Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

05.09.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. В обґрунтування позову[PERSON] вказує, що вона з відповідачем [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.10.2018 по 02.09.2020. Від даного шлюбу мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина щомісячно, у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 02 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку із зростанням економічної кризи в державі матеріальне становище змінюється, ріст цін спонукає до необхідності витрачати на утримання дітей значні кошти на відповідне харчування, канцелярські приладдя, одяг, взуття, проїзд у транспорті, заняття в гуртках. Сума, яку перераховує відповідач для дітей недостатня, тому діти потребують більшої уваги з боку матеріального забезпечення батька. Крім того, відповідач має заборгованість по аліментам. Вона ж, у свою чергу несе витрати на утримання дитини в значно більшому розмірі, ніж сплачує відповідач аліменти. Розмір отриманих аліментів не перекриває усіх витрат пов`язаних з утриманням дитини. Крім того на даний час змінилось матеріальне становище та обсяг доходів батька дитини. На підставі викладеного [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі - 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду. 23.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження по вищезазначеній цивільній справі та вирішено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено перше судове засідання на 17 жовтня 2024 року (а.с.38). 10.10.2024 відповідач надав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову позивачці, оскільки відсутні належні та допустимі докази, тому нема підстав для задоволення позову, наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у відповідача, як платника аліментів відповідного доходу для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн.- позивачкою не надано, а тому відсутні підстави для задоволення позову (а.с.49-52). 16.10.2024 позивачка надала до суду додаткові пояснення по справі та додаткові докази, в яких просила суд відмовити відповідачу в задоволенні його відзиву, посилаючись на п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі за № 6-143цс13; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (а.с.69). 17.10.2024 справу слуханням було відкладено на 06.11.2024 за клопотанням представника відповідача та наданням часу для ознайомлення з долученими позивачкою документами по справі (а.с.83 протокол судового засідання). 25.10.2024 відповідач надав до суду заперечення на додаткові пояснення (відповідь на відзив) позивачки в якому просив суд відмовити в задоволенні позову так як позивачкою не надано належних доказів (а.с.89,90). Разом з запереченнями на додаткові пояснення позивачки відповідач подав клопотання про витребування від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області інформації у формі довідки ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб відносно позивачки за період з 2020 року по теперішній час (а.с.91). 28.10.2024 позивачка [PERSON] , засобами Електронного суду, звернулася до суду з заявою, в якій просила суд проводити судове засідання у режимі відеоконференції поза межами суду із застосуванням власних технічних засобів. Ухвалою судді від 29.10.2024 вищезазначене клопотання позивачки [PERSON] було задоволено (а.с.94-96). 31.10.2024 позивачка надала відповідь на заперечення в якій зазначає, що твердження відповідача у запереченнях підтверджують факт його байдужості до життя, здоров`я та розвитку дитини. Також позивачка самостійно надала в додатках до відповіді на заперечення відповідача довідку ОК-5 з Пенсійного фонду України, яку відповідач клопотав витребувати з метою додаткових доказів по справі разом з копією договору про надання допоміжних послуг у сфері освіти (а.с. 99-107). Ухвалою судді від 06.11.2024 судовий розгляд по даній цивільній справі відкладено на 20.11.2024 у зв`язку з заявою представника відповідача Лєдєньової С.М. про перенесення справи слуханням (а.с.108-110). 11.11.2024 позивачка [PERSON] , засобами Електронного суду, звернулася до суду з заявою, в якій просила суд проводити судове засідання у режимі відеоконференції поза межами суду із застосуванням власних технічних засобів. Суддя вважає за необхідне зазначити, що ухвалою судді від 29.10.2024 первинне клопотання позивачки [PERSON] від 28.10.2024 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду було задоволено з зазначенням у резулятивній частині ухвали про те, що в разі відкладення розгляду справи або оголошення перерви при її слуханні, у тому числі при розгляді справи по суті, за ініціативою суду, подальші судові засідання у справі здійснювати за участі позивачки [PERSON] в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних засобів зв`язку, тому питання участі позивачки у режимі відео конференції суддею вже було вирішено. Ухвалою судді від 20.11.2024 судовий розгляд по даній цивільній справі відкладено на 28.11.2024 у зв`язку з заявою представника відповідача Лєдєньової С.М. про перенесення справи слуханням, оскільки вона зайнята у судовому засіданні по розгляду кримінальної справи в іншому районі (а.с.120,121). 21.11.2024 позивачка [PERSON] , засобами Електронного суду, звернулася до суду з заявою, в якій просила суд проводити судове засідання у режимі відеоконференції поза межами суду із застосуванням власних технічних засобів. Ухвалою судді від 22.11.2024 вищезазначене клопотання позивачки [PERSON] було задоволено (а.с.130-132). В судовому засіданні 05.12.2024 представник позивача - адвокат Лєдєньова С.В. наполягала на клопотанні про витребуванні з управління ПФУ довідки ОК-5, щодо доходів позивачки. Позивач [PERSON] заперечувала проти задоволення клопотання. Ухвалою від 05.12.2024 було задоволено клопотання про витребування з управління ПФУ довідки ОК-5, щодо доходів позивачки [PERSON] та відкладено провадження по цивільній справі на 16.12.2024. Управлінням ПФУ у Харківській області до суду було надано інформацію, щодо доходів позивачки [PERSON] . В судове засідання з`явилася позивачка [PERSON] в режимі відеоконференцв`язку та представник відповідача - адвокат Лєдєньова С.М. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2018 року, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02 вересня 2020 року розірвано (а.с.13). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] відповідно до копії свідоцтва серії [NUMBER] від 09.03.2019, виданого Первомайським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 38 від 09.03.2019. (а.с.11). Судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 02.04.2020 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). При цьому, позивачка у даній позовний заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, не змінюючи способу їхнього стягнення. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Враховуючи, що позивачка просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, при цьому відповідач офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 10.10.2024 відповідач надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити позивачці в задоволенні позову, оскільки позивачка вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів він має заборгованість, що не відповідає дійсності і спростовується розрахунком Головного державного виконавця Кібалка Н.М. Первомайського міськрайонного ВДВС СМУ МЮ (м. Харків), який додано до відзиву на а.с. 59-60. Крім того, відповідач у відзиві зазначає, що у його теперішній сім`ї 4 непрацездатні особи: мама, тато, бабуся, дідусь та в підтвердження цього надає, додатком до відзиву, витяг № 82 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] з якого вбачається, що відповідач мешкає разом з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.58). Ступінь рідства відповідача з [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження відповідача серії [NUMBER] від 31.08.1991, запис № 17 (а.с.57). На а.с.61-63 містяться відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 03.10.2024 [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.61-63). Відповідач у своєму відзиві зазначає, що наданий позивачкою договір № 42 про надання допоміжних послуг у сфері освіти від 28.05.2024 ФОП [PERSON] та квитанції від 07.05.2024, 22.05.2024 та 31.05.2024 сплачені на ім`я ФОП [PERSON] є неналежними доказами відвідування сином дитячого закладу, що на думку судді є лише думкою відповідача. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч.3 ст.181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст.192 ч.1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пред`являючи вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, позивачка мала б змінити спосіб стягнення аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму платника аліментів. Разом з тим, суддя вважає за необхідне зазначити, що позивачка належним чином не обґрунтувала та не підтвердила належними доказами факт зміни обставин, обсягу доходів та матеріального становища відповідача, які мали місце за період з часу видачі судового наказу про стягнення аліментів та станом на час звернення до суду з даним позовом. В якості доказів збільшення витрат на утримання дитини, позивачка надала в додаток до позову: договір № 42 про надання допоміжних послуг у сфері освіти від 28.11.2024; квитанцію monobank № К662-6ФЩС-YTHE-76A2 від 07.05.2024 за допоміжні послуги у сфері освіти [PERSON] у сумі 1 250,00 грн; квитанцію monobank № 4Т3А-Р9Т7-70М8-543Т від 10.05.2024 за харчування [PERSON] у сумі 250,00 грн.; квитанцію monobank № ЕЗС4-К14А-0870-РОМХ від 31.05.2024 за харчування [PERSON] у сумі 250,00 грн.; квитанцію monobank № М19Р-Х7РР-Х2Н4-К440 від 22.05.2024 за харчування [PERSON] у сумі 100,00 грн.; квитанцію monobank № 208Е-26ЕХ-К2НС-11Т3 від 01.06.2024 за харчування [PERSON] у сумі 250,00 грн.; договір оренди жилого приміщення від 07.03.2024 (а.с.16-24). Також позивачка, в додаток до позову, надала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідачем на її користь № 124/5 від 05.08.2024, з якого вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів відповідачем за період з квітня 2020 року по червень 2024 року складає 4 451,24 грн. (а.с.26,27). На підставі ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, суд на підставі ст.12 СК України враховує матеріальний стан відповідача, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, оскільки інше не доведено, тому має можливість надавати допомогу дитині та виконувати покладені на нього законом аліментні обов`язки. Також судом враховано позицію сторін, що відповідач заперечує сплачувати аліменти у розмірі 5 000,00 грн. щомісяця, а позивачка наполягає на задоволенні своїх вимог, суддя вважає можливим змінити визначений раніше розмір аліментів частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного вікута призначити стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісяця. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Із заявлених до стягнення позивачкою 5 000,00 грн. суд задовольняє вказані вимоги частково у розмірі 3000,00 грн., що складає 60 % від заявлених вимог, відповідно з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого була звільнена позивачка при зверненні до суду у розмірі 726,72 грн. (сімсот двадцять шість гривень сімдесят дві копійки), що складає 60% від судового збору у розмірі 1211,20 грн. Іншу частину судового збору слід компенсувати за рахунок держави. На підставі зазначеного та

Outcome: partial