Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Сучасний Факторинг звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 22 979,02 грн., стягнення судових витрат, посилаючись на те, що 05.09.2021 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг» було укладено Кредитний договір у формі заяви приєднання до Кредитного договору по продукту «Кредит на товар» №10211086202 згідно з умовами якого сума кредиту за даним Договором складає 14 693, 00 грн. Згідно Паспорту споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар», що оформлюється за особистої присутності споживача, Сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються Позичальникові на умовах строковості, а саме терміном на 24 (двадцять чотири) календарних місяців платності 4,5% від загальної початкової суми кредиту, пільгова процентна ставка 2,67%. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 71,68% річних від загальної суми кредиту. Враховуючи небажання в добровільному порядку виконати взяті на себе зобов`язання, а також тривалість ухилення від виконання зобов`язань, явно виражені винні дії Відповідача, які грубо порушують права Позивача. Заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою діяльністю «Сучасний Факторинг» за Кредитним договором №10211086202 від 05.09.2021 р. станом на 29.09.2024 р. (включно) становить 22 979 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривні 02 копійок, а саме: Загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 11 409,50 (грн. коп.). Загальна заборгованість за сумою комісії становить: 11 569,52 грн. Отримано оплат в сумі: 5 245,00 грн. Станом на дату 29.09.2024 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» повідомляє, що заборгованість за Кредитним договором №10211086202 від 05.09.2021 р. не погашена. Просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованість за Кредитним договором №10211086202 від 05.09.2021 року в розмірі 22 979\~ гривні 02 копійок, та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви, просив про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі\~ст. 280 ЦПК України,\~\~ухвалив провести заочний розгляд справи.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, 05 вересня 2021 року відповідач звернулася із заявою до ТОВ «Сучасний Факторинг» про отримання споживчого кредиту, у якій ствердила, що з умовами кредитування та паспорту споживчого кредиту ознайомлена, та в якій зазначила свої особисті відомості/персональні дані як клієнта, інформацію про товар/товари, який клієнт має на меті придбати за рахунок кредитних коштів, інформацію про трудову діяльність клієнта, відомості про фінансовий стан клієнта/витрати клієнта та дружини/чоловіка, контактну інформація, використання аналога підпису та печатки ТОВ «Сучасний Факторинг». У паспорті споживчого кредиту, підписаного [PERSON] 09 вересня 2021 року, зазначено, зокрема: інформацію та контактні дані кредитодавця, інформацію та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, інші важливі правові аспекти. З підписанням кредитного договору №10211086202 від 09 вересня 2021 року між сторонами виникли договірні (кредитні) відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків. За умовами цього кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю, а покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту за даним договором складає 14 693,00 грн, терміном на 24 календарні місяці та платності - 4,5% від загальної початкової суми кредиту, пільгова процентна ставка 2,67%. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 71,68% річних від загальної суми кредиту Сторони погодили графік платежів, який містить інформацію про дату платежу, річні відсотки за користування кредитом, щомісячну комісію за управління кредитом. Як зазначає позивач у позові, станом на 29.09.2024 р. (включно) розмір заборгованості відповідача становить 22 979 гривень 02 копійки, а саме: Загальна заборгованість за тілом кредиту становить: 11 409,50 грн. Загальна заборгованість за сумою комісії становить: 11 569,52 грн. Приписами пункту 1 частини другої\~статті 11 ЦК України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилами частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У частині першій\~статті 638 ЦК України\~передбачено зокрема, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Приписами частини першої\~статті 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 598 ЦК України\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою\~статті 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини першої\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша\~статті 1049 ЦК України). Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що відповідач прийняв всі права та обов`язки, встановлені у договорі та зобов`язалась їх належним чином виконувати. Більше того, своїми діями щодо придбання товарів за кредитні кошти, вона фактично підтвердив реальність цього кредитного договору та висловив свою згоду з його умовами. Однак, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Ураховуючи наведене, суд вбачає наявність підстав стягнення з відповідача на користь позивача в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 409,50 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за сумою комісії у розмірі 11 569,52 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Не є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії, оскільки у Постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Оскільки з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] установлено, що позивачем нараховано відповідачеві до сплати комісію за обслуговування кредитної заборгованості без зазначення, яке саме дії відповідача входять до такого обслуговування, яку позивач просить стягнути з відповідача, - підстав для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача комісії за договорами суд не вбачає. Підсумовуючи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за Кредитним договором у загальному розмірі 11 409,50 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). Згідно зі ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~на відповідача. Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св 19). Також, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.\~На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу підтверджуються Договором про надання правничої допомоги №28/08/24 від 28.08.2024 року, актом прийому-передачі наданих послуг, відповідно до якого вартість послуг становить 5000,0 грн (а. с. 16-22). Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами частини третьої\~статті 4 Закону України «Про судовий збір»\~установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Загальна сума задоволених вимог позивача складає 11 409,50 грн. ( 11 409,50 *100:29 325,00=38,90%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2 380,58 грн. (2422,40*38,90:100=942,31 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved