Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири в розмірі 131 330,00 грн та моральну шкоду у розмірі 35 000,00 грн, а також стягнути витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження в розмірі 13 000,00 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову, у розмірі 1 663,30 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає поруч у квартирі [ADDRESS] за цією ж адресою. Починаючи з 30 березня 2024 року, в квартирі позивача почали проявлятись перші сліди затоплення, яке тривало до серпня 2024 року. За цей час комісією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Леви міста" тричі було проведено обстеження квартири позивача, з метою виявлення причини і розміру шкоди, заподіяної вищезгаданим залиттям квартири, про що складено акти про залиття квартири від 10.06.2024 року, від 04.07.2024 року та від 05.08.2024 року. У зазначених актах, складених Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Леви міста" зазначено, що причиною залиття є неналежний стан системи каналізації, водопостачання та гідроізоляції в квартирі [ADDRESS] , що належить відповідачу. Внаслідок залиття позивачу було завдано матеріальну шкоду, яку відповідач добровільно відшкодовувати не бажає попри неодноразові звернення позивача. Вказує, що відповідно до висновку судового експерта № 05/07-24 від 16 серпня 2024 року по результатах проведення експертного будівельно-технічного дослідження, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] становить 131 330,00 гривень з ПДВ. Крім цього позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилась у довготривалому емоційному стресі, сильних душевних стражданнях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для використання без проведення ремонту, що також призвело до необхідності переїзду в орендоване житло. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 16.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 15.10.2024 року представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Леви міста" подала пояснення, якими підтверджує дійсність та достовірність викладених в позовній заяві обставин. Зазначає, що комісією ОСББ «Леви Міста» за результатами неодноразового обстеження встановлено, що залиття квартири [ADDRESS] відбувається з суміжної квартири [ADDRESS] через неналежний стан системи каналізації, водопостачання та гідроізоляції в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується Актом про залиття від 10.06.2024 року, Актом про залиття від 04.07.2024 року, Актом про залиття від 05.08.2024 року, Висновком ФОП [PERSON] від 08.06.2024 року, Актом обстеження систем водопостачання, водовідведення та опалення в квартирі [ADDRESS] від 20.07.2024 року, складеним ФОП [PERSON] . Просить вирішити справу відповідно до норм чинного законодавства, ухвалити законне і обґрунтоване рішення. 22.10.2024 представник відповідача подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити в задоволенні позову з підстав недоведеності завданих збитків та покликанням на недопустимість доказів долучених до матеріалів справи представниками позивача. Вказали, що в наданих позивачем актах не зазначено причини залиття квартири, завдана матеріальна шкода, висновок комісії щодо встановлення вини особи грунтується на припущеннях, до складу комісії з обстеження квартири не входили особи, які володіють спеціальними знаннями. 29.10.2024 року позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, у якій він заперечив щодо обставин викладених у відзиві, вказали, що усі докази надані ними є допустимими, просив позов задовольнити в повному обсязі. 04.11.2024 року від представника відповідача надійшло заперечення на відзив у якому просили відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 06.11.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Леви міста" у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заслухавши представників позивача, відповідача, з`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав №383379742 [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту про залиття квартири від 10.06.2024 року вбачається, що комісією обстежено квартиру [ADDRESS] та встановлено, що затоплення не відбувається з верхніх поверхів, бо стелі сухі та не пошкоджені. Судячи із наявних пошкоджень і мокрих стін, встановлено, що затоплення квартири [ADDRESS] відбувається із суміжної квартири [ADDRESS] , в результаті обстеження якої встановлено неналежний стан системи водопостачання та каналізації у ванній кімнаті (значний застій води в каналізаційній трубі, яка просочується в стіни через негерметичність її стиків та ймовірно відсутність гідроізоляції у ванній кімнаті, оскільки замокання стіни в квартирі [ADDRESS] зафіксовано на висоті 175 см від підлоги, що відповідає висоті душової кабіни в квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться за цією стіною. Згідно акту обстеження системи водопостачання, водовідведення та опалення здійсненого ФОП [PERSON] вбачається, що в квартирі [ADDRESS] всі системи водопостачання, водовідведення та опалення є в належному стані. Затоплення квартири [ADDRESS] через неналежний стан будь-яких проведених в ній комунікацій виключено. Також, візуальне обстеження квартири показало, що затоплення з верхніх поверхів не можливе, оскільки всі стелі є сухими та не пошкодженими, а найвища точка замокання стін становить 175 см. при висоті стін 270см. Припускають, що затоплення квартири [ADDRESS] могло відбуватися з квартири [ADDRESS] , в якій за суміжними стінами знаходиться ванна кімната, що є приміщенням з підвищеною вологістю. Відповідно до акту залиття квартири від 04.07.2024 року ОСББ "Леви Міста" вбачається, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є неналежний стан системи каналізації, водопостачання та гідроізоляції в квартирі [ADDRESS] . Згідно проекту будівництва зблокованого багатоквартирного житлового будинку із вбудованими громадськими приміщеннями та підземним паркінгом по [ADDRESS] вбачається, що Водопостачання та каналізація та проектом будівництва зблокованого багатоквартирного житлового будинку із вбудованими громадськими приміщеннями та підземним паркінгом на [ADDRESS] Опалення та вентиляція, комунікації в належній позивачу квартирі [ADDRESS] знаходяться в протилежній від затоплених стін частині квартири. Згідно цього ж проекту, у квартирі [ADDRESS] , загальнобудинковий каналізаційний стояк СТ К1-5 Ф110 (арк.7) розташований в стіні між кухнею (приміщення №2) квартири [ADDRESS] та ванною (приміщення №6) квартири [ADDRESS] , відповідно до Технічного паспорта на будинок квартирного типу [ADDRESS] . На плані типового поверху з мережами К1, К2 арк.7 проекту будівництва зблокованого багатоквартирного житлового будинку із вбудованими громадськими приміщеннями та підземним паркінгом на [ADDRESS] Водопостачання та каналізація вказано, що у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] до загальнобудинкового каналізаційного стояка під`єднані сантехнічні прилади, а саме: умивальник, душова кабіна, унітаз та пральна машина. У ванній кімнаті в суміжних з квартирою [ADDRESS] стінах проведені труби холодного та гарячого водопостачання, до яких також під`єднані всі сантехнічні прилади в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до акту ОСББ "Леви Міста" про залиття квартири за адресою [ADDRESS] від 05.08.2024 року власниця квартири [ADDRESS] [PERSON] категорично відмовилася допустити комісію для проведення огляду її квартири, комісія не може встановити чи провела вона ремонтні роботи та усунула причину затоплення. Проте в квартирі [ADDRESS] з часу останнього огляду (04.07.2024 року) ситуація стабілізувалась, місця затоплення та пошкодження не збільшуються, що може свідчити про усунення причини затоплення в квартирі [ADDRESS] . Згідно висновку експерта № 05/07-24 від 16 серпня 2024 року по результатах проведення експертного будівельно-технічного дослідження за заявою [PERSON] , вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] становить 131 330,00 гривень (Сто тридцять одна тисяча триста тридцять гривень 00 коп.) з ПДВ. У матеріалах справи наявні фото пошкоджень яких зазнала квартира [ADDRESS] під час затоплення (а.с.54-76). 08.06.2024 року за згоди власників квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , разом з комісією ОСББ «Леви Міста», ФОП [PERSON] (компанія "ТЕПЛОВІЗОР ПЛЮС") за допомогою спеціального обладнання: вологоміра Trotec T610 S/N 3510207600, вологоміра Smart Sensor AS981 S/N б/н, тепловізора Fluke Ti 10 S/N 11080287, відеоендоскопа, механічного манометра тиску, провів обстеження, висновки якого зазначені у відповідному акті обстеження від 08.06.2024 року. Зокрема, ФОП [PERSON] зазначив, що в квартирі [ADDRESS] в внутрішньоквартирній каналізаційній трубі відбувається значний застій води (тобто вода не стікає в загальну будинкову трубу), яка через негерметичність стиків (про що свідчать повітряні бульбашки на стиках труби виявлені при відеоогляді) просочується в суміжні з квартирою [ADDRESS] стіни та в підлогу квартири [ADDRESS] . ФОП [PERSON] зазначив, що герметиком стики між душовою кабіною, підлогою і стіною зароблені нещодавно (зі слів орендарів), тобто до того ще душова кабіна протікала через не герметичні стики (про що раніше говорила і сама Відповідачка). Також, комісія дослідила, що ймовірно у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] повністю відсутня гідроізоляція, оскільки внаслідок проведення замірів вологості з відеофіксацією, зафіксовано замокання стін в коридорі і в кухні в квартирі [ADDRESS] (саме в тих місцях, де з іншої сторони прилягає душова кабіна в квартирі [ADDRESS] ) на висоті 175 см від підлоги (висота душової кабіни становить 195 см), що свідчить про те, що вода з душової кабіни просочується до квартири [ADDRESS] через стики в плитці на стінах та підлозі ванної кімнати квартири [ADDRESS] . Також, ФОП [PERSON] було проведено заміри вологості в квартирі [ADDRESS] і встановлено значне замокання стіни від підлоги по ліву руку від входу в квартиру (де в квартирі [ADDRESS] знаходиться умивальник і примикає душова кабіна однією стороною). У квартирі [ADDRESS] це коридор. Найвища точка замокання знаходиться на висоті 175 см від підлоги, зона правої сторони дзеркала. Також, ФОП [PERSON] зазначив, що повз дану стіну в коридорі квартири [ADDRESS] проходить труба холодного водопостачання. Перевірка труби показала, що вона є повністю герметична. Будь- яких інших комунікацій в квартирі [ADDRESS] в коридорі немає. Також відсутні будь-які комунікації в лівій стіні та під нею на кухні квартири [ADDRESS] (де в квартирі [ADDRESS] примикає душова кабіна іншою стороною, а також розміщений унітаз). В доповнення до Висновку ФОП [PERSON] від 08.06.2024 року, останній надав заяву, засвідчену 25.10.2024 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Синюк С.В. за реєстровим номером №6712. В вищезазначеній заяві ФОП [PERSON] повідомив суду, що обстеження квартир позивача та відповідача відбувалося за їх згодою та в присутності комісії, що складала акт про залиття квартири [ADDRESS] . За результатами діагностики в квартирі [ADDRESS] , яка затоплена, не виявлено жодних проблем з системами водопостачання, водовідведення та каналізації. Що ж стосується квартири [ADDRESS] , яка є суміжною до квартири [ADDRESS] , то відеодіагностика показала, що в каналізаційній трубі значний застій води (50% діаметру труби), що означає, що вода не стікає в загальнобудинкову трубу, а залишається у квартирній трубі, а, відтак, волога через негерметичні стики просочується в суміжну з квартирою [ADDRESS] стіну та підлогу в квартирі [ADDRESS] . Також, заміри вологості в квартирі [ADDRESS] показали підвищену вологість на правій стіні, де розташована душова кабіна і умивальник і, яка є суміжною з квартирою [ADDRESS] . В квартирі [ADDRESS] підвищена вологість зафіксована на цій же стіні (в квартирі [ADDRESS] це ліва стіна коридору) на максимальну висоту 175 см., підлогове покриття під даною стіною теж мало підвищену вологість. Крім того, в квартирі [ADDRESS] стіна на кухні ліворуч також мала підвищену вологість (за цією стіною розміщена друга частина душової кабіни та унітаз в квартирі [ADDRESS] ). ФОП [PERSON] у наданій заяві стверджує, що в результаті детального обстеження двох квартир та аналізу отриманих даних, прийшов до однозначного висновку, що затоплення квартири [ADDRESS] відбувається з суміжної квартири [ADDRESS] через неналежний стан каналізаційної системи в квартирі [ADDRESS] . У висновку від 08.06.2024 року він зазначив, що неналежний стан каналізаційної системи є однією з причин, оскільки це може бути не єдина причина затоплення квартири [ADDRESS] . Ще однією причиною затоплення квартирою [ADDRESS] квартири [ADDRESS] міг бути неналежний стан душової кабіни в квартирі [ADDRESS] , яка протікала. І він описав у своєму висновку, що стики душової кабіни зароблені незадовго до його приходу, що підтвердили орендарі квартири. Крім того, суд зазначає, що в самому ж Висновку ФОП [PERSON] за результатами обстеження від 08.06.2024 року чітко зазначено, що на основі зібраних даних під час обстеження, ФОП [PERSON] вважає що волога проникає від квартири [ADDRESS] до квартири [ADDRESS] . Даним спростовується твердження представника відповідача, що висновок ФОП [PERSON] є лише припущенням, а не фактом. Посилання представника відповідача на те, що ФОП [PERSON] не мав права проводити відповідне обстеження, оскільки не має відповідного КВЕД в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, спростовується тим, що сторони самостійно і добровільно прийняли рішення що обстеження проводитиме ФОП [PERSON] . Крім того, згідно з ч. 1 ст. 19, ст. 43 і 44 ГКУ, суб`єкт господарювання може здійснювати будь-які види підприємницької діяльності, окрім заборонених законом. Подібний висновок міститься і у ст. 3 ЦКУ. У ст. 91 ЦКУ говориться, що коли окремий вид діяльності потребує дозволу (ліцензії), то юридична особа має право здійснювати такий вид діяльності тільки після отримання спеціального дозволу (ліцензії). Види господарської діяльності, при здійсненні яких обов`язково слід мати ліцензію, наведені у ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 р. № 222-VIII. Щоб здійснювати такі види діяльності, суб`єкт господарювання має зазначити їх в ЄДР. Діяльність, якою займається ФОП [PERSON] не потребує ліцензування. Суб`єкт господарювання має змогу здійснювати будь-який вид діяльності, що не заборонений законом і на здійснення якого не слід отримувати ліцензії, незалежно від того, чи внесено інформацію про нього (код такої діяльності за КВЕД) до ЄДР. Цей висновок підтверджує і сама суть кодів КВЕД, які містяться у ЄДР. Головне призначення кодів КВЕД - визначення і кодування основних і другорядних видів економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. А сам код КВЕД - це статистичний інструмент для впорядкування економічної інформації. Код КВЕД не створює прав чи обов`язків для підприємств і організацій і не спричинює жодних правових наслідків. Отже, наявність кодів КВЕД певного виду діяльності у ЄДР не змушує суб`єкта господарювання займатися саме цим видом діяльності. А його відсутність не забороняє займатися певним видом діяльності (якщо він не заборонений чи не потребує отримання відповідного дозволу). Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Згідно Додатку № 4 та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 №12/20-11-1975) в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Якщо власник житла, який спричинив залиття, відмовляється від підписання акту, це не може вплинути на його правильність та юридичну значимість (постанова КЦС ВС по справі №753/20314/15-ц від 12.11.2018). Як вбачається з Актів про залиття квартири №6 від 10.06.2024 р., від 04.07.2024 р. та 05.08.2024 р., вони складені та підписані членами комісії після обстеження квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , містять усі необхідні дані та відомості, а саме: дату його складання, дані членів комісії, які приймали участь у його складанні, адресу квартири, що зазнала пошкоджень, характер ушкоджень та їх обсяг, адресу квартири, з якої відбулося залиття, а відтак ці акти є належними і допустимими доказами протиправності поведінки відповідача та її вини у залитті квартири позивача та заподіянні йому матеріальної шкоди. При цьому слід зазначити, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події. Відповідно до долученого до матеріалів справи скріншоту переписки між позивачем та відповідачем вбачається, що сторони спілкувалися щодо затоплення квартири та відповідач згідна була оплатити половину суми шкоди завданої (а.с.14-16) Відповідач доказів на спростування своєї вини у затопленні квартири позивача не надала. На підставі частини 1 і 2 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили та оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу (стаття 110 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1.3., 1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (в редакції на час проведення експертизи) для юридичних і фізичних осіб на договірних засадах експертами проводяться експертні дослідження, що потребують спеціальних знань та використання методів криміналістики і судової експертизи. Підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню. В інших випадках проводиться експертне дослідження, підставою для якого є договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовою заявою (листом) замовника (юридичної або фізичної особи), з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються. Результати проведення експертиз та експертних досліджень викладаються у письмовому документі - висновку експерта. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Згідно зі статтями 13, 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власність зобов`язує, вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Аналогічні положення містяться у статті 319 ЦК України. Власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує дотримання принципу забезпечення балансу між інтересами власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобовязує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, усього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, фізичної чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 4 серпня 2020 року у справі №925/1478/16, протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи N6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно зі ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає що позовна вимога позивача про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню. При вирішенні вимог стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 35000 грн. суд виходить з наступного. Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі і гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди суд визначає обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та враховує інші обставини. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, з урахуванням обставин справи, суд прийшов до переконання, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., що відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи). З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені: 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 13000 грн. витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження, 1663,30 грн. сплаченого судового збору, а всього 16 663,30 грн.

Outcome: partial