Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просила встановити факт належності [PERSON] (у називному відмінку - [PERSON] ), [INFO] , ІПН [NUMBER] , трудової книжки [NUMBER] , яка заповнена 26.07.1982 року російською мовою на ім`я " [PERSON] " (російською мовою) з подальшими змінами на " [PERSON] " (російською мовою), [INFO] . Заявлені вимоги мотивовані тим, що досягши необхідного віку та набувши достатнього стажу заявник звернулась до пенсійного фонду, подавши заяву про призначення пенсії. Після автоматизованого розподілу, вирішення питання щодо призначення пенсії було покладено на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке відмовило заявнику у призначенні пенсії, повідомивши, що трудова книжка не може бути взята до уваги для призначення пенсії, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено ім`я на російській мові " [PERSON] ", а згідно паспортних даних " [PERSON] ", що не відповідає паспортним даним. Факт встановлення належності документів потрібен заявнику для підтвердження наявного трудового стажу та подальшого нарахування пенсії заявнику. Ухвалою суду від 28.10.2024 року провадження у справі відкрито та призначене судове засідання. Згідно розпорядження заступника керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Подгородньої І.В. № 294/24 від 18.12.2024 року, цивільна справа, відповідно до п. 2.3.50 "Положення про автоматизовану систему документообігу суду", шляхом повторного перерозподілу, передана судді Гайтко Л.А., та ухвалою суду від 19.12.2024 року прийнята до свого провадження. Розгляд справи призначено на 23.12.2024 року. У судове засідання заявник та її представник не з`явились, представник заявника надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні заяви наполягає. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, клопотань та заяв до суду не подавав. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до паспорту громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено як " [PERSON] ", [INFO] . Дошлюбне прізвище - " [PERSON] ". 26.07.1982 року на її ім`я як " [PERSON] " (російською мовою) з подальшими змінами на " [PERSON] " було заповнено трудову книжку [NUMBER] . [PERSON] звернулась з заявою про призначення пенсії, розгляд якої після автоматизованого розподілу та вирішення питання щодо призначення пенсії було покладено на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке відмовило заявнику у призначенні пенсії через те, що трудова книжка не може бути взята до уваги для призначення пенсії, оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено ім`я на російській мові " [PERSON] ", а згідно паспортних даних " [PERSON] ", що не відповідає паспортним даним. Було роз`яснено, що відповідно п. 26 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 12 серпня 1993 року №637: якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту, а саме: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів, не збігаються з прізвищем, ім`ям , по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, наведених у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року №5: на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 "Про трудові книжки працівників" спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 р. затверджено "Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників". Відповідно до пунктів 2.11, 2.12, 2.13 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, в також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункти 1 - 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637). На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Тотожна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17. Оскільки від встановлення судом факту належності трудової книжки залежить виникнення у заявника права на пенсію відповідно до відпрацьованого стажу та впливає на розмір призначеної пенсії, вказаний юридичний факт повинен бути підтверджений. Досліджені судом письмові докази не дають підстав для розумного сумніву у належності заявнику спірної трудової книжки. Той факт, що трудова книжка [NUMBER] належить заявнику підтверджується паспортом та кодом заявника, де дата народження зазначена вірно, як і у трудовій книжці; відомостями з реєстру застрахованих осіб, де тотожні ім`я по батькові, дата народження та ідентифікаційний код, за якими стаж заявника зарахований частково (18 років 1 місяць 10 днів), що вбачається з відмови, що є свідченням визнання її тією самою особою; свідоцтво про народження та свідоцтво про укладення шлюбу, де збігаються прізвище, ім`я, по батькові заявника російською мовою, але допущена лише одна помилка у написанні літери мовою оригіналу у трудовій книжці; обкладинка лицьової сторінки трудової книжки, де при зміні прізвища є посилання на свідоцтво про укладення шлюбу, де зазначені дані є вірними, відповідно до якого заявник змінив прізвище після укладення шлюбу; схожий підпис заявника у паспорті, виданий у 1999 р., та на останній сторінці трудової книжки при заповненні у 1982 р. Встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved