Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

14 жовтня 2024 року адвокат Дзидз А.В. в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до Яворівської міської ради Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обгрунтування, позовних вимог зазначає, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема і на земельну частку (пай) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі яка перебуває в колективній власності ПА імені Івана Франка, розташованої на території Яворівської міської ради Львівської області (колишня Залузька сільська рада Яворівського району Львівської області), що належала померлому як члену пайового фонду. Зазначає, що окрім [PERSON] , спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка були їхні спільні діти: [PERSON] та [PERSON] , які у встановленому законом порядку відмовилися від прийняття спадщини. 06.11.2021 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Карпи Т.В. В межах заведеної спадкової справи, до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Карпа Т.В. діти покійного: [PERSON] та [PERSON] подали відповідні заяви у яких підтвердили, що строк для прийняття спадщини пропустили, до суду за визначення додаткового строку для прийняття спадщини не звертатимуться, на оформлення спадкових прав не претендують. Для оформлення за собою спадкових прав на зазначену земельну частку (пай) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі яка перебуває в колективній власності ПА імені Івана Франка, розташованої на території Яворівської міської ради Львівської області (колишня Залузька сільська рада Яворівського району Львівської області) Хома Г.Я. подала довідку Яворівської РДА Львівської області №23/16 від 10.01.2022 з якої вбачається, що за покійним [PERSON] закріплений сертифікат на право на земельну частку(пай) ЛВ 20-061815, площею 1,65 га, зареєстрований у книзі записів (реєстрації) сертифікатів за №764 відповідно до розпорядження Яворівської районної державної адміністрації від 19.05.1997. Однак, приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Карпа Т.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Свою постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2024 приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Карпа Т.В. мотивувала тим, що документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на зазначену земельну частку (пай) спадкоємцем, [PERSON] , не подавалось. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 18.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Витребувано у приватного нотаріуса матеріали спадкової справи заведеної після смерті - [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 18.11.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача адвокат Дзидз А.В. подав до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання представник Яворівської міської ради Львівської області не з`явився, однак представник міської ради подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, на підставі доказів наявних у матеріалах справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності сторін. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у підготовче судове засідання учасників справи. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.12.2024 року, є дата складення повного судового рішення 16.12.2024 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зважаючи на таке. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12, ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 27 вересня 2007 року Яворівським ВДРАЦС Яворівського РУЮ Львівської області. Судом встановлено, що 16.01.1982 року у Новоайдарському ЗАГС Ворошиловградскої області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Відповідно до довідки виданої Яворівської міської ради Львівської області від 02.10.2024 №2368, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] був членом пайового фонду Залузької сільської ради Яворівського району Львівської області. Відповідно до довідки директора ПАФ ім.І.Франка від 02.10.2024 №16, вбачається, що [PERSON] був прийнятий на посаду головним зоотехніком в колгосп ім. 30-річчя Жовтня і в члени колективного господарства. 25 січня 1991 року згідно прот. №1 від 25.01.1991 р., розташованого на території Залузької с/ради та набув права на земельну частку (пай) розміром 1.65 га землі, яка перебувала в колективній власності даного колгоспу. Станом на 02.10.2024 назва господарства ПА ім. Ів. Франка. Згідно відповіді Яворівської РДА Львівської області № 23/16 від 10.01.2022, вбачається, що за [PERSON] закріплений сертифікат на право на земельну частку(пай) ЛВ 20-061815, площею 1,65 га, зареєстрований у книзі записів(реєстрації) сертифікатів за №764 відповідно до розпорядження Яворівської районної державної адміністрації від 19.05.1997. На момент видачі сертифікатів [PERSON] помер. Згідно довідки, виданої ОСББ «Добробут-51» від 08.11.2021 за №317, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) вбачається, що [PERSON] за життя заповіти не посвідчував. Згідно матеріалів спадкової справи №39/2021 інших спадкоємців немає. Отже, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом вступу в управління спадковим майном, так як постійно проживала з чоловіком до дня смерті. 06.11.2021 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Карпа Т.В. для оформлення за собою спадкових прав на земельну частку (пай) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), у землі яка перебуває в колективній власності ПА імені Івана Франка, розташованої на території Яворівської міської ради Львівської області(колишня Залузька сільська рада Яворівського району Львівської області). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.10.2024 приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Карпа Т.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, мотивовано тим, що дійсно на ім`я [PERSON] зареєстровано сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №20¬061815 у книзі записів реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Залузької сільської ради за №764 на підставі розпорядження Яворівської РДА від 19.05.1997 р. №229, однак померлий, [PERSON] цього сертифікату не отримав; дублікати зазначеного сертифікату не видавались. Інших документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на зазначену земельну частку (пай) спадкоємцем, [PERSON] , [INFO] не подавалось. Відповідно до ст.ст.525, 526, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Далі судом встановлено, що в даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом, але не може цього зробити, так як за життя спадкодавець [PERSON] не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Перевіряючи обставини справи щодо входження до складу спадкового майна після смерті спадкодавця, суд виходить з наступного. Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до п.2 даного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вбачається, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Із змісту ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» вбачається, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 згаданого Закону документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як встановлено судом, відповідно до доданих документів [PERSON] набув право на земельну частку (пай), яке успадкувала дружина [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, отже, право на вказану земельну частку (пай) є спадковим майном. Позивачка є спадкоємцем за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, інші спадкоємці, які прийняли спадщину після померлого, відсутні. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволенню. Відповідно до ч.1, 2 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання позивача судовий збір слід залишити за позивачем. На підставі ст.15, 16, 1261 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved