Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в Київський районний суд м.Полтави із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.07.2006. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитом станом на 07.11.2023 у розмірі 57979,61 грн., із яких: 47432,23 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 10547,38 грн.\~заборгованість за простроченими відсотками; а також 2684,00 грн. судового збору. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 23.11.2023 справу передано за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 20.12.2023 року відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце судового засідання для розгляду справи по суті. 29.01.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вбачається, що в задоволенні позову прохає відмовити, оскільки всі твердження позивача не відповідають дійсності , позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, до позову додані копії сфальсифікованих документів. Вказує, що 20.07.2006 року нею підписано анкету-заяву, копія якої додана до позову, на час заповнення якої сприймала цей документ як анкету для подальшого прийняття рішення банком про укладення договору, Заяву про приєднання до умов та правил надання послуг від 23.11.2020 року та Паспорт споживчого кредиту від 23.11.2023 року містять підроблені підписи відповідача. Зазначає, що з умовами і правилами надання банківських послуг вона не ознайомлена, користувалась грошима з карти № [NUMBER] лише в межах пільгового періоду та своєчасно повертала їх, інших карток не отримувала та не користувалась ними. Також вказала, що розрахунок заборгованості за договором та виписка за договором не є первинними бухгалтерськими документами, а тому не є належними та допустимими доказами існування боргу (т.1, а.с. 133-139). 23.02.2024 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує волю відповідача до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 17 років, позичальник в банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може служити розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору, достовірність інформації, викладеній у анкеті-заяві, відповідач засвідчив особистим підписом (т.1, а.с. 152-159). Ухвалою суду від 02.05.2024, клопотання позивача задоволено, витребувано із АТ КБ «Приват Банк`оригінали або належним чином завірені копії документів, вказаних у клопотанні. 22.05.2024 від представника позивача до суду надійшли пояснення, в яких зазначає, що відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Підпису клієнта у примірнику Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку бути не може, оскільки сторони заключили договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання особливістю якого є викладення умов в стандартних формулярах (Умовах та Правилах), а укладення такого договору здійснюється лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ст 634 ЦПК України). Доказом приєднання та ознайомлення відповідача з Тарифами банку, Умовами та Правилами надання банківських послуг є особистий підпис клієнта в анкеті-заяві (т.2, а.с. 1-2). Окрім того, повідомили, що надати оригінал анкети - заяви позичальника від 20.07.2006 року не вбачається можливим, оскільки в архівах банку не виявлені, паспорт споживчого кредиту від 20.07.2006 року не передбачений, Паспорт споживчого кредиту від 23.11.2020 року підписаний Клієнтом в електронному вигляді за допомогою стілусу. На бумажному носії не оформлювався. Зазначає, що підписання стилусом на планшеті регламентованоПостановою НБУ № 151 від 13.12.2019 Про затвердження Положення про застосування цифровоговласноручного підпису в банківській системі України, відповідно до якоївласноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це -цифровий власноручний підпис.Фактично відповідно до ч.3 207 ЦК України, цифровий підпис це аналог власноручногопідпису, а за визначенням закону України Про електронні довірчі послуги цифровий підпис цеелектронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з нимипов`язуються і використовуються ним як підпис, при цьому такі дані мають бути унікальними таоднозначно пов`язаними із підписувачем і не пов`язаними з жодною іншою особою.При здійсненні клієнтом власноручного підпису на планшеті не використовувались ніякіелектронні дані в якості аналогів власноручного підпису, натомість було вчинено саме власноручнийпідпис але на електронному документі на екрані сенсорного пристрою.Таким чином, враховуючи що підпис вчинено власноручно без використання будь якихдодаткових даних в якості аналогу, то такий підпис не може вважатись електронним підписом лишена тій підставі, що він вчинений на екрані планшету.Вказаною вище постановою у п. 6 передбачено, що цифровий власноручний підпис має такусаму юридичну силу, як і власноручний підпис, та прирівнюється до власноручного підпису, а згіднодо п. 7 використання цифрового власноручного підпису клієнтом банку не вимагає наявності попередньо укладеного договору між банком та клієнтом.Таким чином, власноручний підпис на планшеті є особливим видом власноручного підпису,внаслідок чого не може бути аналогом власноручного підпису, яким відповідно до визначення єелектронний підпис, а тому для його вчинення не потрібна попередня згода щодо його використання.Тому виконати запит суду можливо тільки шляхом надання оригіналів документів велектронному вигляді на електронну адресу суду. 12.09.2024 та 29.10.2024 до суду надійшло клопотання відповідача, згідно якого прохає залишити без розгляду позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», оскільки всі твердження позивача не відповідають дійсності , позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами. Вказує щодо необхідності проведення експертизи щодо встановлення послідовності нанесення рукописних та друкованих текстів на Анкеті від 20.07.2006 року, проведення почеркознавчої експертизи справжності підпису Паспорту споживчого кредиту від 23.11.2020 року. Проте клопотання про проведення судової експертизи позивачем в ході розгляду справи в суді заявлено не було. У судове засідання представник позивача не з`явився, прохав розглядати дану справу у його відсутність (т.1, а.с. 61). Відповідач у судове засідання, призначене на 10.12.2024 року, будучи належним чином повідомленою згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, шляхом направлення на адресу відповідача судової повістки про виклик до суду (т.3, а.с. 12) не з`явилась. Попередньо неодноразово зверталась із заявами про проведення судових засідань без її участі (т.1, а.с. 143, 228, т.2, а.с. 112, 126, 251). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає , що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом установлено, що 20.07.2006 [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ПриватБанк, яка містить її персональні дані на бланку ПриватБанк, якою підтвердила, що ознайомлена та згодна із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами використання платіжною картою та Тарифами банку. Також сторони погодили, що тип кредитного ліміту: фінансовий, сума кредитного ліміту: 3000,00 грн, базова процентна ставка: 36% з розрахунку 360 днів в році, термін дії кредитного ліміту: відповідає терміну дії карти, порядок погашення заборгованості: щомісячно платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (т.1, а.с. 33). З Анкети-заяви від 20.07.2006 року чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору та виявила бажання оформити на своє ім?я Кредитку "Універсальна" та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що ця заява, разом із Пам?яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг; ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовому вигляді;зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами. Актуальність та достовірність інформації викладеній у анкеті-заяві Відповідач засвідчив особистим підписом. Також вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 36% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. 23.11.2020 [PERSON] підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, якою погодила наявність у неї вільного волевиявлення згідно зі\~статтею 634 ЦК України, а також, що підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою». Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (т.1, а.с. 34-41). Зокрема, погоджено істотні умови договору «Кредитні картки» для карт «Універсальна» (процентна ставка - 42%) та «Універсальна Gold» (процентна ставка - 40,8%); строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, розмір кредитного ліміту не перевищує: 50000 грн для карт «Універсальна», 75000 грн для карт «Універсальна Gold», сторони узгодили про надання банком будь-яких послуг клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, QR-код, підписом стилусом на планшеті у відділенні банку, кнопки «підпис», «підписав», «підтверджую», «ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі Інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного\~ПК\~банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронним підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Сторони узгодили, що банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису (т.1, а.с. 34-41). 23.11.2020 [PERSON] підписано та підтверджено отримання, ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних позичальником умов кредитування; а також отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором (т.1, а.с. 42-43). Встановлено, що ПриватБанком [PERSON] надано наступні кредитні картки: -\~№ [NUMBER] , дата відкриття 05.04.2006, терміном дії 04/13, тип картки «Універсальна», -\~№ [NUMBER] , дата відкриття 07.06.2012, терміном дії 12/15, тип картки «Універсальна», -\~№ [NUMBER] , дата відкриття 07.11.2015, терміном дії 02/18, тип картки «Універсальна», -\~№ [NUMBER] , дата відкриття 01.02.2018, терміном дії 09/21, тип картки «Універсальна», -\~№ [NUMBER] , дата відкриття 15.06.2018, терміном дії 05/22, тип картки «Універсальна GOLD», -\~№ [NUMBER] , дата відкриття 23.11.2020, терміном дії 08/23, тип картки «Універсальна GOLD» (т.1, а.с. 32). Оерім того, представником позивача надано суду фото підтвердження отримання відповідачем [PERSON] кредитних карт, які було видано 01.02.2018, 15.06.2018, 23.11.2020 року (т.3, а.с. 3-6). Як вбачається з матеріалів справи 05.04.2006 здійснено старт карткового рахунку № [NUMBER] , 20.07.2006 встановлено кредитний ліміт 3000 грн, який неодноразово збільшувався, останній раз 16.06.2021 до 45\~000 грн (т.1, а.с. 31). Заборгованість за договором №б/н від 20.07.2006, укладеного між ПриватБанк та клієнтом [PERSON] , станом на 01.01.2023 складає: 47432,23 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10547,38 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а всього 57979,61 грн, що підтверджується випискою по рахунку та розрахунком заборгованості (т.1, а.с. 5-30, 163-208). Так, ізвиписки з карткового рахунку відповідача чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже отримав та користувався кредитними картками "Універсальна", «Універсальна GOLD. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Згідно\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч. 1\~ст. 599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). Відповідно до положень ст.\~1046, ч.ч. 1 та 2 ст.\~1054\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною першої\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до\~статті 1056-1ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України.\~ Отже, надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає у тому, що позичальник одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2\~ст.1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до\~ст.1048 ЦК України. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 05.04.2023. За змістом ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із матеріалів справи вбачається, що позивач, заявляючи вимоги про стягнення заборгованість за тілом кредиту та простроченими відсотками, посилається на неналежне виконання позичальником умов зобов`язання за Договором банківського рахунку, погоджених нею при підписанні 20.07.2006 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, якою узгоджено розмір базової відсоткової ставки 36% та 23.11.2020 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, якою узгоджено розмір базової відсоткової ставки для карт «Універсальна» (процентна ставка - 42%) та «Універсальна Gold» (процентна ставка - 40,8%). Підписавши заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, [PERSON] відповідно до ст.ст.\~3,\~627 ЦК України\~добровільно погодилась на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання. Разом з тим, сторони при укладенні договору погодили розмір та порядок нарахування процентної ставки за користування кредитними коштами, починаючи з 20.07.2006 року. Надані позивачем докази (розрахунок заборгованості, виписка про рух коштів, отримання та користування кредитними коштами) відповідачем всупереч процесуальному обов`язку не спростовані. Таким чином, наявні підстави для висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем розміру кредитної заборгованості за основною сумою боргу та простроченими процентами. Щодо доводів відповідача про фальсифікацію банком документів кредитної справи. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами;\~\~висновками експертів;\~\~показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи відповідач заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 20.07.2006 року підписала власноручно, Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 23.11.2020 року та Паспорт споживчого кредиту від 23.11.2023 року підписала стилусом на планшеті у відділенні банку. Посилання відповідача на те, що, її підпис підроблено, є підставою для звернення до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Разом із тим, відомостей про те, чи зверталася відповідач до правоохоронних органів з відповідною заявою, відповідач суду не надала. Окрім того, у справі відсутні відомості в підтвердження того, що відповідач зверталась до позивача з даного питання та до суду з позовом про визнання вищевказаного кредитного договору недійсним. Разом з тим, судом роз`яснено відповідачу право заявити клопотання про проведення по справі почеркознавчої експертизи, що підтверджується листом від 20.09.2024 року (т.2, а.с. 128).Проте, відповідач [PERSON] таким правом не скористалась. Окрім того, представником позивача 07.11.2024 року направлено до суду фото підтвердження отримання відповідачем [PERSON] кредитних карт, які було видано 01.02.2018, 15.06.2018, 23.11.2020 року (т.3, а.с. 3-6). З огляду\~на вищевказане,\~доводи відповідача\~про фальсифікацію\~банком документів\~кредитної справи є необґрунтованими\~та не підтвердженими жодними належними доказами у справі, а тому не заслуговують на увагу. Крім того, твердження відповідача про відсутність у неї заборгованості за кредитним договором суд вважає безпідставними з огляду на наступне. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до постанови Касаційного Цивільного Суду Верховного Суду по справі № 200/564/7/18 від 16 вересня 2020 року встановлено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно ч. 2ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постанова Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц. У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. На підтвердження доводів позову позивачем надана, зокрема виписка з особового рахунку відповідача про рух коштів за банківським рахунком відповідача . Розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, проте є відображенням арифметичних обчислень позивача. Відповідачем, в свою чергу , власний контррозрахунок в спростування розміру кредитної заборгованості не надано. Із огляду на викладене та враховуючи, що при вирішенні цивільних справ слід враховувати стандарт доказування «більшої вірогідності» суд приходить до висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» є обґрунтованими та доведеними. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, позивач свої зобов`язання за кредитним договором №б/н від 20.07.2006 виконав, у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.01.2023 року складає 57979,61 грн. та підлягають стягненню з відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №IHB90B41DI від 10.11.2023 (а.с.4). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 118). Оскільки суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у повному обсязі, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2684 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved