Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з цим позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області від 30 травня 2015 року за актовим записом №115. Спільних неповнолітніх дітей у шлюбі подружжя не мають. Подружні відносини сторін фактично розірвано. Спільного господарства вони не ведуть. У позивачки та відповідача різні погляди на життя, також різняться характери, що суперечить їхньому подальшому спільному проживанню. Позивачка вважає, що шлюб має формальний характер та подальше збереження шлюбу буде суперечити її та відповідача інтересам. Її рішення про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Строк для примирення просить не надавати. Враховуючи наведене, просить суд розірвати шлюб та прізвище залишити без змін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що не згідний на розірвання шлюбу. За термін наданий судом для примирення їм з дружиною не вдалось досягти згоди. Заслухавши пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] відомо, що сторони зареєстрували шлюб 30.05.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Самбору реєстраційної служби Самбірського міськрайонного управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 115) (а.с. 8). Від цього шлюбу у сторін спільних неповнолітніх дітей немає. У судовому засіданні встановлено, що намір позивачки розірвати шлюб є остаточним, миритись із відповідачем вона не бажає. За термін, наданий судом для примирення, сторони між собою не примирились. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, розлад в сім`ї носить тривалий характер, її згода на примирення відсутня, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. За термін, наданий судом для примирення, сторонам не вдалося досягти згоди. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги наведене, позовна вимога позивачки [PERSON] про залишення прізвища « [PERSON] » підлягає\~до задоволення.

Outcome: approved