Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

ТОВ «Бізнес Позика» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за жоговором № 466312-КС-001 про надання кредиту від 25.05.2023 року, що становить 29 021,08 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 18 671,08 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 350,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.05.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 466312-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» 25.05.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 466312-КС-001 про надання кредиту. 25.05.2023 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 466312-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-0100, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 25.05.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 466312-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 9 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 02.10.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 466312-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 29 021,08 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 18 671,08 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 350,00 грн. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 30.10.2024 р. було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, призначено судове засідання на 25.11.2024 р. 30.10.2024 р. від позивача надійшло клопотання про врахування виправлень у позовній заяві, в якому позивач зазначає, що при складанні тексту позовної заяви Позивачем було допущено деякі технічні помилки (описки), а саме: в абзаці 8 позовної заяви «Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 5355-5712-7871-3201 процентів за кожен день користування Кредитом.» замість відсоткової ставки вказано № банківської картки на яку було здійснено переказ коштів, просить вважати вірним «Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.15715961 процентів за кожен день користування Кредитом.»; в абзаці 11 позовної заяви «ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).» замість № банківської картки на яку було здійснено переказ коштів вказано відсоткову ставку за кожен день користування Кредитом, просить вважати вірним «ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 9 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).» - в прохальній частині позовної заяви в пункті 2 «Витребувати у АТ "СЕНС БАНК" (ЄДРПОУ: 23494714, Місце знаходження: 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 100), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 25.05.2023 року (дата видачі кредиту) по 14.09.2023 року (дата закінчення терміну кредитування); замість № банківської картки на яку було здійснено переказ коштів вказано відсоткову ставку за кожен день користування Кредитом, просить вважати вірним «Витребувати у АТ "СЕНС БАНК" (ЄДРПОУ: 23494714, Місце знаходження: 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 100), наступні письмові докази, які становлять банківську таємницю, а саме: письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № [NUMBER] (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 25.05.2023 року (дата видачі кредиту) по 14.09.2023 року (дата закінчення терміну кредитування). 15.11.2024 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника. 22.11.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач частково визнає позовні вимоги. Як зазначено у відзиві, аналізуючи умови Договору вбачається, що стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована; знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15715961, фіксована. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12031,85 процентів. Відповідно до Паспорту споживчого кредиту, знижена процентна ставка 422,36325765 (Чотириста двадцять дві цілих тридцять шість мільйонів триста двадцять п`ять тисяч сімсот шістдесят п`ять стомільйонних); стандартна процентна ставка 730,00000000 (Вісімсот сорок чотири цілих сім мільйонів двісті шістдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят три десятимільйонних); комісія становить- 1 350,00 (Одна тисяча триста п`ятдесят гривен 00 коп). Договором, зокрема, визначено: п. 2.3. Строк, на який надається Кредит: 16 тижнів; п. 2.7 Термін дії Договору: до 14.09.2023 року. Пунктом 3.2.3. визначено: сторони на момент укладення Договору встановили графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. Графіком визначений загальний платіж у сумі 2300 грн через кожні 14 днів; при цьому комісія за користування кредитом сплачується двома платежами : 08.06.2023- 797.90 грн та 22.06.2023 - 552,10 грн.; нарахування процентів починається з 08.06.2023 року ,через 14 днів після отримання кредиту по 14.09.2023 року, тобто до закінчення терміну дії договору. Договором визначено, ( п. 3.2.4. ): У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування Кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому Сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника. Оновлений графік платежів у матеріалах справи відсутній, тобто позичальнику не надавався. Аналізуючи розрахунок заборгованості по кредиту, виділяє наступне. Відсотки за користування кредитом і заборгованість за кредитом розрахована за кожен день, починаючи з дня отримання кредиту і по 02.10.2024 року , тобто у перший день укладення договору на отримання кредиту вже нараховна заборгованість , хоча графіком платежів сплата по кредиту починається лише з 08.06.2023 року ( через 14 днів ). Звертає увагу, що при розрахунку заборгованості до суми на яку нараховуються проценти за користування кредитом включена (нарахована) повна сума комісії, яка є одноразовою і згідно графіку платежів сплачується окремими двома платежами. Тобто , у щоденний розрахунок заборгованості на початок дня включена : сума кредиту + нараховані відсотки+комісія у повній сумі 1350 ! При цьому комісія враховується з 25.05.2023 року по 02.10.2024 року. Відповідно до п. 5.3. Правил надання споживчих кредитів нарахування Комісії здійснюється в момент укладання Договору. Порядок та розмір оплат Комісії визначено Графіком платежів. Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості відсотки нараховані по 02.10.2024 року, при цьому Договором передбачено, що термін дії договору до 14.09.2023 року. Договором не передбачено нарахування процентів поза строком дії Договору. Таким чином нарахування процентів з 15.09.2023 року по 02.10.2024 року - незаконне і не передбачено Договором чи Правилами надання споживчих кредитів. Паспортом споживчого кредиту визначена Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі),грн - 18 880,00 гривень; визначений порядок повернення кредиту, де визначена загальна сума повернення- 18880,00 грн. У Паспорті зазначені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про надання кредиту: У разі прострочення Позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, Кредитодавець має право нараховувати штраф за кожний випадок такого порушення строків сплат на початок наступного дня після дня обов`язкового платежу, визначеного Графіком платежів, та встановлюється урозмірах, що наведені нижче. У разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів та до закінчення терміну дії Договору, тобто до 14.09.2023 року. Таким чином, розрахунок заборгованості є сумнівним, оскільки суперечить укладеному Договору та Правилам надання споживчих кредитів. Крім того, у документах, якими позивач обґрунтовує вимоги, відсутні платіжні документи, які б підтверджували нарахування суми кредиту на карту відповідачки. Відповідачка зазначає, що вона була вимушена взяти кредит на таких умовах, щоб перекредитуватися, оскільки взявши колись один кредит вона потрапила у "кредитну залежність". 05.05.2023 року вона взяла кредит у ТОВ "УКР КРЕДИТФІНАНС" ( яке розташоване у одному приміщенні, у сусідньому " офісі" ( кабінеті ) у сумі 12000 грн на строк 300 днів, пільгова ставка- 2.5% в день ( 1 день) та 3% в день ( стандартна ставка). Загалом реальна річна процентна ставка - 572465,0 ( п`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) %. Вона сподівалася повернути кошти, але в силу скрутних обставин не змогла, тому єдиним виходом для неї, як вона вважала, взяти новий кредит та закрити попередній. Вона дійсно 26.05.2023 та 30.05.2023 року у погашення кредиту у ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" внесла кошти у загальній сумі 10000грн. Ці обставини підтверджуються матеріалами цивільної справи № 749/1173/24 за позовом ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС". Але кошти 10000 грн "пішли" не на погашення основної суми боргу ( тіла кредиту) , а на відсотки, тому виявилося, що і погасити кредити вона просто не мала матеріальної можливості і замість одного з`явилося декілька. Також відповідачка зазначає, що протягом 2023-2024 року представники кредитора неодноразово у телефонних розмовах погрожували їй, її родичам, хоча дозволу та телефонних номерів вона не надавала; вона неодноразово повідомляла, що належить до незахищеної категорії споживачів, оскільки її чоловік військовослужбовець і проходить службу безпосередньо у зоні бойових дій. Крім того, у телефонних розмовах ( восени 2024 року) вона повідомила ( телефонні розмови, як вказує кредитор, записуються), що вона, як дружина військовослужбовця має право на списання відсотків по кредиту, відповідно до внесених змін до ЗУ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Натомість ТОВ « БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з даним позовом. Отже, відповідачка є дружиною військовослужбовця ( свідоцтво про укладення шлюбу від 17 лютого 2018 року серія [NUMBER] ).Чоловік відповідача [PERSON] , [INFO] , з 21.03.2022 року на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.22 ( Указ Президента України № 69/22 « Про загальну мобілізацію») призваний у Збройні Сили України ( СЗРУ). Це підтверджується записом у його військовому квитку серія [NUMBER] , п.9, запис зроблений військовим комісаром ( командиром в/ч [NUMBER] ) полковником [PERSON] . Наразі військовий квиток знаходиться у військовій частині, де проходить службу [PERSON] , є тільки фото документу ( непрофесійне); чоловік через командира замовив довідку, але йому повідомили, що довідка буде не раніше ніж через місяць; можливості самостійно отримати довідку чи зробити сканкопію військового квитка відповідач не може, оскільки майже постійно без зв`язку. Але на фото першої сторінки військового квитка чітко читається серія та номер військового квитка, прізвище, ім`я, по батькові, дата народження власника; інформація, зазначена у п. 9 на сторінці військового квитка, належить власнику військового квитка серія [NUMBER] , оскільки серія та номер добре читаються та є ідентичними. Крім фото військового квитка, є посвідчення учасника бойових дій серія [NUMBER] , яке видане 05.10.2023 року. Отже, з врахуванням зазначеного, відповідачка позов визнає частково : " тіло" кредиту та розмір комісії по кредиту, тобто у загальній сумі 10350 грн. 23.11.2024 р. позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому звертає увагу суду, що у Відзиві на позовну заяву сторона Відповідача не заперечує наступних юридичних фактів: укладення Кредитного договору з Позивачем; отримання кредитних коштів за Кредитним договором; наявність заборгованості за Кредитним договором. Позивач звертає увагу суду, що поширення дії ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на дружин та чоловіків військовослужбовців щодо ненарахування штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом відбулося лише з набранням чинності Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», що відбулося 18.05.2024, тобто вже після закінчення строку Кредитного договору укладеного між Позивачем та Відповідачем, коли до вищезазначеної норми були внесені зміни, і було зазначено, що відтепер вона поширюється в тому числі на дружин та чоловіків військовослужбовців. У всіх попередніх редакціях Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які були чинними протягом строку дії Кредитного договору укладеного між Позивачем та Відповідачем, ч. 15 ст. 14 цього закону не містила згадку про те, штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом не нараховуються дружинам та чоловікам військовослужбовців. Позивач акцентує увагу, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені НЕ у Правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у Кредитному договорі, який уклав Відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому Договорі, плата за користування Кредитом нараховується на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування та дня повернення Кредиту. Кредитним договором встановлюється орієнтований графік платежів за Кредитним договором. Тобто, якщо Позичальник сплачує заборгованість за Кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, йому дійсно потрібно було б сплатити за Кредитним договором суму орієнтовної загальної вартості кредиту, яка зазначена у Кредитному договорі. При цьому, порушення Позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування Кредитом на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування Кредитом, із урахуванням дня перерахування кредитних коштів та дня повернення Кредиту. Зазначає, що поза межами строку кредитування нарахування відсотків не відбувалося, а розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Відповідач у Відзиві на позовну заяву не поясняє чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий Позивачем, є начебто необґрунтованим, та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором. 28.11.2024 р. від відповідача надійшли заперечення, в яких зазначає, що важливим аспектом у процесі укладання договору є право позичальника на отримання попередньої достовірної інформації про умови кредитування, у тому числі про усі платежі, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту. П. 2.8 Договору №466312-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 25.05.2024 року визначено, що Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 18 880,00 грн. П. 3.2.3. визначає: Сторони на момент укладення Договору встановили наступний графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка. відповідно до Графіку комісія сплачується двома платежами, проценти розраховані через 14 днів тощо. П. 3.2.4. передбачає: У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування Кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому Сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника. Доказів того, що позивач надав відповідачці оновлений графік платежів і вона з ним ознайомлена , позивач до суду НЕ надав. Тобто, після 08.06.2023 року ( першого обов`язкового платежу) позивач повинен був надати оновлений графік платежів. Таким чином, Договір / додатки до нього не містить чітких розрахунків у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, які вказані у договорі і споживач не був ознайомлений і не мав змоги ознайомитися з максимальними витратами по кредиту. Крім того, кредитодавець у своєму Договорі передбачив ініціювати дострокове повернення Кредиту, а саме: П. 4.3.10.1. Кредитодавець має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання Позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим Договором, вимагати повернення суми Кредиту, сплати всієї суми нарахованих Процентів за користування Кредитом та Комісії (якщо Комісія не була сплачена Позичальником раніше), в повному обсязі, у разі затримання сплати частини боргу за Кредитом та/ або Процентів за користування Кредитом та/або Комісії на строк (термін), що перевищує один календарний місяць. Отже, кредитодавець більше ніж РІК письмово не вимагав від позичальника повернення кредиту ( такі докази у справі відсутні). Відповідно до п. 7.16.: Невід`ємною частиною цього Договору є Додаток №1 - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. У додатках до позовної заяви чи Договору відсутній Додаток 1. Отже, Договором передбачена загальна вартість наданого Кредиту - 18 880,00 грн. ; інших розрахунків, додатків, оновлених таблиць чи розрахунків у разі невиконання Договору чи інших обчислень до позову ( Договору) позивачем не надано. Відповідно до п. 4.6 6. Позичальник не зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у цьому Договорі та додаткових угодах до нього (якщо такі укладатимуться). Вказує, що позивач , знаючи, що на момент закінчення строку дії Договору , станом на 15.09.2023 року, відповідачка має заборгованість по кредиту, не сплатила жодного платежу, мав право звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості по наданому кредиту. Але до суду звернувся 29.10.2024 року. Отже, на момент звернення до суду - 29.10.2024 року між Позичальником ( позивачем) та Кредитором ( відповідачкою) існували кредитні відносини. Щодо того, що представник позивача у відповіді на відзив посилається на практику апеляційних судів про неможливість виконання зобов`язань за договором, внаслідок військової агресії та запровадженням воєнного стану в Україні, а також у зв`язку з погіршенням матеріального стану, щодо скрутного фінансового та сімейного ставища тощо, відповідач зазначає, що такі доводи позивача не мають значення у справі, оскільки позивачка у відзиві не просила звільнити її від сплати процентів по кредиту з цих підстав. Також у відповіді на відзив представник позивача аргументує, що ТОВ «Бізнес Позика» НЕ нараховувала та НЕ просить стягнути з Відповідача неустойку (пеню чи штрафи), наводить судову практику, але відповідачка не посилалася у своєму відзиві на такі обставини Щодо комісії по кредиту, на якій представник позивача у відповіді на відзив також акцентує увагу. Відповідачка не оспорює розмір комісії, але вказала на те, що у наданому до позову розрахунку заборгованості при щоденному розрахунку процентів включені суми тіла кредиту, комісії у повній сумі. 29.11.2024 р. від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначається, що відповідно до п. 2.7. Кредитного договору термін дії договору - до 14.09.2023. Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до про стягнення заборгованості за Кредитним договором була подана через електронний суд після закінчення строку дії Кредитного договору. Щодо надання позичальнику оновленого графіку платежів шляхом відображення такого графіку в особистому кабінеті Позичальника вказує, що такий графік платежів автоматично відображався інформаційнотелекомунікаційної системи в особистому кабінету Позичальника на вебсайті ТОВ «Бізнес Позика». ТОВ «Бізнес Позика» не має доступу до особистого кабінету Позичальника. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача у заявах по суті справи просив розглядати справу без його участі. Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступного. Як вбачається із заяв сторін по суті справи, сторонами визнається факт укладення договору № 466312-КС-001 про надання кредиту від 25.05.2023 р., його умови, отримання відповідачем коштів за цим кредитом, розмір заборгованості за тілом кредиту та комісією. Зазначені обставини доказуванню не підлягають в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Крім того, рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 30.09.2024 р. у справі 749/1173/24, яке набрало законної сили 15.11.2024, було встановлено, що як вбачається з військового квитка серії [NUMBER] [PERSON] на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 з 21.03.2022 призваний до лав ЗСУ. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] з 17.02.2018, який зареєстрований Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №206. Зазначені обставини доказуванню не підлягають в силу вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України. На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано копію паспорту споживчого кредиту (а. с. 27), договору № 466312-КС-001, в якому визначену суму кредиту - 9000 грн, передбачено, що кредит надається на 16 тижнів, термін дії договору - до 14.09.2023 р., орієнтована вартість кредиту - 18880 грн, орієнтовна річна процентна ставка - 12031, 85 відсотків, стандартна процентна ставка - 2, 00000000, фіксована, знижена процентна ставка - 1, 15715961, графік платежів (а. с. 31-48, 49-57). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за період кредитування з 25.05.2023 р. по 14.09.2023 р. залишок заборгованості становить 29021, 08 грн, з яких 9000 грн заборгованість по тілу кредиту, 18671, 08 грн - заборгованість по відсоткам, 1350 грн заборгованість по комісії (а. с. 20-25). Аналогічні розрахунки наведені позивачем у довідці про стан заборгованості (а. с. 26). Також позивачем було надано роздруківку візуальної послідовності дій клієнта (а. с. 58-59, анкету клієнта (а. с. 60), довідку від 28.09.2024 р. щодо проведення платіжної операції 25.05.2023 р. про перерахування відповідачу 9000, 00 грн (а. с. 61), роздруківку правил надання споживчих кредитів (а. с. 62 - 81). Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та комісією, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. З огляду на зазначене, а також враховуючи визнання відповідачем позову в частині стягнення тіла кредиту та комісії, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 9000, 00 грн та 1350, 00 грн заборгованості за комісією підлягають задоволенню. Щодо паспорту споживчого кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734 (далі - Закон № 1734) до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Частиною 3 вказаного Закону передбачено перелік інформації, яка має бути відображена у паспорті споживчого кредиту. Згідно ч. 6 ст. 9 Закону № 1734 споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено частинами другою та третьою цієї статті, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»). З положень вказаних норм випливає, що паспорт споживчого кредиту носить інформаційний характер та ознайомлення з ним не може підміняти подальше укладення договору про споживчий кредит. Щодо правил надання споживчих кредитів. Як вбачається із матеріалів справи, Правила надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» були затверджені наказом директора ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 27.06.2022 р. У той же час, матеріали справи не містять підтвердження того, що саме з правилами надання споживчих кредитів, які додані позивачем до позовної заяви, відповідач ознайомилася і погодилася, підписуючи договір. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови, що діяли саме на час підписання договору, надана банком роздруківка правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Зазначене відповідає правовому висновку, висловленому Верховним Судом 26.02.2020 р. у справі № 335/2109/18 та 03.07.2019 р. у справі 342/180/17. Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 18671, 08 грн суд виходить з наступного. Згідно п. п. 3 п. 4 Р. 1 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20.05.2014 № 1275-VII (далі - Закон № 1275) у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» статтю 14 доповнено пунктом 15 такого змісту: «15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Пунктом 3 Розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону № 1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. Тобто законодавець чітко передбачив ретроактивну дію ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011). Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX, який набрав чинності 18.05.2024 р., п. 15 ч. 14 Закону № 2011 викладено у наступній редакції: «Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Вирішуючи питання про те, чи поширюється вказана норма на правовідносини, що виникли до 18.05.2024 р., суд виходить з наступного. Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У пункті 1 резолютивною частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи). Крім того, у п. 2 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). Враховуючи зазначене, з огляду на те, що положення п. 15 ст. 14 Закону № 2011 в редакції Закону № 3633 покращує становище фізичної особи позичальника, а конструкція вказаної норми вказує на її ретроактивну дію, суд дійшов висновку, що вказана норма може бути застосована до спірних правовідносин. Оскільки договір № 466312-КС-001 було укладено 25.05.2023 р., а чоловік відповідачки [PERSON] з 21.03.2022 призваний до лав Збройних Сил України, то з моменту укладення договору і до закінчення строку його дії 14.09.2023 проценти за користування кредитом за спірним договором не підлягають нарахуванню. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. Суд зауважує, що ЄСПЛ у п. 89 рішення у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) зазначив, що згідно статті 6 параграф 1 Конвенції , рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. Hirvisaari v. Finland, рішення від 27 вересня 2001 р., заява N 49684/99, параграф 30). Однак, статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (див. Ruiz Torija v. Spain, рішення від 9 грудня 1994 р., Серія A, N 303-A, с. 12, параграф 29). У п. 58. рішення у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) ЄСПЛ зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Враховуючи висновок суду про безпідставність нарахування відповідачці відсотків з вищенаведених підстав, суд не вважає за необхідне надавати оцінку аргументам сторін щодо порядку їх нарахування, в тому числі щодо сум, з яких вони обраховуються, періодичності та розміру нарахування, оскільки такі доводи сторін не впливають на висновок суду про те, що у цій справі вимоги позивача про стягнення відсотків за договором задоволенню не підлягають. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 10350, 00 грн. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України між сторонами підлягають розподілу судові витрати. Позовні вимоги задоволено на 35,66 % (10350/29021,08*100). Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 863,83 грн (2422, 40*35,66%). З наданих відповідачем доказів вбачається, що її витрати на професійну правничу допомогу становили 2000, 00 грн (а. с. 132, 143, 144), Таким чином з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1286,80 грн (2000* 64,34%=44). Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Відтак з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 422,97 грн (1286,80-863,83 =1066,37).

Outcome: partial