Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

представник позивачки звернулася до суду з вказаним позовом, в якому, остаточно уточнивши позовні вимоги просила: - встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] право власності на: - житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами: двома сараями, літньою кухнею, гаражем, вбиральнею, огорожею, погребом, за адресою: [ADDRESS] ; - земельні ділянки, що розташовані по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, зокрема: - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3221887501:05:088:0009 площею 0,25 га; - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221887501:05:088:0008 площею 0,017 га; - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221887501:06:211:0001 площею 0,232 га; - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221887501:06:211:0002 площею 0,185 га; - земельні ділянки, що розташовані на території Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: - з кадастровим номером 32218875:05:050:0550 площею 0,0396 га; - з кадастровим номером 3221887500:06:114:0506 площею 0,1739 га; - з кадастровим номером 3221887500:05:134:0183 площею 1,0878 га; - з кадастровим номером 3221887500:04:011:0524 площею 0,1019 га. Свої вимоги мотивувала тим, що позивачка є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй зазначене вище нерухоме майно. Зазначила, що позивачка має право успадкувати житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, а також земельні ділянки, однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Представники сторін подали клопотання про розгляд справи у їхню відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 вересня 2009 року, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Належність вказаного майна померлій підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18 вересня 1990 року, зареєстрованим за №54, відповідно до якого [PERSON] заповіла вказаний будинок [PERSON] , а також даними інвентаризаційної справи. Померла [PERSON] за життя не встигла зареєструвати речове право власності на вказаний житловий будинок на чинному праві. Будь-які інші правовстановлюючі документи на житловий будинок, окрім свідоцтва про право на спадщину за заповітом у позивачки відсутні, а відтак у останньої відсутні умови для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у нотаріуса. Відповідно до листа Київського обласного державного нотаріального архіву №541/01-17 від 27 березня 2024 року, наряд «Спадкові справи» том 15 за 1990 рік, де зберігалася спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на зберігання до архіву не передавався. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №394507524 від 11 вересня 2024 року, право власності на будинок [ADDRESS] на даний час ні за ким не зареєстровано. Крім того, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №056314, зареєстрованого за №15, [PERSON] 17 вересня 1998 року на підставі рішення виконкому Синяківської сільської ради народних депутатів №23 від 05 червня 1998 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,684 га розташовану на території с. Синяк Синяківської сільської ради з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого сільського господарства 0,434 га. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки на підставі державного акту утворено 3 земельних ділянки, зокрема: ділянка 1 0,267 га, ділянка 2 0,232 га, ділянка 3 0,185 га. Оскільки земельна ділянка 1 площею 0,267 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку не відповідала нормам п. г ч. 1 ст. 121 ЗК України, її поділено на 2 земельні ділянки площею 0,232га та 0,185 га, що підтверджується кадастровими планами зовнішніх меж земельних ділянок. З даних поземельних книг та витягів з Державного земельного кадастру № НВ- 0700544362024 від 10.10.2024 року, № НВ-5600985382024 від 24.10.2024 року, № НВ-1200720022024 від 08.10.2024 року, № НВ-1800484362024 від 07.10.2024 року вбачається, що вказаним чотирьом земельним ділянкам присвоєно наступні кадастрові номери, зокрема: 3221887501:05:088:0009 площею 0,25 га, 3221887501:05:088:0008 площею 0,017 га, 3221887501:06:211:0001 площею 0,232 га та 3221887501:06:211:0002 площею 0,185 га. Також, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №072177, зареєстрованого за №336, [PERSON] 28 липня 2004 року на підставі рішення виконкому Синяківської сільської ради народних депутатів №14 від 26 лютого 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,4032 га розташовану на території Синяківської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки на підставі державного акту утворено 4 земельних ділянки, зокрема: ділянка 1 1,0878 га, ділянка 2 0,0396 га, ділянка 3 0,1019 га та ділянка 4 0,1739 га. З даних поземельних книг та витягів з Державного земельного кадастру №НВ-1800484362024 від 07 жовтня 2024 року, № НВ-1200720022024 від 08 жовтня 2024 року, вбачається, що вказаним чотирьом земельним ділянкам присвоєно наступні кадастрові номери, зокрема: 32218875:05:050:0550 площею 0,0396 га; 3221887500:06:114:0506 площею 0,1739 га; 3221887500:05:134:0183 площею 1,0878 га; 3221887500:04:011:0524 площею 0,1019 га. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 жовтня 1972 року. 12 травня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішиної М.І. із заявою про видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. 24 листопада 2020 року на підставі вказаної заяви приватним нотаріусом до майна померлої [INFO] [PERSON] заведено спадкову справу №84/2023. Разом з тим, 12 травня 2023 року постановою приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Клімішиної М.І. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку із пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , за відсутності факту прийняття спадщини. Матеріалами спадкової справи встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] . Відповідно до листа Бучанської міської ради Синяківського старостинського округу №12.111/96 від 03 травня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована з 09 липня 1976 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Бучанської міської ради про реєстрацію місця проживання №П-38032 від 14 грудня 2021 року, [PERSON] з 01 квітня 1996 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Водночас, відповідно до акта депутата Бучанської міської ради від 05 липня 2024 року, [PERSON] з моменту народження до теперішнього часу проживає за адресою: [ADDRESS] , в тому числі проживала весь час разом з матір`ю [PERSON] до самої її смерті. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, ст.ст. 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у ч.ч. 3, 4 ст. 1268, ст.ст. 1269, 1270 ЦК України. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Як передбачено положеннями ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, серед іншого, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 121 ЗК України, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на момент смерті [PERSON] , а саме [INFO] , [PERSON] постійно проживала без реєстрації разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] .Відтак, позовна вимога про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, оскільки [PERSON] на момент смерті матері проживала разом з нею, а відтак прийняла у встановлений законом строк спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Вирішуючи цю справу, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом [PERSON] набула право власності на вказаний житловий будинок, який належить матері, яка померла і не встигла його оформити, а тому це перешкоджає видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину в позасудовому порядку, визнання за нею прав на спадкування на вказане вище нерухоме майно має відбутися в суді. Відтак, за позивачкою слід визнати право власності на: -житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами+ за адресою: [ADDRESS] ; - земельні ділянки, що розташовані по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, зокрема: - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером 3221887501:05:088:0009 площею 0,25 га; - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221887501:05:088:0008 площею 0,017 га; - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221887501:06:211:0001 площею 0,232 га; - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3221887501:06:211:0002 площею 0,185 га; - \~ \~ \~ \~земельні ділянки, що розташовані на території Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: - з кадастровим номером 32218875:05:050:0550 площею 0,0396 га; - з кадастровим номером 3221887500:06:114:0506 площею 0,1739 га; - з кадастровим номером 3221887500:05:134:0183 площею 1,0878 га; - з кадастровим номером 3221887500:04:011:0524 площею 0,1019 га. за законом після смерті [PERSON] , що є необхідним для визнання їх спадкових прав у судовому порядку. Питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відтак, заявлене позивачкою право підлягає визнанню, а пред`явлений позов задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved