Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

08.10.2024 АК КБ «Приватбанк» звернулось до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно укладеного договору №б/н від 23.11.2021 відповідач [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг були прийняті і погоджені відповідачем в момент підписання анкети-заяви, тому щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керується Умовами та Правилами надання банківських послуг, де зазначено, що банк має право за власної ініціативи змінювати кредитний ліміт. Відповідно до Тарифів обслуговування кредитних карток та Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов`язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати пеню та штрафи. Заборгованість відповідача станом на 15.01.2023 становить 36596,33 грн. і складається з наступного: 29937,79 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 6658,54 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Дану суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви долучив клопотання про розгляд справи за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.12.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 23.11.2021 АТ КБ «Приватбанк» надало відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банківських послуг складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у анкеті-заяві (а.с.15-52). Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконує, має заборгованість перед позивачем, яка станом на 15.01.2023 становить 36596,33 грн. і складається з наступного: 29937,79 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 6658,54 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.6-14). Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та визначається залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Оскільки, відповідач [PERSON] своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом не виконав, суд вважає, що позовні вимоги в підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, оскільки позов задоволено, суд вважає необхідним відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.

Outcome: approved