Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22 листопада 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Галицького району м. Львова сторони одружились. В шлюбі у них народилося троє дітей, двоє з яких вже повнолітні та один син, [PERSON] неповнолітній - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя з відповідачем складалось непогано, однак у 2014 році відповідач виїхав у Республіку Польща на заробітки. Періодично [PERSON] приїжджав в Україну, і у них в 2016 році народився син. Однак, тривале перебування [PERSON] за кордоном, стало причиною погіршення їх відносини, а згодом позивач довідалась, що чоловік її зраджує. Наголошує, що до війни чоловік ще приїжджав в Україну декілька разів, а після повномасштабного вторгнення не приїжджає та не планує. Коли відповідач був в Україні, спроби поговорити з ним, з`ясувати їх стосунки та подальше подружнє життя не виявилось можливим, відповідач уникав від розмови. Позивач зрозуміла, що вони стали чужими. Спроби щодо примирення та налагодження їх стосунків не призвели до позитивних результатів. Зазначає, що вони подружні стосунки з відповідачем не підтримують і спільне господарство не ведуть з 2016 року. Позивач дійшла до остаточного висновку про те, що їх сім`я розпалась, їх нічого не об`єднує, вони з Відповідачем зовсім чужі люди і у кожного своє особисте життя. Позивач втратила до Відповідача почуття. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає за недоцільне та таке, що буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітнього сина, через що вона наполягає на розірванні шлюбу і просить суд їх розлучити. Вважає, що їх шлюб існує формально, відновити його неможливо, вони проживають в різних країнах, кожний своїм життям , а тому просить шлюб між ними розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак 10.10.2024 року подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Просить суд розірвати шлюб . Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, заяв про відкладення судових засідань, відзиву на позовну заяву. Також ним не подавалися на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання , не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин , що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив , суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, зважаючи на подану нею заяву про розгляд справи у його відсутності та без участі відповідача та про постановлення заочного рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що сторони\~зареєстрували шлюб\~22.11.1997\~року у відділі реєстрації актів громадянського стану Галицького району м. Львова, актовий запис № 400, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). \~ \~ \~ \~За час\~перебування сторін\~у шлюбі\~у них\~народилося троє\~ дітей\~з яких\~лише один\~син неповнолітній\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що видно\~з копії\~його свідоцтва\~про народження\~(а.с.6). \~ \~ \~ \~Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~З письмової заяви позивачки від 10.10.2024 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.14) вбачається, що вона остаточно визначилась та збереження шлюбу не бажає. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що їх подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. \~ \~ \~ \~Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує, примирення між сторонами не можливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. А тому, вимога позивача про залишення їй прізвища « [PERSON] » підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією (аркуш справи № 1). Так як, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed