Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] , в особі представника\~адвоката Рощина В.С., звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 11.11.2023 о 12:18 на перехресті пр. Соборного - вул. Миру у м. Запоріжжя Запорізької області сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль Mazda CX-5 реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду від 19.12.2023, ДТП сталася з вини [PERSON] , який 11.11.2023 о 12.18 год. у м. Запоріжжя, на перехресті пр. Соборного - вул. Миру, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 312D реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не врахував стан дорожнього покриття, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Mazda CX-5 [NUMBER] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих не має. Внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу було спричинено матеріальну шкоду, яка підлягає відшкодуванню. Доказом вини [PERSON] у настанні ДТП і заподіянні шкоди є постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2023. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ СК «Еталон». Поліс №215566855 чинний на момент ДТП. Забезпечений транспортний засіб Mercedes-Benz 312D реєстраційний номер [NUMBER] . Ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну 160000 гривень. Франшиза 3200 гривень. Далі зазначили, що після ДТП позивач сумлінно і вчасно виконала усі дії, передбачені ст. 33 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), та звернулася до відповідача з повідомленням про ДТП. Також позивач максимально сприяла страховику у розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до вимог ст. 33-1 Закону. На зазначених підставах позивачем для захисту своїх прав та об`єктивного визначення розміру збитків було залучено експерта [PERSON] .. На огляд автомобіля позивачем було запрошено відповідача, і огляд було проведено в присутності його представника. Згідно висновку експерта № 09 від 24.01.2024, складеного експертом [PERSON] після особистого огляду автомобіля, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda CX-5 реєстраційний номер [NUMBER] складає 47 243,63 гривні. Оскільки відповідно до Закону, Страховик несе відповідальність в межах ліміту, встановленого договором ОСЦПВ, то на переконання позивача, відповідач повинен сплатити їй повну вартість відновлювального ремонту за вирахуванням франшизи 3200 гривень. Таким чином, сума яка підлягає стягненню з відповідача складає 47 243,63 - 3200 = 44 043,63 гривень. Позивач вважає, що саме ця сума є достатньою для відновлення порушених її прав в частині матеріальної шкоди. 13.03.2024 позивач направила відповідачу заяву про страхове відшкодування засобами поштового зв`язку. 18.03.2024 заява була отримана відповідачем, що підтверджується трекінгом відправлення. Таким чином, строк виникнення зобов`язання з виплати страхового відшкодування настав 18.06.2024. Сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті 44 043,63 гривні. У встановлений законом строк відповідач страхове відшкодування не виплатив, про причини невиплати позивача не повідомив. На численні звернення по телефону та в месенджері Telegram відповідав, що позивач має зачекати на виплату. 27.06.2024 представник позивача направив відповідачу претензію щодо несплати в строк страхового відшкодування, на яку відповідач відповіді не надав. За таких обставин позивач вважає, що порушення відповідачем своїх обов`язків та невиплата в строк страхового відшкодування порушують її права і це є законною підставою для звернення до суду. Далі в позові зазначили щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат. Так, законодавством передбачене нарахування пені за відповідне прострочення відповідача у разі його наявності. Також, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, до прострочення страховика застосовується частина друга статті 625 ЦК України. При цьому, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення страховиком грошового зобов`язання, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Основою для розрахунків пені, 3% річних та інфляційних втрат є сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню. Сума боргу 44043,63 гривень. Дата виникнення боргу є дата, коли відповідачем було прострочено строк виплати страхового відшкодування 18.06.2024. На момент подання позову розмір штрафних санкцій за період часу з 18.06.2024 по 05.08.2024 кількість днів прострочення складає - 48; 3% річних 174 гривні, пеня 3016,45 гривень, індекс інфляції не встановлено. В подальшому представником позивача проведено перерахунок станом на 14.11.2024 та реальний розмір штрафних санкцій було збільшено. Так, враховуючи незмінні вихідні дані, станом на уточнення розрахунків: 3% склало 539,00 грн.; пеня 4674,59 грн., інфляційне збільшення боргу за липень-листопад 2024 склало 928,87 грн. Таким чином, загальний розмір штрафних санкцій станом на 14.11.2024 складає 6142,46 грн. Окремо, в позові зазначено щодо відшкодування франшизи. Так позивач зазначила, що у Полісі №215566855 встановлено, що розмір франшизи складає 3200 гривень. [PERSON] добровільно та вчасно відшкодував позивачу розмір франшизи в сумі 3200 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №55075003 від 20.12.2023 року. Позивач вважає, що виплата відповідачем страхового відшкодування у недостатньому розмірі є незаконною та просить стягнути з нього на її користь 44 043,23 грн. основного боргу, 6142,46 грн. штрафних санкцій, а також понесені позивачем судові витрати. Ухвалою судді від 09 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило. 14.11.2024 ухвалою суду справу призначено до судового розгляду. 03.09.2024 та 12.11.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява з розрахунком штрафних санкцій. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явився, 14.11.2024 та 03.12.2024 представником позивача надана заява про розгляд без їх участі, на позові наполягав, прохав задовольнити. Представник відповідача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавали. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 11.11.2023 о 12:18 на перехресті пр. Соборного - вул. Миру у м. Запоріжжя Запорізької області сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль Mazda CX-5 реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] зазнав механічних пошкоджень. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 19.12.2023 по справі про адміністративне правопорушення №335/11558/24 встановлено порушення водієм [PERSON] \~пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху\~України, та визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху\~правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz 312D реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована ПрАТ СК «Еталон». Поліс № 215566855, який був чинний на момент ДТП. Ліміт страхової суми за шкоду заподіяну майну 160000 гривень. Франшиза 3200 гривень. Згідно платіжної інструкції № 55075003 від 20.12.2023 АТ «СЕНС БАНК» Басистий М.М. сплатив Кравченко Н.Є. 3200 грн. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до судового експерта Шахова О.В. з питання проведення експертного автотранспортного дослідження транспортного засобу «Mazda CX5», державний номерний знак [NUMBER] . На огляд автомобіля позивачем було запрошено відповідача, і огляд було проведено в присутності його представника. Так, згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди № 09 від 24.01.2024, складеного експертом [PERSON] , завданого власнику колісного транспортного засобу «Mazda CX-5», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 11 листопада 2023 року вбачається, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda CX-5» у результаті пошкодження останнього у ДТП від 11.11.2023 складає 57\~984,58 гривень. Вартість матеріального збитку транспортного засобу «Mazda CX-5» державний номерний знак [NUMBER] у результаті пошкодження останнього у ДТП від 11.11.2023 складає 47\~243,63 гривні. Останнє також підтверджується ремонтною калькуляцією № 05-0124 від 23.01.2024. На неодноразові звернення позивача до представників відповідача щодо страхового відшкодування відповіді останніми надано не було. Так, [PERSON] 13.03.2024 засобами поштового зв`язку, як їй було зазначено у представником відповідача, направила відповідачу заяву про страхове відшкодування. 18.03.2024 дана заява була отримана відповідачем. В даному випадку у відповідача виникло зобов`язання з виплати страхового відшкодування з 18.06.2024. Сума страхового відшкодування, яка підлягала сплаті склала 44043,63 грн. (47243,63-3200 = 44043,63). У встановлений строк відповідач страхове відшкодування не виплатив, про причини, які йому перешкодили це зробити позивача не повідомив. На час розгляду справи відповідач цих обставин не спростував, будь-яких доказів протилежного не надав. 27.06.2024 за вих. № 1 представник позивача [PERSON] направив до ПрАТ «Еталон» претензію про виплату страхового відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» не виплатило позивачу страхове відшкодування, що підтверджується матеріалами справи. Частиною 1\~ст.\~22\~Цивільного кодексу\~України (надалі ЦК України)\~передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода,\~завдана неправомірними\~рішеннями,\~діями чи\~бездіяльністю особистим\~немайновим правам\~фізичної або\~юридичної особи,\~а також\~шкода,\~завдана майну\~фізичної або\~юридичної особи,\~відшкодовується в\~повному обсязі\~особою,\~яка її\~завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Положеннями ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України\~від 01.07.2004\~№ 1961-IV\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~3\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (в редакції чинній на час виникнення події), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 1.7\~ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до приписів статей\~22,\~29 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Статтею\~22, 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на момент виникнення події) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених, у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п.34.1., 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. У відповідності до 34.2, 34.3\~ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до п. 34.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ регулюється Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом № 142/5/2092 МЮ України та Фонду держмайна України від 24.11.2003. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п. 1.3). Оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Згідно п. 5.1 розділу 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Відповідно до вимог п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Положеннями\~статті 106 ЦПК України\~передбачено проведення експертизи на замовлення учасників справи. Так, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Відповідно до статті 78\~ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за\~законом\~мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Визначаючи розмір завданої позивачу шкоди, суд бере до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику «Mazda CX5», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 11 листопада 2023 року, які зроблені судовим експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за\~ст.384 КК України,\~і у якому зазначено, що висновок зроблений для подання позовних вимог у зв`язку з чим визнається судом належними та допустимим доказом на підтвердження розміру заподіяної позивачу шкоди у результаті ДТП. Таким чином, судом встановлено, що позивачу згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику «Mazda CX5», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди від 11 листопада 2023 року, спричинено матеріальні збитки у розмірі 47243,63 грн. Також позивачем сплачено на рахунок ФОП [PERSON] за проведення автотоварознавчого дослідження з метою визначення вартості матеріальних збитків 4 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.3405449882.1 від 10.01.2024. Як вже зазначалось судом цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mersedes-Benz 312D», реєстраційний номер [NUMBER] застрахована у ПрАТ\~СК\~«Еталон», поліс №215566855. За умовами полісу обов`язкового страхування № №215566855, ліміт за шкоду майну 160000,00 грн; розмір франшизи\~3 200,00 грн. Таким чином розмір завданої позивачу майнової шкоди не перевищує встановлений ліміт страхового відшкодування. 20.12.2023 [PERSON] здійснив виплату за фрашизою позивачу в розмірі 3200,00 грн.. Разом з цим, у відповідності до п.12.1\~ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. Тому різниця між визначеною судовим експертом вартістю матеріального збитку транспортного засобу «Mazda CX5», державний номерний знак [NUMBER] , та виплатою франшизи, а саме - 44 043,00 грн. Виходячи з аналізу зазначених правових норм та наданих позивачем доказів, беручи до уваги те, що Приватне акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» є страховиком автомобіля причетного до дорожньо-транспортної пригоди та не виплатило позивачу страхове відшкодування у повному розмірі, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» на користь [PERSON] неоплаченої суми страхового відшкодування з урахуванням франшизи у розмірі 44\~043,63 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 4000,00 грн.. Таким чином, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди у розмірі 44 043,63 грн, 4000,00 грн. витрати на проведення автотоварознавчого дослідження. Щодо нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат суд зазначає наступне. Частина 1 ст. 624 ЦК України передбачає, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем у якому мав бути здійснений платіж і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Відповідно до п. 36.5. Закону України № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до п. 36.7 Закону України № 1961-IV, рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування у судовому порядку. Отже, законодавцем передбачене нарахування пені за відповідне прострочення відповідача у разі його наявності. Також, зважаючи на природу правовідносин сторін, до прострочення страховика застосовується ч. 2 ст. 625 ЦК України. При цьому, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення страховиком грошового зобов`язання, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Основою для розрахунків пені, 3 % річних та інфляційних втрат є сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню. Сума боргу 44043,64 грн. Датою виникнення боргу є дата, коли відповідачем було прострочено строк виплати страхового відшкодування 18.06.2024. Станом на 14.11.2024 (останнє збільшення позовних вимог в цій частині) розмір штрафних санкцій за період часу з 18.06.2024 по 14.11.2024 визначено з розрахунку того, що кількість днів прострочення є 149; пеня (ставка НБУ 13 %) 4674,59 грн., 3 % - 539,00 грн. Індекс інфляції (%): липень 2024 року 100.0, серпень 2024 року 100.6, вересень 2024 року 101.5, жовтень 2024 року 101.8. Сукупний індекс інфляції - 103,947%. Інфляційні нарахування на суму боргу (44043,64 грн.), згідно зі ст. 625 ЦК України. Сума збитків від інфляції:\~1\~738,39\~грн. Таким чином, на переконання суду з відповідача підлягають стягненню: 3 % річних 539,00 грн., пеня 4674,59 грн. та інфляційні витрати за період з липня 2024 року по листопада 2024 року 1738,39 грн.. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адв окатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України", від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір\~обґрунтованим. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 27 червня 2024 року між [PERSON] та адвокатом Рощиним Володимиром Сергійовичем укладено договір про надання правової допомоги № 1/пр-ЗП. Відповідно до договору [PERSON] надано правничу допомогу. Вартість правничої допомоги, згідно детального опису наданих послуг, становить 6 000 грн. 00 коп.. В цілому, зміст наведених стороною позивача послуг адвоката відповідає предмету спору, а тому визнається судом обґрунтованим. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи, суд бере до уваги обставини справи, те, що позов задоволено, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості. Враховуючи наведене, а також положення ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат такими, що підлягають до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача в користь позивача 6 000 грн. 00 коп. витрат за надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 1211 грн. 00 коп.

Outcome: approved