Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до відповідача ТОВ «Дебт Форс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування зазначає, що 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 75225, на підставі Кредитного договору №014/0853/82/126385 від 10.12.2007 року, який укладений між нею та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ». Виконавчий напис вчинено на користь ТОВ «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ». 11.08.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Ухвалою Народницького районного суду Житомирської області від 08.11.2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ», стягувача у виконавчому провадженні [NUMBER], замінено на ТОВ «ДЕБТ-ФОРС». Вважає вказаний виконавчий напис незаконним, оскільки заборгованість за кредитним договором № 014/0853/82/126385 від 10.12.2007 року вона погасила в період часу з 11.12.2007 року по 30.09.2009 року, що підтверджується квитанціями про оплату. Крім того, зазначає, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом без додання засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості та з порушенням процедури, передбаченої вимогами ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. З огляду на викладене, просить суд визнати що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 75225, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною від 12.06.2021 року. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а.с. 28). 05.03.2024 року від представника ТОВ «ДЕБТ-ФОРС» надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування посилається на те, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Крім того, зазначає, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості (а.с. 52-56). 05.03.2024 року від представника позивачки адвоката Клюско Р.В. надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування посилається на те, що приватний нотаріус вчинила оспорюваний виконавчий напис на документах, які не відповідають переліку №1172 та щодо вимог, строк позовної давності щодо яких минув. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 64-73). 22.10.2024 року від представника позивачки адвоката Овчаренко І.С. надійшли пояснення в яких він зазначає, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. спільно з відповідачем ТОВ «ДЕБТ-ФОРС» було вчинено й інші протиправні виконавчі написи, які були визнані такими, що не підлягають виконанню. З огляду на викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 86-89). У судовому засіданні представник позивачки адвокат Овчаренко І.С. підтримав позов з підстав, викладених у ньому та просив задовольнити. У судове засідання відповідач, третя особа та їх представники належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не з`явилися, про причини неявки не повідомили, викликались до суду судовою повісткою за адресою місцезнаходження, однак конверти повернулись до суду без вручення адресатам з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідач був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету засобами ЄСІТС. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 10.12.2007 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачкою [PERSON] укладено Кредитний договір № 014/0853/82/126385, який не був посвідчений нотаріально. У відповідності до п. 1.1 цього договору, банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його за програмою кредитування «Споживчі цілі» UAH, 2-7р. аннуїтет на наступних умовах: сума кредиту - 15 000, 00 грн., строк кредиту 36 місяців (а.с. 5-7). 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 75225, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ» за Кредитним договором № 014/0853/82/126385 від 10.12.2007 року (а.с. 8). Вказаний виконавчий напис зареєстрований за реєстрі за №75225, строк пред`явлення до виконання протягом трьох років з дня його вчинення. У відповідності до постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича відкрито виконавче провадження [NUMBER] (а.с. 9-10). У вказаному виконавчому провадженні боржником є позивачка [PERSON] , стягувачем - ТОВ «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ»», заборгованість, яка підлягає стягненню становить 115 579,85 грн. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.ч. 1-4ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Досліджуючи спірний виконавчий напис, судом встановлено, що він вчинений на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172. Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий перелік затверджений постановою КМУ від 29.06.1999р. № 1172 (надалі - Перелік). На момент вчинення спірного виконавчого напису Постанова КМУ № 662 від 26.11.2014 року, якою було включено до Постанови № 1172 від 29.06.1999р. главу, що передбачала можливість стягнення заборгованості з боржника з підстав, що випливають з кредитних відносин у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, була визнана незаконною та нечинною Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі № 826/20084/14. Постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999р. в редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису передбачено звернення стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів за зобов`язаннями, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 947/10174/21 у спорі щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення такого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. В порушення зазначених процесуальних норм права, відповідачем не спростовано доводи позивача, що заборгованість є спірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій. Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Дослідивши копію Кредитного договору № 014/0853/82/126385 від 10.12.2007 року суд вбачає, що він укладений у письмовій формі та не був посвічений нотаріально, відтак наявні передбачені законом підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вчинення виконавчого напису за відсутності нотаріально засвідченого кредитного договору є самостійною, достатньою та безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, суд надходить до висновку про задоволення позову. При вирішенні справи суд не вирішує питання про розподіл судових витрат, яке буде вирішено в окремому судовому засіданні з ухвалення додаткового рішення, відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України.

Outcome: approved