Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Дубечненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким усе майно, в тому числі жилий будинок заповів позивачу. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, з метою оформлення права власності на спадкове майно звернулась до нотаріуса, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно, просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Дубечненської сільської ради подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав. Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.\~200\~ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.\~206\~ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За змістом ст.ст. 524, 548\~ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.549\~ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено,\~що [INFO] помер\~ [PERSON] \~(а.с.\~12),\~після смерті\~якої залишилося\~спадкове майно,\~зокрема,\~житловий будинок,\~збудований у\~1954\~року,\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що знаходяться\~по[ADDRESS] . Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 15). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області 12.04.2000 року, відповідно до якого все майно, в т.ч. жилий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться в с. Дубечне Старовижівського району Волинської області заповів [PERSON] (а.с. 13). Після розірвання шлюбу в 2007 році позивач залишила прізвище [PERSON] (а.с. 10). 12.10.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після одруження взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 11). Зі змісту довідки Дубечненської сільської\~ради № 318 від 13.02.2024 року видно, що в управління спадковим майном [PERSON] з дня його смерті вступила онука останнього - [PERSON] (а.с. 52 на звороті). Аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємницею за заповітом, яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном [PERSON] і відповідно до положень ст.549\~ЦК УРСР є такою, що прийняла спадщину після смерті останньої. Постановою нотаріуса від 24.06.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] (до реформування адміністративно-територіального устрою України - Старовижівського) району Волинської області у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 14). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 81/2024 до майна померлої [PERSON] (а.с. 49-64), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , немає, свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) видано позивачу. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач, як особа з інвалідністю другої групи довічно (а.с. 39) на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно до вимог ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, встановленого на час звернення позивача до суду, - 605,60 грн.

Outcome: approved