Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт її сумісного проживання на час відкриття спадщини з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, оскільки за життя заповіту вона не складала. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину і бажає оформити своє право на спадкове нерухоме майно, є вона, дочка померлої. На день смерті матері їй належало спадкове майно\~домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке належало їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. З метою оформлення спадкових прав заявник звернулася 08.08.2024 до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тимошиної О.В., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з тим, що нею не підтверджено постійне проживання з матір`ю на день смерті останньої та пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] постійно проживала з матір`ю з червня 2020 року до дня її смерті [INFO] по [ADDRESS] , то вважала, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, хоча вони і були зареєстровані за різними адресами. Мати проживала одна, хворіла, в зв`язку з чим потребувала постійного догляду, тому [PERSON] переїхала до матері, щоб піклуватись про неї, забезпечувала її всім необхідним. Після смерті матері заявниця залишилася проживати у цьому будинку. Встановлення факту постійного проживання з [PERSON] їй необхідне для реалізації свого права на оформлення спадщини, в зв`язку з чим звернулася до суду з даною заявою, щоб встановити цей юридичний факт. У судовому засіданні заявниця заяву підтримали з підстав, викладених у ній, просили цю заяву задоволити. Після оголошеної перерви, в останнє судове засідання заявниця не з`явилася, подала клопотання, в якому просила закінчувати судовий розгляд без її участі, вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав пояснення, що у даній категорії справ представництво інтересів територіальної громади делеговано виконкомам районних у місті рад. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.06.1956 [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 16) Про те, що заявниця 15.09.1979 уклала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.09.1979 (а.с. 17). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.01.1995 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] , про що наявний запис у реєстровій книзі Криворізького міського бюро технічної інвентаризації під №199 стор. 21, запис 43261 від 16.02.1995 (а.с. 10). [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 2912.2022, актовий запис №2152 (а.с. 14). Згідно з актом про спільне проживання від 21.08.2024, складеного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та засвідченого головою квартального комітету №34, [PERSON] , з червня 2020 року постійно проживала по [ADDRESS] зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті [INFO] , здійснювала за нею догляд, як за лежачою хворою (а.с. 18). Маючи намір оформити спадщину, заявниця звернулася до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тимошиної О.В., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з тим, що нею не підтверджено постійне проживання з матір`ю на день смерті останньої та пропущений 6-місячний строк для прийняття спадщини (а.с. 8). Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] вказала, що вона є двоюрідною сестрою заявниці. [PERSON] проживала разом з матір`ю [PERSON] ще за два роки до її смерті та постійно доглядала її до дня смерті. На теперішній час заявниця продовжує проживати у цьому ж будинку. Свідок [PERSON] зазначив, що він є сусідом, часто допомагав померлій [PERSON] по господарству. Заявниця регулярно навідувала свою матір, а у 2020 році переїхала до неї у будинок на [ADDRESS] на постійній основі. [PERSON] жила там на момент смерті [PERSON] і продовжує проживати по сьогодні. Відповідно до показань [PERSON] слідує, що родину вона знає дуже тривалий час. Донька померлої [PERSON] після того, як остання перестала самостійно себе обслуговувати, переїхала до неї у будинок на зовсім, це було приблизно за 2 роки до її смерті. На [ADDRESS] [PERSON] жила і разом із матір`ю, і живе зараз. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 даного кодексу, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з пп. 4.10 п. 4 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, факт постійного проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останньої\~ [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного постійного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. За вказаних обставин, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задоволити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та підтверджена письмовими доказами, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати слід залишити за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved