Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 24.05.2021 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір CL-313667, за умовами якого сума та валюта кредиту становить: 429\~892, 05 гривень на отримання автомобільного кредиту. Термін кредитування: 60 місяців, тобто до 26.05.2026 року, відсоткова ставка 35% річних. Щодо солідарного стягнення, представник позивача зазначив, що відповідач підписуючи Анкету-Заяву № CL-313667 зазначила свій сімейний стан та вказала відповідача, як члена сім`ї. Представник зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 01.07.2024 року заборгованість за кредитним договором становить: 434\~764, 21 гривня. З урахуванням викладеного представник позивача просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмір: 434\~764, 21 гривня, витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачам роз`яснено про право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Чергове судове засідання у справі призначено на 19 грудня 2024 року. На адресу суду 12.12.2024 року (вх. № 8193) надійшло клопотання за підписом представника позивача адвоката Павленко С.В. про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Згідно поданого клопотання представник зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та, що не заперечує з приводу заочного розгляду справи (а.с.95-96). Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлялись (а.с.92; 93,94), до суду не з`явились, про причини не явки суду не повідомили. Не подали відзиву на позовну заяву, а відтак підстав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено. Отже, судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлялись, представник позивача звернувся з заявою про слухання справи за його відсутності. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.3 ст. 211 ЦПК України). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.05.2021 року між позивачем Акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-313667. За умовами вказаного договору банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Позичальник у свою чергу зобов`язується використати кредит на цілі вказані в договорі, повернути кредит, сплати проценти та інші платежі в строк та на визначених умовах. Так, відповідно до п.2.1 кредитного договору сума кредиту становить 429\~892,05 гривень, п.2.3 передбачено строк кредитування, який становить 60 місяців. Відповідно до п.4.1. Договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом, за процентною ставкою 35% річних. Згідно п.4.4. кредитного договору, загальні витрати позичальник по кредиту становлять 494\~757, 58 гривень. Відповідно до п.4.5. кредитного договору, реальна річна процентна ставка становить 41,19 % річних (а.с.36-40). Також, встановлено, що сторонами було підписано Анкету-Заяву № CL-313667 на отримання готівкового кредиту (а.с. 45). Відповідно до Анкети-Заяви позичальник [PERSON] зазначила в графі ПІБ подружжя [PERSON] . На підтвердження факт направлення/видачі кредитних коштів, представником позивача надано меморіальний ордер № 27868966 від 24.05.2021 року, згідно якого встановлено, що позивач здійснив перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів в сумі: 429\~892, 05 гривень (а.с.9). На підтвердження факту використання кредитних коштів, позивачем надано виписку по особовим рахункам з 24.05.2021 року по 01.07.2024 рік (а.с.10-35). Позивач зазначає, що Банком належним чином було виконано власний обов`язок щодо надання кошів в кредит, однак, відповідач в односторонньому порядку допустила порушення умов кредитного договору, в наслідок чого за нею утворилась заборгованість, яка становить 434\~764,21 гривню. На підтвердження заборгованості надано розрахунок заборгованості за кредитним договором CL-313667 від 24.05.2021 року, згідно якого загальний розмір заборгованості становить - 434\~764,21 гривня, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 326\~210, 88 грн.; та заборгованості по відсоткам 108\~553, 33 гривні (а.с.7-8). З огляду на викладене судом встановлено, що банк належним чином виконав зобов`язання за кредитним договором, здійснив перерахування грошових коштів на рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером, судом встановлено, що відповідач допустила порушення умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами\~ст.\~625\~ЦК України\~передбачена відповідальність\~за порушення\~грошового зобов`язання.\~Так, боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-313667 від 24.05.2021 року солідарно з відповідачів - [PERSON] та [PERSON] , суд зазначає наступне. Так, Верховний Суд складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі N 245/9244/17 (провадження N 61-5729св22) дійшов висновків, що виходячи зі змісту статей 60, 65 СК України, при поділі майна подружжя враховуються також борги подружжя за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, а тому якщо боргові зобов`язання підтверджуються наявними у справі доказами, такі боргові зобов`язання повинні ураховуватися при поділі майна подружжя. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі N 638/18231/15-ц (провадження N 14-712цс19). Виконання кредитних зобов`язань, які виникли у обох з подружжя, за рахунок особистих коштів одного з них (у тому числі і частково) може бути підставою для вимог до іншого з подружжя, в тому числі і за правилами статті 544 ЦК України. Зазначена компенсація може бути стягнута лише у разі погашення за особисті кошти кредитної заборгованості, що узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 07 вересня 2016 року в справі N 6-801цс16 та постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року в справі N 712/6574/16-ц (провадження N 61-17824св18). У постанові від 08 липня 2020 року в справі N 465/275/16-ц (провадження 61-1125св19) Верховний Суд у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду виходив з того, що частина четверта статті 65\~СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов`язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя. З огляду на зазначене судом встановлено, що подружжя [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копіями паспортів (а.с.46-55), а відтак суд приходить до висновку, що кредитні кошти за кредитним договором № CL-313667 від 24.05.2021 є об`єктом спільної сумісної власності, тому борг з їх повернення є спільним боргом подружжя. Відповідачі зазначені обставини не спростували, доказів протилежного суду не надали, а відтак суд приходить до висновку, що позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення боргу в солідарному порядку. Матеріалами справи встановлено, що позивач звертався на адресу відповідачів з досудовою вимогою про стягнення заборгованості (а.с.56-63). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладених обставин та з огляду на порушення відповідачами умов кредитного договору та взятих на себе зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у загальному розмірі 6\~521, 46 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved