Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

08 грудня 2023 року до суду для розгляду надійшла позовна заява про стягнення коштів, в обґрунтування якої зазначає, що 24 жовтня 2022 року було укладено договір доручення №110/6823084200:10:008:0116 між [PERSON] («Довірителем») та ФОП [PERSON] («Повіреним»), згідно з яким у Повіреного, виник обов`язок від імені та за рахунок Довірителя вчинити юридичні дії, пов`язані з продажем земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6823084200:10:008:0116, яка належала Довірителю на праві приватної власності. Обов`язок Повіреного щодо перерахування коштів, як забезпечувального платежу Довірителю у розмірі мінімальної ціни земельної ділянки, вказаної в зазначеному договорі, було виконано. В свою чергу Довіритель надала Повіреному нотаріально посвідчену довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених Договором від 24 жовтня 2022 року. Факт оплати вказаних вище коштів підтверджується платіжним дорученням № 103 від 25 жовтня 2022 року на суму 172 350,00 грн. Згідно з Договором від 24 жовтня 2022 року дане перерахування є договірним видом забезпечення виконання зобов`язання Повіреним та підлягає поверненню Повіреному. Таким чином [PERSON] стала його боржником по договірним правовідносинам. Надалі Позивач розпочав дії по виконанню прийнятих на себе зобов`язань по виконанню вищеназваного Договору. Було зареєстровано у нотаріуса намір щодо продажу земельної ділянки сільскогосподарського призначення, відповідно до положень статті 130-1 Земельного кодексу України. За спливом часу, встановленого цією нормою Земельного кодексу України, Позивач домовився з Довірителем щодо видання останнім заяви про підтвердження дійсності наданої раніше довіреності. Надання такої заяви було потрібно для завершення виконання Повіреним обов`язків по Договору, а саме - укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки. Та зателефонувавши до Довірителя напередодні обумовленої дати підписання заяви Позивач дізнався, що [PERSON] померла [INFO] . Надалі Позивач звернувся до її доньки - [PERSON] - з питанням щодо того чи вступатиме вона в права спадкування за померлою матір`ю. Але жодної відповіді від неї отримано не було, а надалі вона взагалі стала уникати будь-якої розмови та відверто ховалася при появі Позивача. При цьому спадкоємцю було достовірно відомо про борг спадкодавця по Договору доручення, але вона не виконала своє зобов`язання. 12 вересня 2023 року Позивач отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером 6823084200:10:008:0116, яка раніше належала [PERSON] . Відповідно до наданої інформації з ДРРП право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6823084200:10:008:0116 зареєстровано за [PERSON] державним реєстратором Босмановою Світланою Цезарівною, Летичівська державна нотаріальна контора, Хмельницький районний нотаріальний округ, Хмельницька область. Підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-528, виданий 11.07.2023, видавник: Державний нотаріус Босманова С.Ц. 02 жовтня 2023 року Позивач направив Відповідачу лист-вимогу про повернення грошових коштів за успадкованим зобов`язанням. Обидва відправлення було повернуто АТ «Укрпошта» Позивачу. Зважаючи на повернення листів-вимог, Позивачем повторно 07.11.2023 було направлено лист-вимогу на адресу реєстрації місця проживання ( [ADDRESS] ) та на колишню адресу реєстрації місця проживання ( [ADDRESS] ). Ці відправлення також було повернуто Позивачу з ідентичними формулюваннями причин невручення від АТ «Укрпошта». Станом на дату надання позову Позивач не отримав заявлених грошових коштів від [PERSON] , доньки померлої [PERSON] , яка є спадкоємцем останньої та отримала в спадок земельну ділянку з кадастровим номером 6823084200:10:008:0116 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-528, видане 11.07.2023, видавник: Державний нотаріус Босманова\~С.Ц. 11 грудня 2023\~року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області відкрито загальне позовне провадження у справі. 05\~січня 2024\~року до\~суду від\~відповідача [PERSON] \~надійшов відзив\~на позов,\~згідно якого\~ [INFO] [PERSON] \~померла,\~а тому\~відповідно до\~ст.\~1008\~ЦК України,\~договір доручення\~було припинено\~у зв`язку\~із смертю\~довірителя або\~повіреного.\~Крім того,\~позивачем не\~було дотримано\~вимог підпункту\~18\~пункту 1\~в редакції\~Постанови КМУ\~№ 719\~від 24.06.2022\~року «нотаріальне\~посвідчення договорів\~щодо відчуження\~нерухомого майна,\~які укладаються\~від імені\~фізичної особи\~на підставі\~довіреності,\~з дня видачі якої\~минуло більше\~одного місяця,\~дозволяється за\~умови отримай\~нотаріусом заяви\~довірителя про\~підтвердження дії\~довіреності,\~справжність підпису\~на якій\~засвідчено нотаріусом,\~не раніше\~ніж за\~сім календарних\~днів до дня укладення\~(підписання)\~відповідного договору.\~Також відсутні\~докази підтвердження\~вказаної ціни\~позову.\~За життя\~ [PERSON] \~не повідомляла\~ [PERSON] \~про намір\~продати земельну\~ділянку.\~Про надходження\~коштів на\~рахунки [PERSON] \~їй не\~відомо,\~та не\~відомо чи\~повернула [PERSON] \~кошти позивачу.\~За життя\~ [PERSON] \~ [PERSON] \~кошти не\~передавала.\~В порушення\~норм Земельного\~Кодексу України\~приватним нотаріусом\~Хмельницького районного\~нотаріального округу\~Красовською Н.В.\~не було\~направлено орендарю\~земельної ділянки\~-\~ТОВ «АГРОХОЛДИНГ\~2012»\~повідомлення про реєстрацію її наміру щодо продажу земельної ділянки, проект Договору купівлі-продажу земельної ділянки та витяг про реєстрацію обтяження. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла тільки земельна ділянка кадастровий номер 6823084200:10:008:0116, загальною площею 2,8725 га, яка знаходиться на території Сусловецької сільської ради Летичівського району, Хмельницької області, яку прийняла [PERSON] . На вклади в банку чи рахунки спадщина відкрита не була та не успадковувалася. Крім того, позовна заява підписана представником позивача, однак в копіях наданих відповідачу відсутні докази на підтвердження повноважень представника відповідно до ст.. 62 ЦПК України. Просить в задоволені позову відмовити. 23 січня 2024 року до суду від представника позивача фізичної особи-підприємця [PERSON] адвоката Єкимова І. С. надійшла відповідь на відзив, згідно якого відповідач була обізнана з укладенням між Позивачем та [PERSON] . Договору доручення від 24 жовтня 2022 року, оскільки до моменту укладення даного правочину, Відповідач звернулася до Позивача з проханням допомогти продати її земельну ділянку та земельну ділянку її матері - [PERSON] 18 жовтня 2022 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір доручення № 89/6823084600:06:007:0009 щодо уповноваження Позивача на продаж земельної ділянки з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,581 газ кадастровим номером 6823084600:06:07:009, яка розташована на території Руднянської сільської ради Хмельницького (колишнього Летичівського) району Хмельницької області та належить Відповідачу на праві приватної власності. У подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, посвідченого Красовською Н.В., приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу 10.01.2023 р., зареєстрованого в Реєстрі за № 229, Відповідач відчужила належну їй земельну ділянку на користь [PERSON] . Таким чином, доводи про нібито необізнаність Відповідача про факт укладення Договору від 24.10.2022 з її матір`ю, є безпідставними та спростованими. Крім того зазначив, що у зв`язку із смертю [PERSON] , як сторони правочину, дія Договору від 24 жовтня 2022 року була припинена, однак не було припинено її зобов`язання, що полягає у поверненні грошових коштів. Додана до позовної заяви належним чином засвідчена копія платіжного доручення про перерахування грошових коштів за Договором у розмірі 172 350,00 грн повністю спростовує доводи відзиву. Відповідач помилково стверджує, що Позивачем не була виконана норма підпункту 18 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719, однак обов`язок підтвердження дійсності довіреності покладається на довірителя ( [PERSON] ), а не повіреного (Позивача); постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» від від 24 червня 2022 р. № 719 не містить підпункту 18 пункту 1, на які посилається Відповідач у відзиві. 01 квітня 2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав, які наведені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представника адвокат Вусатюк О. М. заперечили проти задоволення позову. 10 грудня 2024 року відповідач [PERSON] та її представник адвокат Вусатюк\~О.\~М. подали клопотання про розгляд справи у їхню відсутність, просять відмовити у позові. Також до клопотання долучено письмові пояснення відносно позовної заяви, згідно якої договір доручення не було підтверджено позивачем, не було повідомлено орендаря про намір продажу земельної ділянки, при прийнятті нею спадщини її було повідомлено про відсутність боргів у [PERSON] . Також згідно доданих пояснень ТзОВ «Агрофірма-Обрій» № 193 від 27 жовтня 2022 року, 24 жовтня 2022 року товариство отримало повідомлення про намір продажу земельної ділянки з кадастровим номером 6823084600:06:007:0009 за 287\~115 гривень. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 24 жовтня 2024 року між [PERSON] («Довірителем») та ФОП [PERSON] («Повіреним») було укладено договір доручення №110/6823084200:10:008:0116, за умовами якого Повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя вчинити юридичні дії, необхідні, спрямовані та пов`язані з підготовкою до продажу та проведенням продажу земельної ділянки з цільовим призначенням: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,8725 га, з кадастровим номером 6823084200:10:008:0116, що розташована на території Сусловецької сільської ради Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області та належить Довірителю на праві приватної власності. Відповідно до пункту 6 вказаного Договору сторони домовилися про виключне право Повіреного на вчинення від імені та за рахунок Довірителя всіх юридичних дій, передбачених Договором. Сторони визначили дану умову як істотну умову Договору, тому Довіритель утримується від самостійного вчинення таких дій протягом строку дії даного Договору. Пунктом 8 Договору передбачено, що належна Повіреному винагорода може виплачуватися йому Довірителем також шляхом безпосереднього утримання Повіреним належної винагороди із сум, отриманих за продаж земельної ділянки Довірителя від покупця, що підлягають передачі останньому. Розрахунок сум винагороди надається Повіреним Довірителю одночасно зі звітом про виконану роботу і є його складовою частиною. Відповідно до пункту 1 Додатку до Договору сторони погодили, що продаж земельної ділянки має бути здійснено за ціною не менше ніж 172 350 (сто сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят) грн.00 коп. Пунктом 2 Додатку до Договору встановлено, що на забезпечення дійсності зобов`язань щодо виключного права Повіреного (пункт 6 Договору) та виконання ним обов`язків згідно пункту 9 Договору, останній протягом 1 (одного) банківського дня після підписання даного Договору перераховує Довірителю на його банківський рахунок кошти у розмірі мінімальної ціни земельної ділянки, вказаної у пункті 1 даного Додатку № 1 до Договору доручення. Дане перерахування є договірним видом забезпечення виконання зобов`язання Повіреним, згідно частини другої\~статті 546 ЦК України\~та підлягає поверненню Повіреному після продажу земельної ділянки. За приписами п. 4 Додатку до Договору сторони домовились, що за виконання доручення на умовах цього Договору, Довіритель сплачує Повіреному плату в розмірі перевищення вартості продажу земельної ділянки над ціною, визначеною Довірителем в пункті 1 даного Додатку. Згідно з п.12 Договору він укладений сторонами на строк до моменту повного виконання повіреним всіх юридичних дій для досягнення мети, визначеної п.1 Договору. 25 жовтня 2022 року на виконання п. 2 Додатку до договору ФОП [PERSON] здійснена оплата [PERSON] в порядку ст. 546 ЦК України на виконання умов п. 2 Додатку до Договору в рахунок забезпечення виконання зобов`язання в сумі 172 350 (сто сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 103 від 25 жовтня 2024 року. Згідно наданої на ухвалу суду від 22 квітня 2024 року інформації з АТ «Державний ощадний банк України», на ім`я [PERSON] відкрито поточний рахунок [NUMBER] з використанням платіжної картки. Видача коштів згідно виписки здійснювалася через АТМ 26 жовтня 2022 року о 14 год. 36 хв. в UKR LETYCHEV BRANCH 10004- 047 507526 12200080 100\~000 UAH, 27 жовтня 2022 року о 14 год. 26 хв. в UKR LETYCHEV BRANCH 10004- 047 507526 12200080 72\~000 UAH. Згідно наданої на ухвалу суду від 07 жовтня 2024 року інформації з АТ «Державний ощадний банк України», 26 жовтня 2022 року та 27 жовтня 2022 року касовий POS-термінал з реєстраційним номером 12200080 знаходиться за адрескою: [ADDRESS] в ТВБВ № 10022/047. Максимальна сума зняття, яку клієнт може зняти з свого рахунку складає 100\~000 гривень на добу, тому клієнт може зняти зазначені суми в ухвалі (100\~000 та 72\~000) гривень за одну операцію. Отримання грошових коштів [PERSON] також підтверджується випискою по банківському рахунку [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] , чеки, які містяться на додатку на диску CD-R, надані на ухвалу суду від 07 жовтня 2024 року. Належність розрахункового рахунку [NUMBER] [PERSON] також підтверджується копією договору про відкриття банківського рахунку в установі АТ «Ощадбанк», заявою про приєднання до банківських послуг, сканованих копії паспорту, реєстраційного номеру облікової картки платника податків. З метою надання позивачеві повноважень на виконання договору доручення, [PERSON] вчинена довіреність від 25 жовтня 2022 року, що посвідчена приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Красовською Н. В. та зареєстрована в реєстрі за №4404. Судом встановлено, що на виконання договору доручення, позивач вчинив дії, спрямовані на виконання умов договору, а саме зареєстрував намір щодо продажу земельної ділянки та знайшов потенційного покупця земельної ділянки. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 313269850 від 25жовтня 2022 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Красовською Н. В. на підставі заяви [PERSON] та проекту договору купівлі-продажу земельної ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 48234782 про реєстрацію обтяження на земельну ділянку з кадастровим номером 6823084200:01:001:0140, що розташована на території Сусловецької сільської ради Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області. Вид обтяження: намір власників земельної ділянки сільськогосподарського призначення щодо продажу земельної ділянки. Таким чином, позивачем виконувалися прийняті на себе зобов`язання по договору доручення. Відповідно до положень ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1216\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1218\~ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1282\~ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 608 ЦК України , зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Як вбачається з копії спадкової справи №19/2023 від 15 березня 2023 року, яка відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] успадкувала від матері земельну ділянку площею 2,8725 га, з кадастровим номером 6823084200:10:008:0116. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 12 вересня 2023 року, власником земельної ділянки площею 2,8725 га, з кадастровим номером 6823084200:10:008:0116, є [PERSON] , підстава виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину, серія та номер: 1-528, виданий 11.07.2023, видавник: Державний нотаріус Босманова С.Ц. Враховуючи те, основне зобов`язання припинилося (у зв`язку із смертю довірителя), з огляду на правову природу забезпечувального зобов`язання, яке має наслідувати юридичну долю основного зобов`язання, так само і припинилося забезпечувальне зобов`язання. У зв`язку з чим, сума забезпечення у розмірі 172 350,00 грн. згідно договору доручення підлягає поверненню позивачеві. Крім того, враховуючи, що у зв`язку із смертю довірителя в зобов`язанні доручення припинилася дія доручення, але при цьому заборгованість сторони успадкувалася на підставі ст. 1218 ЦК України, із врахуванням обмежень, встановлених ч. 1 ст. 1282 ЦК України. Так, згідно наявного в матеріалах справи Витягу № НВ-9903466962022 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, вартість успадкованої [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 6823084200:10:008:0116 становить 89\~361 грн. 32 коп., тому вказана сума і підлягає відшкодуванню. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Щодо судових витрат. 07 червня 2024 року від представника позивача ФОП [PERSON] адвоката Єкимова І. С. до суду надійшла Заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та про розподіл судових витрат у справі, у якій просить відшкодувати витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 16\~000 гривень шляхом стягнення даної суми з відповідача. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). ВС зауважив, що у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Так, судові витрати понесені позивачем підтверджуються наявними в матеріалах справи наступними документами: договір №394 про надання правничої допомоги від 29 грудня 2022 року, акт надання послуг правничої допомоги від 06 червня 2024 року, звіт про надані правові (правничі) послуги за період розгляду справи 678/1681/23, рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару. Отже, з вказаних вище документів вбачається, що [PERSON] отримав послуги в АБ «Сергія Зеленського» на загальну суму в розмірі 16 000,00 грн., які складаються з представництва у справі участь у 4 судових зсіданнях (2\~500 гривень за засідання) на загальну суму 10\~500 гривень, складення відзиву на позовну заяву 5\~000 гривень; складення клопотань про витребування письмових доказів та про виклик свідків у справі 500 гривень, подання документів до суду через електронний кабінет адвоката та надсилання Укрпоштою клопотань, заяв та документів учасникам справи 500 гривень. До суду, станом на час розгляду судом вищевказаної заяви з боку позивача не надходило жодних заяв та клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, не надходження з боку сторони клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, виключає можливість суду на зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Така правова позиція міститься в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Однак, суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial