Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

06 березня 2024 року позивач [PERSON] (далі - Позивач, [PERSON] ), в інтересах якої діє представник - адвокат Ступак Я.О., звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі- Відповідач, [PERSON] ) в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини - дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що з 2006 по 2009 рік позивач проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] . [INFO] народилася дочка [PERSON] , батьком якої відповідач визнав себе добровільно, дав своє прізвище та був записаний батьком в свідоцтві про народження. Зазначила, що сумісне життя та відносини позивача з відповідачем не склалися, і після припинення відносин сторони не спілкуються, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вказала, що з народження та до часу звернення до суду із позовом дочка сторін проживає разом із позивачем, з моменту народження і до часу звернення до суду із позовом зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що у 2017 році позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] . Дочка сторін проживає разом із позивачкою та її чоловіком дружньою родиною, не зловживають спиртним напоями чи наркотичними засобами. Вказала, що відповідач, як батько дитини, припинив цікавитися дочкою з 2013 року, не виконує свої батьківські обов`язки, не опікується дочкою, не переймається за її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. Вказала, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з тим, що батько не виконує покладені на нього батьківські обов`язки позивач вимушена звернутись до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2024 року цивільну справу передано на розгляд Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за територіальною підсудністю. Ухвалою судді від 09 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Ухвалою суду від 16 травня 2024 року відкладено підготовче засідання, за клопотанням представника третьої особи виконавчого комітету Покровської районної у місті ради. Ухвалою суду від 13 червня 2024 року відкладено підготовче засідання, за клопотанням представника третьої особи виконавчого комітету Покровської районної у місті ради. Ухвалою суду від 03 липня 2024 року відкладено підготовче засідання, за клопотанням представника третьої особи виконавчого комітету Покровської районної у місті ради. 25 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 26 вересня 2024 року. 26 вересня 2024 року розгляд справи по суті відкладено на 24 жовтня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача, якого було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи по суті. 24 жовтня 2024 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню. 25 листопада 2024 року в судовому засіданні допитані свідки, розгляд справи відкладено на 10 грудня 2024 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Суду пояснила, що відповідач з 2013 року не намагався зв`язатися з дитиною будь-яким способом. За весь час лише два рази вітав на день народження. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач, як батько дитини, більше 13 років нехтує своїми батьківськими обов`язками, з пологового будинку дитину не забирав, бачив дочку лише два рази, дочка не знає батька, визнає своїм батьком іншу особу. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем не поданий, у зв`язку з чим, зі згоди позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної в місті ради Козаченко І.В. в судовому засіданні пояснила, що батько не бере участі у вихованні дитини, згідно наявної інформації не має доходів, не бере участі у навчанні дитини. Пояснила, що на адресу служби [PERSON] надіслав пояснення про те, що він заперечує проти позбавлення його батьківських прав, зазначив, що сплачував аліменти, близько 10 років проживає в іншій країні, будь-яких доказів не надав. Через відсутність відповідача орган опіки та піклування позбавлений можливості надати висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Рішення суду просила ухвалити на розсуд суду, виходячи з інтересів дитини. Представник третьої особи виконавчого комітету Центрально-міської районної в місті ради подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона знайома з позивачкою близько 10 років, за роки спілкування жодного разу не бачила батька [PERSON] , не знає випадків надання батьком допомоги, де перебуває батько дитини їй не відомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачку вона знає з дитячого садочку, відповідача знала два роки поки позивач та відповідач зустрічалися. Пояснила, що батько не спілкувався з дитиною приблизно 14-15 років. Дитина не бачила свого батька, поруч із дитиною вона (свідок) бачила відповідача лише один раз. Пояснила, що дитина проживає із матір`ю та вітчимом [PERSON] , який проживає із сім`єю майже 7 років. В судовому засіданні за участі спеціаліста, за відсутності учасників справи в судовому засіданні, проведено допит неповнолітнього свідка [PERSON] , яка показала, що вона проживає разом із мамою [PERSON] , із своїм батьком вона (свідок) не спілкується, не знає та не пам`ятає його. Мати про батька нічого не розповідала, має на нього образу, не хоче із ним спілкуватися, і вона (свідок) повністю згодна із думкою матері. Пояснила, що вона з малечку проживає із мамою та вітчимом [PERSON] , якого називає татом. Пояснила, що братів та сестер вона не має. Заслухавши позивача, представника позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, неповнолітнього свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне. [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19 травня 2009 року (а.с.8). 07 липня 2017 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача [PERSON] , дочки [PERSON] є: [ADDRESS] (а.с.11,12). Відповідач [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 04 грудня 2018 року знятий з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання (а.с.19). Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру за №533348, [PERSON] , станом на 09 квітня 2024 року зареєстрованим не значиться (а.с. 27). Відповідно до довідки Криворізької гімназії №104 за №55 від 04 березня 2024 року встановлено, що [PERSON] , батько неповнолітньої [PERSON] [INFO] , не бере участі у вихованні дитини, не спілкується з класоводом, не бере участі у батьківських зборах, святкових заходах (а.с.13). Згідно акту обстеження умов проживання від 16.05.2024, наданого службою у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] , чоловіком матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , для життя, виховання та розвитку дитину створені належні умови (а.с.51). Відповідно до наданого до суду висновку виконкому Покровської районної в місті ради, затвердженого рішенням виконкому районної в місті ради 17.07.2024 за №677, зазначено, що під час перевірки встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не мешкає, установити місце знаходження останнього не надалося можливим. Ураховуючи відсутність відповідача по справі за адресою: [ADDRESS] у служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради відсутня можливість здійснити обстеження умов проживання [PERSON] . Відсутність відповідача та недостатність документів, які б підтверджували винну поведінку батька стосовно його дочки, позбавляють можливості об`єктивного розгляду справи щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, тому виконком Покровської районної в місті ради, як орган опіки та піклування не має достатніх законних підстав і доказів для визначення доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 84-85). Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). У відповідності до положень ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи обґрунтованість заявлених позивачем вимог, суд вважає, що надано достатньо доказів, та є обґрунтовано доведеним факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , отже суд вважає такими, що відповідають дійсності та не спростовані стороною відповідача посилання позивача на те, що відповідач не виконує батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини. За таких встановлених обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дочки є наслідком винної поведінки відповідача, враховуючи насамперед права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved