Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей. У позові вказала, що Автозаводським районним судом міста Кременчука 27.10.2015 року видано виконавчий лист №524/3104/15-ц про стягнення зі [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини усіх видів доходу до повноліття дітей. Відповідач взагалі не сплачує аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 406 902 грн. 00 коп. Розмір неустойки (пені) з 09.04.2015 року по травень 2023 року складає 400 340 грн. 50 коп., які позивачка прохає стягнути з відповідача на її користь. 31.10.2024 року представник позивачки подала уточнену позовну заяву з новим розрахунком заборгованості. У заяві прохає стягнути з відповідача пеню у більшому розмірі, а саме: 406902 грн. 00 коп. Таким чином позивачка до початку першого судового засідання збільшила позовні вимоги, що відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Радзинська Я.Л. подала до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, судова кореспонденція повернулася без вручення з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. (Пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17) Отже, відповідач вважається таким, що про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивачка не висловила заперечень проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі матеріалів наявних у справі. Від третьої особи, Автозаводського відділу ДВС у м.Кременчуці, надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 27.10.2015 року з відповідача, [PERSON] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/2 частини усіх видів доходу (заробітку) на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 09.04.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. /а.с.9-10/ [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів не виконував, аліменти на утримання дітей не сплачував, внаслідок чого за період з 01 квітня 2015 року до 31 травня 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 406 902 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим Автозаводським ВДВС від 20.06.2023 року. /а.с.13-15/ Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, при обчисленні суми пені за наявною заборгованістю по сплаті аліментів слід враховувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, де уточнено сформовану раніше позицію щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц. У вказаній справі (№ 333/6020/16-ц) ВП ВС зазначила, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Тобто, формула розрахунку пені така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. При цьому, слід враховувати постанову ВП ВС від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, де зазначено, що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Ознайомившись з наданим розрахунком заборгованості, суд звертає увагу на те, що позивачка при обчисленні суми пені (неустойки) використовувала загальну кількість днів заборгованості, а не кількість днів прострочення сплати аліментів на день звернення до суду. Такий підхід безумовно вплинув на суму пені у бік її зменшення. Разом з тим, суд у відповідності до ст.13 ЦПК України виходить з принципу диспозитивності цивільного судочинства, а тому розглядає справу в межах заявлених позивачкою вимог. Крім того, суд зауважує, що під час проведення розрахунку позивачкою допущено помилку при обчисленні пені за квітень 2015 року, оскільки кількість днів заборгованості за перелічені нею місяці зазначено 2952 замість правильної 2953. При цьому слід враховувати, що строк прострочення рахується з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу (тобто, слід виходити з розрахунку: загальна кількість днів заборгованості 2983 - кількість днів у квітні 30 = 2953). Також позивачкою допущено помилку при обчисленні суми заборгованості за квітень 2018 року, оскільки загальну кількість днів квітня пораховано як 31 замість правильної - 30, що в подальшому відбилося на правильності решти розрахунку, оскільки кількість днів в кожному місяці у розрахунку зазначена на один день більше, ніж належить. За підрахунками суду з урахуванням правильної кількості днів у кожному місяці сума пені за період зазначений позивачкою складає 5293714,75 грн. Втім вказаний недолік не впливає на остаточну суму неустойки, належної до стягнення, оскільки такий розмір не може перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами. (в цьому випадку 406 902 грн.) Також суд звертає увагу на той факт, що редакція ст.196 СК України в період до 08.07.2017 року не передбачала обмежень щодо розміру пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, а тому сума пені за період до 08.07.2017 року може нараховуватись в повному обсязі, без обмежень її розміру. Однак, як вже зазначалося, суд розглядає справу в межах заявлених позивачкою вимог у відповідності до ст.13 ЦПК України, а тому не може самостійно збільшити розмір нарахованої пені (неустойки). При цьому, слід зазначити, що оскільки відсутні відомості про застосування до боржника штрафів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", суд не вбачає підстав для зменшення нарахованої суми пені на підставі абз.2 ч.1 ст.196 СК України. Враховуючи викладене, зважаючи на наявну заборгованість відповідача зі сплати аліментів, суд, перебуваючи у межах заявлених позивачкою вимог, вважає за необхідне задовольнити заявлений позов про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved