Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 10 вересня 2024 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новозаводський відділ державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Позов обґрунтований тим, що з 25 вересня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2013 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . На даний час на виконанні у Новозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого 11 серпня 2014 року Деснянським районним судом міста Чернігова на виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] . З 24 лютого 2022 року син [PERSON] проживає разом з ним, мати дитини виїхала за кордон, де знаходиться і на даний час. Син перебуває на повному утриманні позивача. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований по [ADDRESS] , фактично проживає у\~ [ADDRESS] . Позивач, посилаючись на положення статей 18, 92, 179-181, 197, 273 СК України, статті 76-81, 141, 206, 258-259, 269-265, 273 ЦПК України, просить: припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на дитину [PERSON] , [INFO] , які стягуються Новозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на підставі виконавчого листа, виданого 11 серпня 2014 року Деснянським районним судом міста Чернігова на виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року у справі № 750/1582/14; звільнити [PERSON] від нарахованої заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 44458296 з виконання виконавчого листа, виданого 11 серпня 2014 року Деснянським районним судом міста Чернігова на виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року у справі № 750/1582/14. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до судового засідання на 16 жовтня 2024 року, яке неодноразово відкладалося у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якої були відсутні відомості про вручення їй повідомлення про дату, час та місце судового засідання, та витребування додаткових доказів, останній раз на 16 грудня 2024 року. Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті. Позивач, представник позивача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явилася, була викликана в суд через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи за її участі, відзиву на позовну заяву суду не надала. Представник третьої особи - Новозаводського відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2014 року визначено місце проживання дини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину відмовлено. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2014 року скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів і задоволено позов в цій частині частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований по [ADDRESS] , фактично проживає у\~ [ADDRESS] . При розгляді вказаної справи судом було встановлено, що син сторін - [PERSON] з 24 лютого 2022 року проживає з батьком, оскільки відповідач від початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України передала дитину позивачу, а сама виїхала за кордон. Після цього дитина не бачилася з матір`ю жодного разу, спілкується по телефону час від часу. Дитина перебуває на повному утриманні батька. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 30 вересня 2020 року [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Витягу з реєстру Іванівської територіальної громади від 13 серпня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , з 13 серпня 2014 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Актом фіксації фактичного проживання дитини разом з батьком в період військової агресії від 31 травня 2022 року за адресою: [ADDRESS] , в період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року, малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , фактично проживає разом з батьком [PERSON] , який матеріально утримує дитину, піклується про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Згідно з Актом фіксації фактичного проживання дитини разом з батьком в період військової агресії від 30 жовтня 2023 року за адресою: [ADDRESS] , в період з 24 лютого 2022 року по 30 жовтня 2023 року, малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , фактично проживає разом з батьком [PERSON] . Згідно із розрахунком заборгованості по аліментам, станом на 19 листопада 2024 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів ставить 216 830,69 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статтей 180-181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Статтею\~181\~СК\~України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Частина перша статті\~192\~СК\~України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За приписами стаття 273 СК України,\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.\~Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою статті 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення. Згідно із частиною четвертою статті\~273\~ЦПК\~України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Верховний Суд у постанові від 4 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) зазначив, що аліменти це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. У постанові ВС від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22) звернено увагу на застосування принципу найкращих інтересів дитини у справах щодо припинення стягнення аліментів. «Міжнародні норми закріплюють, що в кожному з питань, які стосуються дітей, всі органи мають керуватися принципом найкращих інтересів дитини. У питаннях щодо аліментів, майнового утримання дитини тощо цей принцип також є застосовним, тому суди зобов`язані його враховувати». Частиною першою статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що обставини, на підставі яких були стягнуті аліменти, з моменту ухвалення рішення змінились, неповнолітній [PERSON] з 24 лютого 2022 року проживає разом із батьком [PERSON] , знаходиться на його повному утриманні, позивач самостійно піклується про спільну дитину сторін та забезпечує її усім необхідним, мати дитини, одержувач аліментів, проживає за кордоном та не бере участі в утриманні дитини.\~ Суд погоджується з доводами позивача про те, що проживання дитини разом з ним є тією істотною обставиною, яка припиняє його обов`язок сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання дитини, оскільки стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його повному утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Отже, наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання сина. Враховуючи викладене,\~а також те, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини, а не одержувача аліментів, їх цільове призначення, суд дійшов висновку про повне звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 грн. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 24 червня 2024 року, укладеного між адвокатом Кравченком В.В. та [PERSON] ; ордер; акт розрахунок судових витрат від 02 вересня 2024 року; квитанцію до прибуткового касового ордера від 02 вересня 2024 року про прийняття адвокатом Кравченком В.В. від [PERSON] 12000 грн. Оскільки позивачем надано належні докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, то суд вважає можливим стягнути їх з відповідача на користь позивача. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved