Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

07 червня 2024 року адвокат Коренко Т.В., яка є представником позивачки [PERSON] , звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Позовні вимоги представник позивачки обґрунтовувала тим, що 22 вересня 2012 року було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 06 серпня 2014 року рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області шлюб між сторонами розірвано. З 2013 року відповідач самоусунувся від виховання доньки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки закріплені ч.ч. 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України представник позивачки просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, в якій крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, а також не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про причини своєї неявки до суду не повідомив. Третя особа служба у справах дітей Куцурубської сільської ради Миколаївського району надала заяву про проведення судового засідання без їх участі, в якій також вказала, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки та її представника і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2012 року, який рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 серпня 2014 року у справі 483/1587/14-ц, провадження 2/483/520/2014 розірвано, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 13). [PERSON] , народилася [INFO] ,\~її батьками\~є позивачка[PERSON] та відповідач [PERSON] і на теперішній час до складу сім`ї позивачки, яка проживає за адресою: [ADDRESS] входить її донька [PERSON] , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 червня 2013 року та довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку Куцурубської сільської\~ради Миколаївського\~району Миколаївської\~області від 16 квітня 2024 року № 161/20-3 (а.с. 14, 78). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 вересня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , починаючи з 24 липня 2013 року щомісячно до досягнення дитиною повноліття в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень, з індексацією стягуваної суми відповідно до закону (а.с 15). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст.\~5 Сімейного кодексу\~України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 7 Сімейного\~кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов`язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164\~Сімейного Кодексу\~України передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав, серед яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Куцурубської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 100 від 28 серпня 2024 року, служба у справах дітей вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 58-60). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батька, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання доньки, і єдиним способом захисту прав та інтересів дитини є позбавлення батьківських прав щодо неї. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 1211 грн. 20 коп. судового збору, оплата яких підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved