Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

17.10.2024 до Корольовського районного суду за підсудністю з Богунського районного суду м.Житомира надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовує тим, що 23.02.2022 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький), про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 270. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, з причин протилежних поглядів на шлюб, нехтування сімейними цінностями, постійних сварок. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, з 10.12.2023 року проживають окремо. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду від 18.10.2024 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 27). Сторони в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Позивач у позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Причина неявки відповідача суду невідома. Так повістку-повідомлення про розгляд справи 13.12.2024 о 11-00 направлено відповідачу за адресою фактичного місця проживання, як вказано в позовній заяві: [ADDRESS] . Проте, повістка повідомлення не була вручена відповідачу під чвс доставки 08.12.2024, причина невручення; "адресат відсутній за вказаною адресою". У постанові Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки . Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є громадянкою України, що документована паспортом серії [NUMBER] (а.с. 5), має картку платника податків № [NUMBER] (а.с. 6), зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2022 року, між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), 23.02.2022 року укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький), про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис № 270 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с 8). Таким чином суд встановив, що між сторонами, що мають малолітню дитину, існує спір з приводу розірвання шлюбу, що регулюється нормами Сімейного кодексу України та розірвання шлюбу можливо лише в судовому порядку. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, просить не надавати строк на примирення, оскільки її рішення є остаточним, а відповідач правом на подачу відзиву та спростування позову не подав, відтак у суду нема підстав сумніватися у доводах позивача, а відмова в розірванні шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. За таких обставин, суд вважає, що позовну заяву слід задовільнити, шлюб між подружжям [PERSON] - розірвати. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач вказав, що й після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам законодавства. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатила 1211,20 грн. судового збору, оскільки позов задовольняється то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved