Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про зміну\~розміру та\~способу стягнення\~аліментів на\~утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 13.01.2013 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісяця, починаючи з 13.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду перебуває на виконанні у державній виконавчій службі, відповідач має заборгованість по аліментах. Зазначила, що аліменти в розмірі 600 грн., які стягуються з відповідача згідно рішенням суду від 13.01.2013 року є мізерними і не покривають витрати на утримання неповнолітнього сина. Відповідач є військовослужбовцем ЗСУ, має стабільний заробіток, його матеріальний стан покращився, розмір визначених рішенням суду аліментів є недостатнім для задоволення потреб дитини, а тому \~просила змінити розмір\~та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду від 13.01.2014 року на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 600 грн. на частку всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 23.05.2024 року відповідач подав до суду заяву, згідно якої прохав суд відмовити в задоволенні позову, враховуючи той факт, що від іншого шлюбу він має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Крім того, зазначив, що на його утриманні перебуває пасинок та дружина-інвалід. До вказаної заяви долучив розрахунок зі сплати аліментів, згідно якого вбачається, що станом на 01.05.2024 року, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Також додав копію рапорта про звільнення його з військової служби через сімейні обставини та витяг з наказу про виключення його із списків особового складу частини. (а.с.31-38). 28.05.2024 року від позивача [PERSON] надійшли письмові пояснення, згідно яких позивач вказала, що відповідач тривалий час уникав обов`язків по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина. Розмір визначених за рішенням суду аліментів є недостатнім для задоволення мінімальних потреб дитини, оскільки витрати на розвиток дитини, освіту, харчування з роками постійно збільшуються, тому прохала суд позов задовольнити ( а.с.44-45). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини та підстави, викладені в позові. Відповідач в\~судовому засіданні\~позов визнав\~частково в\~розмірі 1/6\~частки всіх\~видів заробітку\~(доходу).\~Вказаний розмір\~аліментів обґрунтував\~тим,\~що від іншого шлюбу він має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який потребує від нього фінансового забезпечення. Крім того, зазначив, що на його утриманні перебуває пасинок та дружина, яка є інвалідом дитинства ІІ групи. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі ( а.с.9), від якого мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.8). Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 13.01.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісяця, починаючи з 13.01.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 10-12). 26.03.2024 року було відкрито ВП №74524499 на підставі виконавчого листа №545/4883/13-ц, виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 гривень, починаючи з 23.04.2013 року до його повноліття, щомісячно (а.с. 14). Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 04.10.2024, складеним старшим державним виконавцем Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції Білокінь Ю.А., заборгованість відповідача по сплаті аліментів відсутня. (а.с.62,63), що не заперечувалося в судовому засіданні представником позивача. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 20.02.2015 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, з 20.02.2015 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.38). Крім того, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] має на утриманні ще одну дитину малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.37). Згідно з витягом із наказу командира військової частини Міністерства оборони України, [PERSON] 10.04.2024 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. (а.с.32). Встановлено, що відповідач працює, отримує заробітну плату/дохід. Так, з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 12.12.2024 року ( за період з 1 кварталу 2024 року по 3 квартал 2024 року) вбачається, , що [PERSON] у січні місяці 2024 року В/ЧА 4723 нараховано дохід в розмірі 84519,36 грн., в лютому місяці 2024 року В/ЧА 4723 нараховано дохід в розмірі 88704,03 грн., в березні 2024 року В/ [NUMBER] нараховано дохід в розмірі 123425,86 грн. Крім того, в березні місяці 2024 року за продаж нерухомого майна [PERSON] нараховано дохід в розмірі 330\~000 грн. В квітні місяці 2024 року В/ЧА 4723 нараховано дохід в розмірі 120532,39 грн. (примітка звільнений з роботи 09.04.2024 року), в серпні місяці 2024 року ПП «ЯВІР -2000» нараховано дохід в розмірі 5805,60 грн.(з приміткою дата прийому на роботу 12.08.2024 року), у вересні місяці 2024 року КП «Полтавська ОСПК`ПОР нараховано дохід в розмірі 45,90 грн. та ПП «Явір-2000» нараховано дохід в розмірі 8721,90 грн. (а.с.78). Відповідно до частини 1\~статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 зазначеної статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. За змістом положень частини 3\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Отже, можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій\~статті 155 Сімейного кодексу України. Статтею 51 Конституції України\~та\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІі\~набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно з частиною першою\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 1\~статті 192 Сімейного кодексу України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Аналіз положень\~статті 192 СК України\~свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті\~182,\~183,\~184 Сімейного кодексу України). Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 і ця судова практика є незмінною. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі\~за вибором\~того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому чинним законодавством не передбачено будь-яких умов, при наявності яких стягувач аліментів може просити про зміну способу стягнення аліментів. Тобто законом передбачено право стягувача аліментів просити визначити їх у твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів без будь-яких умов. Стягувач аліментів [PERSON] , скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.181 СК України, звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, та просить суд визначити розмір аліментів в частці від заробітку, доходу відповідача. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій\~статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Вказані висновки містяться у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №759/22898/20 (провадження №61-7913св22). При вирішенні справи суд враховує потреби та інтереси дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку, а також вимоги ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З часу\~ухвалення Полтавським\~ районним\~судом 13.01.2013\~рішення про\~стягнення аліментів\~з\~\~в розмірі\~600\~грн.\~з [PERSON] \~\~на утримання дитини\~ [PERSON] , [INFO] ,\~\~минув значний проміжок часу. Розмір присуджених до стягнення аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Оцінивши надані у справі докази у їх сукупності, встановивши факт перебування на утриманні відповідача, окрім сина [PERSON] , [INFO] , сина від іншого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , враховуючи стан здоров`я дитини та платника аліментів, матеріальне становище сторін, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, зростання щорічних потреб дитини, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , взаємний обов`язок батьків по її утриманню, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини, суд вважає можливим змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на підставі заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 13.01.2014 року в розмірі 600 грн. та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Зазначений розмір аліментів має забезпечити право неповнолітнього [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий в розмірі 1211, 20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial