Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за №101601989 від 26 серпня 2023 року в розмірі 22 187 грн, за кредитним договором за №8139444 від 26 серпня 2023 року в розмірі 37 420,50 грн, за кредитним договором за №76459225 від 25 серпня 2023 року в розмірі 30 456,23 грн, за кредитним договором за №4813911 від 01 вересня 2023 року в розмірі 21 300 грн, за кредитним договором за №6064156 від 28 серпня 2023 року в розмірі 9091,60 грн, за кредитним договором за №122875 від 18 листопада 2023 року в розмірі 35 365,32 грн та за кредитним договором за №29693-07/2023 від 22 липня 2023 року в розмірі 20 475 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 26 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №101601989. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору за №101601989, відповідач отримала кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами картки, наданої відповідачем. 29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №29012024, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №101601989 від 26 серпня 2023 року в розмірі 22 187 грн, з яких: 5500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16302 грн - сума заборгованості за відсотками та 385 грн - сума заборгованості за комісією, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. 26 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №8139444. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору за №8139444, відповідач отримала кредитні кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами картки, наданої відповідачем. 29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №29012024, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №8139444 від 26 серпня 2023 року в розмірі 37 420,50 грн, з яких: 9500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 27 445,50 грн - сума заборгованості за відсотками та 475 грн - заборгованість за комісією, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. 25 серпня 2023 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики за №76459225. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору за №76459225, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський картковий рахунок клієнта. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за №14/06/21, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №76459225 від 25 серпня 2023 року в розмірі 30 456,23 грн, з яких: 8761,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 21 694,73 грн - сума заборгованості за відсотками, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. 01 вересня 2023 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики за №4813911. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору за №4813911, кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський картковий рахунок клієнта. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за №14/06/21, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №4813911 від 01 вересня 2023 року в розмірі 21 300 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 300 грн - сума заборгованості за відсотками, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики за №6064156. Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору за №6064156, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником. 11 січня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за №11-01/2024, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №6064156 від 28 серпня 2023 року в розмірі 9091,60 грн, з яких: 2800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6291,60 грн - сума заборгованості за відсотками, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. 18 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит за №122875. Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору за №122875, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником. 14 червня 2024 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за №14062024, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №122875 від 18 листопада 2023 року в розмірі 35 365,32 грн, з яких: 34 351,14 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 13,18 грн - сума заборгованості за відсотками, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. 22 липня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №29693-07/2023. Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов кредитного договору за №29693-07/2023, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за №29042024, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №29693-07/2023 від 22 липня 2023 року в розмірі 20 475 грн, з яких: 3000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17 475 грн - сума заборгованості за відсотками, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. Зазначає, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитів та інших платежів за їх користування не виконала, суми кредитів в повному обсязі не повернула, внаслідок чого виникла заборгованості за кредитним договором за №101601989 від 26 серпня 2023 року в розмірі 22 187 грн, за кредитним договором за №8139444 від 26 серпня 2023 року в розмірі 37 420,50 грн, за кредитним договором за №76459225 від 25 серпня 2023 року в розмірі 30 456,23 грн, за кредитним договором за №4813911 від 01 вересня 2023 року в розмірі 21 300 грн, за кредитним договором за №6064156 від 28 серпня 2023 року в розмірі 9091,60 грн, за кредитним договором за №122875 від 18 листопада 2023 року в розмірі 35 365,32 грн та за кредитним договором за №29693-07/2023 від 22 липня 2023 року в розмірі 20 475 грн, яка підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального провадження. 04 вересня 2024 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву. Вказала, що про існування заборгованостей за кредитними договорами вона дізналася лише у серпні 2024 року, оскільки позивач не повідомляв її про те, що до нього перейшло право вимоги за кредитними договорами за №101601989 від 26 серпня 2023 року, за №8139444 від 26 серпня 2023 року, за №76459225 від 25 серпня 2023 року, за №4813911 від 01 вересня 2023 року, за №6064156 від 28 серпня 2023 року, за №122875 від 18 листопада 2023 року та за №29693-07/2023 від 22 липня 2023 року. Будь-яких листів чи повідомлень від позивача вона не отримувала. Окрім того, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не зверталось до неї із вимогою про повне погашення заборгованості за кредитними договорами в позасудовому порядку. Зазначила, що надані позивачем розрахунку за кредитними договорами є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача та не є правовою підставою для стягнення відповідних сум і не можуть слугувати доказом безспірності розмір грошових вимог позивача до неї. Окрім того, розмір нарахованих сум заборгованостей згідно кредитних договорів за звичайними відсотками значно перевищує розмір заборгованостей за кредитами та погоджені між нею і кредитодавцями суми щодо сплати відсотків за користування кредитами, які були передбачені умовами кредитних договорів. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову. 18 вересня 2024 року представник позивача подав відповідь на відзив. Вказав, що навіть, якщо відповідач не була обізнана про відступлення права вимоги позивачу, має місце той факт, за яким боржник не мала жодних перешкод для повної реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитних заборгованостей на рахунки первісних кредиторів, які зазначені в кредитних договорах. З матеріалів справи вбачається, що боржник не повністю сплатила заборгованість за кредитними договорами первісним кредиторам, унаслідок чого в останньої утворилася заборгованість, яка була передана від первісних кредиторів до позивача. При цьому, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволенні позову новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому. Зазначив, що відповідач була ознайомлена з усіма запропонованими умовами, зокрема, з умовами повернення кредитних коштів, нарахування процентів, строками погашення заборгованості, умовами пролангації та наслідками несвоєчасного повернення коштів. Уклавши кредитні договори, відповідач погодилася із запропонованими умовами, а відтак, розуміла, яка сума кредиту їй надається, на який строк, та на яких умовах. Відповідно до умов кожного з укладених договорів нарахування відсотків здійснювалось саме за кожен день користування кредитом, тобто умовами договорів не передбачена відповідальність за неналежне виконання зобов`язання позичальником згідно статті 625 ЦК України. Окрім того, позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача, що проглядається із розрахунків заборгованості. Всі нараховані відсотки нараховувались виключно первісними кредиторами, що підтверджується розрахунками заборгованості, які містять інформацію по кожній окремій частині заборгованості. Позивач не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитних договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення «Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладанні кредитного договору. Оскільки повний номер картки є банківською таємницею, доступ до якої має лише відповідач та банк, що видав картку, позивач не може надати повні реквізити отримувача коштів. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві та відповіді на відзив представник позивача просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі. Судом встановлено, що 26 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі був укладений договір про споживчий кредит за №101601989 (далі - Договір). Згідно умов п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту становить 5500 грн. Кредит надається строком на 120 днів з 26 серпня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25 вересня 2023 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 24 грудня 2023 року (п.п. 1.2-1.3 Договору). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 25 вересня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24 грудня 2023 року (п. 1.4 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414943*45 (п. 2.1). Цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1). Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Згідно з Додатком №1 до договору про споживчий кредит за №101601989 від 26 серпня 2023 року (графік платежів за договором), дата повернення позики, сплати нарахованих процентів та комісії - 24 грудня 2023 року, сума позики складає 5500 гривень, сума нарахованих процентів - 16 302 гривень, комісії - 385 грн, загальна вартість кредиту - 22 187 гривень, реальна річна процентна ставка - 6857%. Додаток №2 до договору про споживчий кредит за №101601989 від 26 серпня 2023 року є паспортом споживчого кредиту, яким передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі. Згідно платіжного доручення АТ КБ «ПриватБанк» за №71189370 від 26 серпня 2023 року, ТОВ «Мілоан» на рахунок відповідача [PERSON] картка № [NUMBER] було перераховано грошові кошти в розмірі 5500 грн згідно умов договору за №101601989. Встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернула. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит за №101601989 від 26 серпня 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 червня 2024 року становить 22 187 грн, з яких: 5500 грн -заборгованість за сумою кредиту, 16 302 грн -заборгованість за сумою відсотків, 385 грн - заборгованість за комісією. 26 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит за №8139444 (далі - Договір). Згідно умов п. 1.1 Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту становить 9500 грн. Кредит надається строком на 120 днів з 26 серпня 2023 року і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 30 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 25 вересня 2023 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 24 грудня 2023 року (п.п. 1.2-1.3 Договору). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 25 вересня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 24 грудня 2023 року (п. 1.4 Договору). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414943*56 (п. 2.1). Цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п. 6.1). Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Згідно з Додатком №1 до договору про споживчий кредит за №8139444 від 26 серпня 2023 року (графік платежів за договором), дата повернення позики, сплати нарахованих процентів та комісії - 24 грудня 2023 року, сума позики складає 9500 гривень, сума нарахованих процентів - 27 445,50 гривень, комісії - 475 грн, загальна вартість кредиту - 37 420,50 гривень, реальна річна процентна ставка - 6371%. Додаток №2 до договору про споживчий кредит за №8139444 від 26 серпня 2023 року є паспортом споживчого кредиту, яким передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі. Згідно платіжного доручення АТ КБ «ПриватБанк» за №108611710 від 26 серпня 2023 року, ТОВ «Мілоан» на рахунок відповідача [PERSON] картка № [NUMBER] було перераховано грошові кошти в розмірі 9500 грн згідно умов договору за №8139444. Встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернула. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит за №8139444 від 26 серпня 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 червня 2024 року становить 37 420,50 грн, з яких: 9500 грн - заборгованість за сумою кредиту, 27 445,50 грн -заборгованість за сумою відсотків, 475 грн - заборгованість за комісією. 29 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Мілоан» (Клієнт) укладено договір факторингу за №29012024. Відповідно до положень п. 1.1 договору, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з положеннями п. 1.2. вказаного договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. З актів прийому-передачі реєстру боржників за №№ 1, 2 від 29 січня 2024 року та витягів з реєстрів боржників за №№ 1, 2 від 29 січня 2024 року вбачається, що до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами за №813944 та за №101601989. 25 серпня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) за №76459225 (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит на суму 9000 грн, строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 2,5% на день, 2,7% на день за понадстрокове користування позикою (п. п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору). Вказаний Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором qW4s5aSV6e. Згідно умов п. 1 Договору позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Як слідує з умов п.п. 2.1-2.3 Договору, сума позики становить 9000 грн, строк позики - 30 днів, процентна ставка - 0,75% в день, 2,7% на день за понадстрокове користування позикою, дата надання позики - 25 серпня 2023 року, дата повернення позики - 24 вересня 2023 року, пеня - 2,7% на день, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1081,20%, орієнтовна загальна вартість позики - 11 025 грн. Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до договору позики за №76459225 від 25 серпня 2023 року), дата повернення позики та сплати нарахованих процентів - 24 вересня 2023 року, сума позики складає 9000 гривень, сума нарахованих процентів - 2025 гривень, загальна вартість кредиту - 11 025 гривень, реальна річна процентна ставка - 1081,20%. Встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернула. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором за №76459225 від 25 серпня 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 червня 2024 року становить 30 456,23 грн, в тому числі: 8761,50 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 21 694,73 грн - сума заборгованості за відсотками. 01 вересня 2023 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) за №4813911 (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу кредит на суму 6000 грн, строком на 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 2,5% на день, 2,7% на день за понадстрокове користування позикою (п. п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору). Вказаний Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Krrd3g4P4JW. Згідно умов п. 1 Договору позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Як слідує з умов п.п. 2.1-2.3 Договору, сума позики становить 6000 грн, строк позики - 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою - 29,71%, базова процента ставка з другого дня користування позикою - 2,50% в день, 2,7% на день за понадстрокове користування позикою, дата надання позики - 01 вересня 2023 року, дата повернення позики - 01 жовтня 2023 року, пеня - 2,7% на день, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2333,96%, орієнтовна загальна вартість позики - 7800 грн. Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до договору позики за №4813911 від 01 вересня 2023 року), дата повернення позики та сплати нарахованих процентів - 01 жовтня 2023 року, сума позики складає 6000 гривень, сума нарахованих процентів - 1800 гривень, загальна вартість кредиту - 7800 гривень, реальна річна процентна ставка - 2333,96%. Встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернула. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором за №4813911 від 01 вересня 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 червня 2024 року становить 21 300 грн, в тому числі: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 15 300 грн - сума заборгованості за відсотками. 14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) укладено договір факторингу за №14/06/21. Відповідно до положень п. 1.1. договору факторингу, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з положеннями п. 1.2. вказаного договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості на є невід`ємною частиною цього договору. 27 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) підписано додаткову угоду за №20 до договору факторингу за №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно з умовами якої сторонами передбачено загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників за №19 від 27 лютого 2024 року. Як вбачається з Акту прийому-передачі Реєстру боржників за №19 від 27 лютого 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали цей акт про те, що на виконання умов договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 8053. Після цього, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно витягу з Реєстру боржників за №19 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4813911 в сумі 21 300 грн. 20 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) підписано додаткову угоду за №21 до договору факторингу за №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно з умовами якої сторонами передбачено загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників за №20 від 20 березня 2024 року. Як вбачається з Акту прийому-передачі Реєстру боржників за №20 від 20 березня 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали цей акт про те, що на виконання умов договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, Клієнт передав, а Фактор прийняв реєстр боржників кількістю 3353. Після цього, від Клієнта до Фактора переходять права вимоги заборгованості до боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно витягу з Реєстру боржників за №20 від 20 березня 2024 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №76459225 в сумі 30 453,23 грн. 28 серпня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору позики за №6064156 (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «Маніфою» надало відповідачу кредит на суму 2800 грн, строком на 80 днів до 16 листопада 2023 року (п. п. 2.3.3, 2.3.4 Договору). Вказаний Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором w75507. Згідно умов п. 2.1 Договору за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. Сума кредиту становить 2800 грн. Кредит надається строком на 80 днів до 16 листопада 2023 року (п. п. 2.3.3, 2.3.4 Договору). Дата надання позики - 28 серпня 2023 року. Дата повернення позики - 16 листопада 2023 року (п. п. 2.3.5, 2.3.6 Договору). Процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики: Акційна процентна ставка - 1,86750% в день, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості. Базова процента ставка - 2,49% в день, яка застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до умов п. 3.1.2 Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду. Основна процента ставка - 3% в день, яка застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду (п. 2.4 Договору). Позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) № [NUMBER] (п. 2.5 Договору). Згідно з розрахунком за договором позики за №6064156 від 28 серпня 2023 року (Додаток №1 до договору позики за №6064156 від 28 серпня 2023), дата повернення позики та сплати нарахованих процентів - 16 листопада 2023 року, сума позики складає 2800 гривень, сума нарахованих процентів - 1988,70 гривень, загальна вартість кредиту - 4788,70 гривень, реальна річна процентна ставка - 25 470%. 28 серпня 2023 року сторонами підписано паспорт позики, яким передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в договорі позики. Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20 серпня 2024 року, 28 серпня 2023 року на рахунок відповідача [PERSON] картка № [NUMBER] було перераховано грошові кошти в розмірі 2800 грн. Встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернула. Як убачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором за №6064156 від 28 серпня 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 червня 2024 року становить 9091,60 грн, в тому числі: 2800 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 6291,60 грн - сума заборгованості за відсотками. 11 січня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Маніфою» (Клієнт) укладено договір факторингу за №11-01/2024. Відповідно до положень п. 1.1 договору, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з положеннями п. 1.2. вказаного договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. З акту пройму-передачі реєстру боржників від 11 січня 2024 року та витягу з реєстру боржників за №1 від 11 січня 2024 року вбачається, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №6064156. 18 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору про споживчий кредит за №122875 (далі - Договір), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредіплюс» надало відповідачу кредит на суму 37 648 грн, строком на 366 днів до 18 листопада 2023 року (п. п. 2.2.1, 2.6 Договору). Вказаний Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором c3feb1a0. Згідно умов п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 2.6. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 2.2.1 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління і обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 37 648 грн. проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 0,10% річних. Комісія за надання кредиту становить 5647,20 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору за ставкою 15% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів Позичальника або за рахунок кредиту. Загальний строк кредитування становить 366 днів з 18 листопада 2023 року по 18 листопада 2024 року (п.п. 2.2.1-2.6 Договору). Цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Кредіплюс» та доступний зокрема через сайт товариства (п. 5.1). Укладення ТОВ «ФК «ФК «Кредіплюс» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «ФК «ФК «Кредіплюс» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 5.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 5.5. договору). Згідно з Додатком №1 до договору про споживчий кредит за №122875 від 18 листопада 2023 року (графік платежів за договором), дата повернення позики, сплати нарахованих процентів та комісії - 18 листопада 2024 року, сума позики складає 37 648 гривень, сума нарахованих процентів - 20,48 гривень, комісії - 5647,20 грн, загальна вартість кредиту - 43 327,68 гривень, реальна річна процентна ставка - 36,17%. Додаток №2 до договору про споживчий кредит за №122875 від 18 листопада 2023 року є паспортом споживчого кредиту, яким передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі. Встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернула. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит за №122875 від 18 листопада 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 червня 2024 року становить 35 365,32 грн, з яких: 34 351,14 грн - заборгованість за сумою кредиту, 13,18 грн -заборгованість за сумою відсотків, 1001 грн - заборгованість за комісією. 14 червня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «ФК «Кредіплюс» (Клієнт) укладено договір факторингу за №14062024. Відповідно до положень п. 1.1 договору, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з положеннями п. 1.2. вказаного договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. З акту пройму-передачі реєстру боржників від 14 червня 2024 року та витягу з реєстру боржників від 14 червня 2024 року вбачається, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №122875. 22 липня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору про надання фінансового кредиту за №29693-07/2023 (далі - Договір). Вказаний Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W8503. Згідно умовами п. п. 1.1, 1.2, 1.4.1, 1.6 Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 22 липня 2023 року. наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строк кредитування. Дата погашення кредиту 15 липня 2024 року. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER]. Згідно з Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту за №29693-07/2023 від 22 липня 2023 року (графік платежів), дата повернення позики, сплати нарахованих процентів та комісії - 15 липня 2024 року, сума позики складає 3000 гривень, сума нарахованих процентів - 27 000 гривень, загальна вартість кредиту - 30 000 гривень, реальна річна процентна ставка - 133 859,83%. Додаток №2 до договору про надання фінансового кредиту за №29693-07/2023 від 22 липня 2023 року є паспортом споживчого кредиту, яким передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі. Встановлено, що відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та коштів кредиту у встановлений строк не повернула. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит за №29693-07/2023 від 22 липня 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 червня 2024 року становить 20 475 грн, з яких: 3000 грн - заборгованість за сумою кредиту, 17 475 грн -заборгованість за сумою відсотків. 29 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Аванс кредит» (Клієнт) укладено договір факторингу за №29042024. Відповідно до положень п. 1.1 договору, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з положеннями п. 1.2. вказаного договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. З акту пройму-передачі реєстру боржників від 29 квітня 2024 року та витягу з реєстру боржників від 29 квітня 2024 року вбачається, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №29693-07/2023. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає не задоволенню, виходячи з наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із матеріалів справи відповідачем [PERSON] підписано кредитний договір за №101601989 від 26 серпня 2023 року, кредитний договір за №8139444 від 26 серпня 2023 року, кредитний договір за №76459225 від 25 серпня 2023 року, кредитний договір за №4813911 від 01 вересня 2023 року, кредитний договір за №6064156 від 28 серпня 2023 року, кредитний договір за №122875 від 18 листопада 2023 року та кредитний договір за №29693-07/2023 від 22 липня 2023 року, шляхом підписання вказаних документів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. В силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створенням електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Таким чином, на підставі укладених між сторонами електронних договорів, які вважаються укладеними у письмовій формі, у сторін цього договору відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору. Згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до вимог абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). У силу ч. 3 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. В силу вимог ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Вищенаведене свідчить про належне укладення кредитних договорів, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін. Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Отже, між сторонами досягнута згода щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідно до вимог чинного законодавства між кредитодавцями та [PERSON] у встановленому законом порядку укладено електронні кредитні договори. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до вимог ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з вимогами ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В силу вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами за №76459225 від 25 серпня 2023 року та за №4813911 від 01 вересня 2023 року, суд зазначає наступне. Встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладено кредитні договори за №7645922525 від 25 серпня 2023 року та за №4813911від 01 вересня 2023 року. Звертаючись до суду із даним позовом та обґрунтовуючи своє право на стягнення заборгованості за кредитними договорами за №76459225 від 25 серпня 2023 року та за №4813911 від 01 вересня 2023 року позивач зазначав, що набув відповідні права вимоги 27 лютого 2024 року та 20 березня 2024 року на підставі договору факторингу від 14 червня 2021 року за №14/06/21, додаткової угоди за №20 від 27 лютого 2024 року до договору факторингу від 14 червня 2021 року за №14/06/21 та додаткової угоди за №21 від 20 березня 2024 року до договору факторингу від 14 червня 2021 року за №14/06/21. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В силу вимог ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Відповідно до вимог статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з вимогами законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Відповідно до вимог частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частини перша та друга статті 95 ЦПК України). Таким чином, належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що вони містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Аналіз вказаних норм свідчить, що вимоги частини 1 статті 514 ЦК України регулюють відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що «відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.11.2018 в справі № 243/11704/15-ц). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). При цьому відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі №910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №909/1411/13, від 13.10.2021 у справі №910/11177/20). Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив правовий висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Судом встановлено, що правовідносини за кредитним договором за №76459225 від 25 серпня 2023 року виникли 25 серпня 2023 року та за кредитним договором за №4813911 від 01 вересня 2023 року - 01 вересня 2023 року, тобто значно пізніше, ніж було укладено договір факторингу за №14/06/21 від 14 червня 2021 року, у якому предмет договору не індивідуалізовано належним чином. Кредити надані відповідачу близько двох років після укладення договору відступлення права вимоги, а отже на час укладення даного договору у ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами за №76459225 від 25 серпня 2023 року та за №4813911 від 01 вересня 2023 року. Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24.04.2018 по справі №914/868/17). При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу самого зобов`язання, на підставі якого може виникнути вимога. Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 у справі №334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.12.2021 у справі №911/3185/20). Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29.06.2021 по справі №916/2040/20). Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не довів порушення його прав з боку відповідача [PERSON] та наявність саме у цього товариства права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами за №76459225 від 25 серпня 2023 року та за №4813911 від 01 вересня 2023 року (основними зобов`язаннями), які укладені після відступлення ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги за невизначеними кредитними договорами на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», а тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості на користь позивача в цій частині відсутні. ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» не мало права на подальше відступлення права вимоги, якою воно не володіло. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами за №101601989 від 26 серпня 2023 року, за №8139444 від 26 серпня 2023 року, за №6064156 від 28 серпня 2023 року, за №122875 від 18 листопада 2023 року та за №29693-07/2023 від 22 липня 2023 року, слід зазначити наступне Верховний Суд у постанові від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16 зазначив, що предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги). Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України). Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Такі правові висновки щодо кваліфікуючих ознак договору факторингу виклала Велика Палата Верховного Суду в постановах від 11 вересня 2018 у справі № 909/968/16, від 31 жовтня 2018 у справі № 465/646/11, від 11 жовтня 2019 у справі № 910/13731/17 та від 10 жовтня 2020 у справі № 638/22396/14-ц. Встановлено, що умовами договорів факторингу за №29012024 від 29 січня 2024 року, за №11-01/2024 від 11 січня 2024 року, за №14062024 від 14 червня 2024 року та за №29042024 від 29 квітня 2024 року передбачено обов`язок Фактора (Факторів) передати (перерахувати) грошові кошти в розпорядження Клієнта (Клієнтів) шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок. Ціною продажу згідно вказаних договір факторингу є сума грошових коштів, що сплачується Фактором Клієнту після підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників на умовах договорів. Грошові кошти сплачуються Факторами Клієнтам в розмірі 100% ціна продажу шляхом їх безготівкового перерахування на рахунок Клієнтів. Водночас, до матеріалів справи позивачем не долучено доказів про те, що відповідними Факторами було здійснення перерахування грошових коштів на рахунок Клієнтів згідно договорів факторингу за №29012024 від 29 січня 2024 року, за №11-01/2024 від 11 січня 2024 року, за №14062024 від 14 червня 2024 року та за №29042024 від 29 квітня 2024 року. Вказані обставини свідчать про недоведення факту набуття прав вимоги відповідними Факторами згідно договорів факторингу за №29012024 від 29 січня 2024 року, за №11-01/2024 від 11 січня 2024 року, за №14062024 від 14 червня 2024 року та за №29042024 від 29 квітня 2024 року до відповідача за відповідними кредитними договорами у цілому та за відповідними реєстрами прав вимоги зокрема. Платіжний документ банківської установи, який би засвідчував факт безготівкового перерахування грошових коштів, суду не наданий. Крім того, позивачем до позовної заяви у повному обсязі не долучено договорів факторингу за №29012024 від 29 січня 2024 року, за №11-01/2024 від 11 січня 2024 року, за №14062024 від 14 червня 2024 року та за №29042024 від 29 квітня 2024 року. Зокрема, позивачем долучено текст договору факторингу за №29012024 від 29 січня 2024 року, який містить Розділи 1, 2, 10 та частково 9, однак відсутні Розділи з 3 по 9 включно. Так, долучені позивачем тексти договорів факторингу за №11-01/2024 від 11 січня 2024 року, за №14062024 від 14 червня 2024 року та за №29042024 від 29 квітня 2024 року містять Розділи 1, 2, 3 та частково 9, проте відсутні Розділи з 4 по 9 включно. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами слід відмовити. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed