Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

[PERSON] \~звернувся в\~суд з\~даним позовом,\~в якому\~просить визначити\~йому додатковий\~строк тривалістю\~три місяці,\~з дня\~набрання законної\~сили рішення\~суду,\~для подання\~заяви \~про прийняття\~спадщини \~після смерті\~матері [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . Позовні вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] у с. Шумилів Бершадського району Вінницької області померла мати позивача- [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка, розташована на території Маньківської сільської ради, площею 1,46 га, яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну ділянку Серія ВН №0512480, виданого на підставі рішення Бершадської районної державної адміністрації від 12.06.1998 року №163. Також [PERSON] , фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку розташовану на території Маньківської сільської ради площею 1,46 га, Сертифікат на право на земельну ділянку Серія РН №992943, виданий на підставі свідоцтва про спадщину від 28.03.2000 р. №1179 та земельну ділянку площею 1,46 га, Сертифікат на право на земельну ділянку Серія ВН №0512479, виданий на підставі рішення Бершадської районної державної адміністрації від 12.06.1998 року №163, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, маючи намір реалізувати свої спадкові права, 02.10.2024 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О. з відповідною заявою, проте нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . При житті мати позивача - [PERSON] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Позивач проживав разом із матір`ю в одному житловому будинку, в останні роки життя здійснював догляд за нею в побуті. Враховуючи викладені обставини, позивач вважав, що спадщину він прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, так як проживав із спадкодавцем в одному будинку, а тому із заявою про прийняття спадщини, після смерті матері не звертався. Однак відсутність реєстрації місця проживання у паспорті громадянина України разом зі спадкодавцем створили йому перешкоди у оформленні спадкових прав, що й зумовило пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача, В. Дячок, надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника Бершадської міської ради, за наявними в матеріалах справи документами. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] у с.Шумилів Гайсинського району Вінницької області померла [PERSON] , про що виконкомом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області було зроблено відповідний актовий запис №68 та видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] від 28.12.2015 року. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: земельна ділянка, розташована на території Маньківської сільської ради, площею 1,46 га, яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну ділянку Серія ВН №0512480, виданого на підставі рішення Бершадської районної державної адміністрації від 12.06.1998 року №163. Також [PERSON] , фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на земельну ділянку розташовану на території Маньківської сільської ради площею 1,46 га, Сертифікат на право на земельну ділянку Серія РН №992943, виданий на підставі свідоцтва про спадщину від 28.03.2000 р. №1179 та земельну ділянку площею 1,46 га, Сертифікат на право на земельну ділянку Серія ВН №0512479, виданий на підставі рішення Бершадської районної державної адміністрації від 12.06.1998 року №163, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки померла. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] . Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, маючи намір реалізувати свої спадкові права, 02.10.2024 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Хмель Н.О. з відповідною заявою, проте нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.10.2024 № 273/02-31. Зі змісту позову вбачається, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що позивач вважав себе таким, що спадщину прийняв, оскільки проживав разом із матір`ю в одному житловому будинку, в останні роки життя здійснював догляд за нею в побуті.Однак відсутність реєстрації місця проживання у паспорті громадянина України разом зі спадкодавцем створили йому перешкоди у оформленні спадкових прав, що й зумовило пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. В п. 24 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, що у випадку, коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини вказані судом поважними. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" спадкоємці, які не прийняли спадщину в установлений законом строк, можуть звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності цього Кодексу, а саме з 1 січня 2004 року. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. На сьогоднішній день у позивача відсутній інший спосіб реалізувати своє право на спадщину крім судового. Причину пропуску строку для прийняття спадщини суд вважає поважною, оскільки усталена практика Європейського суду з прав людини вказує на недопустимість порушення права на вільне володіння майном закріпленим у Протоколі № 1. Задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України.

Outcome: approved