Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

13.05.2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 22.10.2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1124, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, фактичні шлюбні відносини припинені. Відповідачем було здійснено протиправні дії щодо позивачки, які були кваліфіковані законодавством країни перебування як домашнє насилля. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо та суперечить її інтересам. Від шлюби сторони мають трьох неповнолітніх дітей. Спір з приводу розподілу спільного майна і утримання дітей відсутній, ці питання вирішено в позасудовому порядку. 05.07.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову про розірвання шлюбу, оскільки сторони в шлюбі перебувають майже 13 років, мають трьох неповнолітніх дітей. У зв`язку із збройною агресією Росії проти України вони були змушені виїхати разом з дітьми з України. Позивачка наразі переживає великий стрес. Відповідач постійно звертається до позивачки з проханням помиритися і бажає прийняти всіх заходів для налагодження стосунків. [PERSON] не схильний до будь-якого насилля в сім`ї. 05.07.2024 року до суду від представника відповідача надійшла заява про надання строку для примирення на термін 6 місяців. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.07.2024 року надано сторонам строк для примирення терміном на чотири місяці, а саме до 11.11.2024 року. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач і його представник у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 22.10.2011 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 22.10.2011\~року сторони\~уклали шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №1124\~(а.с.11). Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим повторно 19.03.2024 року, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.8). На підставі свідоцтва про народження, виданого 20.12.2016 року, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 19.03.2024 року, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими. Судом встановлено те, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у позивачки відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Примирення як спосіб і шлях збереження шлюбу є можливим, якщо цього бажають обидва з подружжя, і кожен з них готовий докладати відповідних зусиль. Судом надавався строк сторонам строк на примирення. Крім того, з часу звернення позивачкою до суду (13.05.2024 року) і до прийняття рішення по справі минуло майже 7 місяців. Однак, у даному випадку позивачка все рівно вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Добровільність шлюбу\~одна з\~основних його\~засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у позовній заяві не просила суд відновити їй дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. У позовній заяві позивачка просила покласти судові витрати на неї.

Outcome: approved