Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

04.10.2024 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес Страхування» (далі ТДВ «Експрес Страхування») звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення затрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 17127,78 грн а також просить стягнути судові витрати. 13.04.2023 між ТДВ «Експрес Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування автомобіля «Chery Tiggo 2», д.н.з. [NUMBER] . 25.08.2023 на а/д Київ-Іванків, 41 км, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобілю «Chery Tiggo 2», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Opel Omega», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала відповідач [PERSON] . Відповідно до постанови Вишгородського районного суду Київської області від 11.09.2023 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем [PERSON] . У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника «Chery Tiggo 2», д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до умов договору ТДВ «Експрес Страхування» виплатило страхове відшкодування страхувальнику за ремонт транспортного засобу «Chery Tiggo 2», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 17127,78 гривень. Таким чином, фактичні витрати ТДВ «Експрес Страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 17127,78 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Таким чином відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму страхового відшкодування, сплаченого на користь страхувальника у розмірі 17127,78 грн. Відтак, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в порядку суброгації розмірі 17127,78 грн та судові витрати на сплату судового збору у розмір 3028 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. (а.с. 53, 73, 76) Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується реєстрами вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області, трекінгом поштових відправлень із офіційного сайту Укрпошти, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з відмітками про вручення особисто, оголошенням про виклик до суду, жодних заяв чи клопотань до суду не направила, свого представника до суду не направила, про причини неявки не повідомила. (а.с. 64-66, 71-72) Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.10.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до інформації про підтверджене зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 50) Ухвалою суду від 20.12.2024 вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 25.08.2023 в с. Нові Петрівці (Вишгородський р-н, Київська обл.,) на а/д Київ-Іванків, 41 км, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю «Chery Tiggo 2», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Opel Omega», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала відповідач [PERSON] . Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 11.09.2023 у справі №363/4739/23, визнано [PERSON] винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. (а.с. 26). Як зазначено у вказаному судовому рішенні, 25 серпня 2023 року об 11 год. 50 хв. на автомобільній дорозі сполученням Київ-Іванків-Овруч, 41 кілометр, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Opel, державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не впевнилася у безпечності вказаного маневру і що це не створить перешкоди для інших учасників дорожнього руху, а також не вибрала безпечного бокового інтервалу по відношенню до автомобіля марки Chery, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до довідки про ДТП №3023238448205555, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , а також Договору добровільного страхування №202.20.2561465 від 13.10.2020, власником транспортного засобу «Chery Tiggo 2», д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , цивільно-правова відповідальність власника вказаного автомобіля застрахована в ТДВ «Експрес Страхування» (а.с. 16-22, 23, 25). Також у довідці про ДТП №3023238448205555 зазначено, що транспортний засіб «Opel Omega», д.н.з. [NUMBER] , належить [PERSON] , а щодо цивільно-правової відповідальності власника вказаного автомобіля, зазначено про відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а згідно результатів пошуку у Центральній базі МТСБУ для визначення статусу полісу та страховика, що видав поліс за транспортним засобом за параметрами VIN-код транспортного засобу « [NUMBER] » - результат відсутній. (а.с. 25, 44). Як встановлено у судовому засіданні, у матеріалах справи відсутні докази, що відповідач відноситься до кола осіб, визначених у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 28.08.2023 власник автомобіля «Chery Tiggo 2», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] повідомила директора ТДВ «Експрес Страхування» про подію по договору КАСКО №202.20.2561465 та полісу ОСЦПВ №ЕР-211522702, а саме, що 25.08.2023 трапилася ДТП на трасі Київ-Іванків-Овруч. (а.с. 24). 28.08.2023 [PERSON] звернулася до директора ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО філія «Автомобільний центр Київ» (а.с. 39). Так, у протоколі огляду транспортного засобу від 28.08.2023, складеного оцінювачем [PERSON] за результатами огляду автомобіля «Chery Tiggo 2», державний реєстраційний номер [NUMBER] , зафіксовано виявлені на ньому пошкодження та до протоколу долучено фото таблицю. (а.с. 27-37). Згідно рахунку-фактури №0000009836 від 01.09.2023 та Акту виконаних робіт №3НМS264809 від 15.09.2023, складених ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» , філія «Автомобільний центр Київ», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chery Tiggo 2», державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 18095,65 грн (а.с. 38, 43). Як убачається із платіжної інструкції №68812586 від 04.09.2023, ТДВ «Експрес Страхування» здійснило страхову виплату за договором №202.20.2561465 від 13.10.2020 на рахунок філія «Автомобільний центр Київ» у розмірі 17127,78 грн. (а.с. 42). 12.10.2023 ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до [PERSON] із Завою №0450/07-3.23.03482 про виплату страхового відшкодування у розмірі 17127,78 грн, заподіяного внаслідок ДТП. Вказана заява надіслана адресату засобами поштового зв`язку (а.с. 45, 47). Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, iншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до статті 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Обов`язкові види страхування, які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Забороняється здійснення обов`язкових видів страхування, що не передбачені цим Законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 755/18006/15-ц, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Як зазначив Верховний Суд України (судові палати у цивільних та господарських справах) в постанові від 10.02.2016 у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінивши докази суд дійшов наступних висновків. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача, як особи, яка керувала наземним транспортним засобом марки «Chery Tiggo 2», державний реєстраційний номер [NUMBER] під час ДТП, не була застрахована, позивач не отримував від третіх осіб суму страхового відшкодування. У зв`язку з тим, що позивач страхового відшкодування, не отримував, позивач звернувся з вимогою до винної особи на суму заподіяної шкоди в розмірі 17127,78 грн., яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем додано до позовної заяви попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач вже поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, проте доказів понесення таких витрат, окрім платіжної інструкції про сплату судового збору за подачу позовної заяви майнового характеру юридичною особою, до позовної заяви не додав, заяви про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення не робив. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією від 02.08.2024 про сплату судового збору в сумі 3028 грн. (а.с. 6) Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved