Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

17 вересня 2024 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 08.01.2022 Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №02. В обґрунтування\~позову позивач\~зазначає,\~що 08 січня 2022 року зареєстрував шлюб із [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу змінилося на [PERSON] ). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинилися на початку весни 2024. Спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери, погляди на сімейне життя, поступово втратили почуття любові та поваги один до одного. Проживають окремо. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На примирення не згідний, просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 15.10.2024 відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні врешті не заперечувала проти розірвання шлюбу. Упродовж розгляду справи заявляла клопотання про надання строку для примирення, проте надалі подане клопотання не підтримувала, просила його не розглядати. Зазначила, що якщо [PERSON] не бажає підтримувати шлюбні відносини та жити однією сім`єю, вона не наполягає на формальному продовженні шлюбу. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, заслухавши учасників судового процесу вважає, що позов слід задовольнити. Під час розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 08.01.2022 Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08.01.2022. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінилося на « [PERSON] ». Сторони\~згідно свідоцтва\~про народження,\~серія [NUMBER] \~від 06.01.2023,\~виданого Звенигородським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Звенигородському\~районі Черкаської\~області Центрального\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Київ),\~мають спільну\~дитину -\~сина [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис №03. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . Позивач та відповідач, в судовому засіданні, на примирення не погодилися, вважають подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливим. Згідно зі ст. 51 Конституції України, та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.ч.2,3 п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК (2947-14). При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК України; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до п.3. ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Розірвання шлюбу відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що немає згоди позивача на продовження шлюбу, також суд вжив усіх можливих заходів для примирення подружжя, пропонував надати строк для примирення, однак сторони не погодилися та не примирилися. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які в сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є стійкими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, і шлюб розривається. Відповідно до ч.1, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в позовній заяві не міститься клопотання позивача про стягнення судових витрат з відповідача, окрім того позивач в судовому засіданні зазначив, що судові витрати бажає залишити за собою. На підставі ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 56, 105, 110-113, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved