Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Львівської міської ради, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 20.03.2024 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до Львівської міської ради, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовну заяву обґрунтовує тим, що його батьками були [PERSON] , яка померла [INFO] і [PERSON] , який помер [INFO] . Матір [PERSON] та батько [PERSON] були співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності, разом із позивачем [PERSON] , його дружиною [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що після смерті батька, хоче успадкувати його частку за законом. Оскільки мати померла раніше, про її частку в заяві не йдеться. Інші особи на частку батька не претендують. Вказує, що звернувся до приватного нотаріуса з метою заведення спадкової справи. Однак, нотаріус дала письмову відмову у зв`язку з пропуском 6-місячного терміну для прийняття спадщини за законом. Звертає увагу, що строк було пропущено з поважних причин, а саме: початок збройної агресії російської федерації в Україні 24.02.2022 року; волонтерська діяльність; допомога ЗС України; здійснення евакуації людей зі сходу України. Просить позовні вимоги задовольнити. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 26.09.2024 року представник відповідача Львівської міської ради Партика Н.І. подала до Шевченківського районного суду м. Львова заяву, у якій просила витребувати спадкову справу (а.с. 30). 30.10.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло повідомлення приватного нотаріуса Рибак Л.А. про те, що після смерті [PERSON] , нею не була заведена спадкова справа (а.с. 51). 12.11.2024 року позивач І.І. подав до Шевченківського районного суду м. Львова заяву, у якій просив вилучити третіх осіб із учасників справи та залучити третю особу (а.с. 54). 04.12.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова позивач [PERSON] подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі (а.с. 70). 04.12.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова третя особа [PERSON] подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 71). 04.12.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова представник відповідача Львівської міської ради Партика Н.І. подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без участі представника відповідача, судові витрати залишити за позивачем (а.с. 71). Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду (а.с. 14-15). Ухвалою Шевченківського районного\~суду м.\~Львова від\~26.09.2024\~року витребувано\~копію спадкової\~справи (а.с. 46-47). Ухвалою Шевченківського районного\~суду м.\~Львова від\~12.11.2024\~року вилучено\~третіх осіб\~із учасників\~справи та\~залучено третю\~особу (а.с. 58-59). Ухвалою Шевченківського районного\~суду м.\~Львова від\~26.11.2024\~року закрито\~підготовче провадження\~та призначено\~справу до\~судового розгляду\~по суті (а.с. 65-66). В судове засідання: - позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. представник відповідача Львівської міської ради не з?явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без участі представника відповідача. - третя особа [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що: Згідно з копією свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.08.2021 року, [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 9). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.10.2021 року, [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 10). Відповідно до копії відповіді приватного нотаріуса Рибак Л.А. від 14.03.2024 року №103/01-16, громадянина [PERSON] повідомлено, що спадкова справа не може бути заведена у зв`язку з тим, що пропущений 6-ти місячний термін для прийняття спадщини за законом (а.с. 8). Згідно з копією свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № [NUMBER] від 22.06.1994 року, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності громадянці [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №78716394 від 11.10.2024 року, у Спадковому реєстрі відсутня інформація за запитом щодо [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 52). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті , встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів та передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 3 ст. 268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1272 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини позивач разом із спадкодавцем не проживав, а, тому, не може вважатися таким, що прийняв спадщину. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Оскільки позивач у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подав, він у силу приписів вказаного положення ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з абзацом 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року №1118/5, що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Втім, зміни, що почали діяти з 06.03.2022 року, додали до цього строку ще 4 місяці. Обрахунок строку для кожної конкретної відкритої справи до воєнного стану виглядатиме таким чином якщо до 06.03.2022 року шестимісячний строк спадкування не сплинув, то він автоматично подовжується ще на 4 місяці і в сумі становить 10 місяців, а якщо сплинув під час воєнного стану, але до 06.03.2022 року, то діє стара норма, за якою строк прийняття спадщини або відмови від неї не подовжується та становить 6 місяців; Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 (провадження №61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19), від 21 квітня 2022 року у справі №296/12109/18. Фактично, пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку (висновок Верховного Суду у постанові від 01 червня 2022 року у справі №148/1805/20). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема такі: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 (провадження №61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі №638/17145/17 (провадження №61-17764св20). Необхідно наголосити, що в залежності від конкретних обставин справи суди можуть визнавати ті чи інші причини пропуску строку як поважними, так і такими, що не перешкоджали особі звернутися із відповідною заявою в межах визначеного законом строку. Визначальним у такому випадку є саме критерій наявності об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для спадкоємця. Отже, практика суду касаційної інстанції у цій категорії справ є сталою та незмінною. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідно до викладеного в постанові Верховного Суду від 11.06.2018 року у справі №479/713/17 правового висновку, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Проте, такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які, на думку Верховного Суду, не можуть бути визнані судом поважними, - при розгляді даної справи, судом не встановлені. Оцінюючи поважність вказаних позивачем причин пропуску строку для прийняття спадщини, а саме: початок збройної агресії російської федерації в Україні 24.02.2022 року, зайняття волонтерською діяльністю, допомога ЗС України, здійснення евакуації людей зі сходу України, суд вважає вказані причини такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що є всі підстави вважати поважною причину пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини і вважає за необхідне встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені представником позивача у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. На підставі викладеного та

Outcome: approved