Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У листопаді [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною заявою, у якій зазначив, що його матір`ю є [PERSON] . За життя мати заявника [PERSON] розпорядилася своїм майном на випадок своєї смерті шляхом вчинення заповіту, з якого вбачається, що [PERSON] , що мешкає в с. Мшанець Старосамбірського району Львівської області на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: житловий будинок з надвірними спорудами на праві особистої власності, а також земельна ділянка (пай) в кількості 2,25 га та належний грошовий вклад, що знаходиться на рахунку № [NUMBER] , що зберігаються у філії ощадбанку 65373 заповідає своєму сину [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] . [INFO] мати заявника [PERSON] померла в місті Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, про що 01 березня 2018 року було складено відповідний актовий запис №26. 27 вересня 2024 року державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. З даної постанови вбачається, що [PERSON] не має змоги надати доказ проживання [PERSON] разом з ним на день її смерті, а місце проживання останньої зареєстроване по [ADDRESS] . Оскільки факт проживання [PERSON] в [ADDRESS] має подвійне юридичне значення: місце відкриття спадщини (ст. 1221 ЦК України) та факт прийняття спадщини (ст. 1261 ЦК України) він підлягає доведенню в судовому порядку. Встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем та встановлення місця відкриття спадщини необхідно [PERSON] для прийняття та оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] просив встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; встановити місце відкриття спадщини [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Провадження у справі відкрите ухвалою судді від 21 листопада 2024 та призначене судове засідання на 16 грудня 2024 року. У судовому засіданні 16 грудня 2024 року заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. У судове засідання не з`явився представник заінтересованої особи, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с. 33). Суд, заслухавши заявника, свідків, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. За положеннями статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , заявник [PERSON] народився [INFO] , а його матір`ю є [PERSON] (а. с. 6). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а. с. 8, 9). Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку пай (пай), серії ЛВ №057540, виданого [PERSON] , яка проживає в с. Мшанець Старосамбірського району Львівської області, в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСГП «Мшанець», розміром 1,22 в умовних кадастрових гектарах (а. с. 10). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 вересня 2024 року № 755/02-31 державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Із цієї ж постанови державного нотаріуса судом установлено, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] відсутня. У встановлений законом термін [PERSON] заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав, але стверджує, що [PERSON] фактично проживала разом із ним на день її смерті в [ADDRESS] . Оскільки факт проживання [PERSON] в [ADDRESS] має подвійне юридичне значення: місце відкриття спадщини (ст. 1221 ЦК України) та факт прийняття спадщини (ст. 1261 ЦК України) він підлягає доведенню в судовому порядку (а. с. 11). З довідки, виданої виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області 27.05.2024 №10-09/1/1121 установлено, що померла [PERSON] , [INFO] , на день смерті [INFO] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та захоронена на кладовищі у місті Решетилівка (а. с. 12). Згідно акту про встановлення місця проживання без реєстрації фізичної особи, складеного депутатом Решетилівської міської ради Кошовим П.М. та сусідами [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] проживала разом із сином [PERSON] та його родиною без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з січня 2017 року по [INFO] та захоронена на кладовищі м. Решетилівка району «Цибулівка» (а. с. 13). Також заявником було долучено фотокартку місця поховання [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а. с. 14). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що він проживає неподалік заявника [PERSON] та товаришує з ним. У січні [PERSON] перевіз до свого місця проживання матір, де вона проживала до смерті [INFO] . Також він був на похоронах [PERSON] , яку поховали у місті Решетилівка на цвинтарі у районі Цибулівки. Свідок [PERSON] суду повідомив, що проживає майже навпроти заявника [PERSON] дещо по діагоналі. Зазначив, що неодноразово бачив на подвір`ї домогосподарства [PERSON] літню жінку, як йому стало відомо у подальшому, то була мати заявника - [PERSON] . Також він був присутній на похоронах [PERSON] , яка похована у місті Решетилівка. Коли саме вона проживала у [PERSON] та скільки часу він точно сказати не може. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого у статті 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції, чинній на час відкриття спадщини), реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином факт постійного проживання заявника [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , яка є його матір`ю, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами, у тому числі показаннями свідків. Встановлення даного факту необхідне заявнику для настання юридичних наслідків - оформлення права власності на спадкове майно. Заявник позбавлений іншої можливості встановити та довести факт постійного проживання з спадкодавцем, з огляду на відсутність можливості встановлення даного факту у позасудовий спосіб у разі якщо зареєстровані адреси їх місць проживання не збігаються. Наявність інших спадкоємців померлої [PERSON] крім заявника [PERSON] судом не установлено. Щодо вимоги заяви [PERSON] про встановлення місця відкриття спадщини суд зазначає наступне. Згідно частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до підпунктів 1.13, 1.14 пункту 1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (в редакції, чинній на час відкриття спадщини), місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Ураховуючи те, що в ході розгляду даної справи заявником було доведено, що останнім місцем проживання померлої [INFO] [PERSON] була адреса: [ADDRESS] , з метою належної реалізації заявником права на спадкування, суд вважає за доцільне встановити фат того, що місцем відкриття спадщини, є останнє місце проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення місця відкриття спадщинипідлягає задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved