Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

14.12.2023 року [PERSON] звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Приютівською селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності на житлового будинку за набувальною давністю. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 1994 року i по теперішній час проживає у домоволодінні [ADDRESS] . У даному будинку вона проживала разом із своїм чоловіком [PERSON] та йoгo матір`ю - [PERSON] . Даний будинок належав [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння виданого Недогарською сільською радою 10 липня 1989 року і зареєстрованого в Олександрійському БТІ 10.07.1989 року за №172/1. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] вона разом з чоловіком продовжила проживати у даному будинку. Її чоловік прийняв спадщину після своєї матері. Оформленням спадщини займався чоловік самостійно, вона була впевнена що чоловік став власником усього будинку. [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Лише після його смерті вона дізналась, що її чоловік був власником лише 1\\2 частини житлового будинку. Інша будинку була успадкована братом її чоловіка [PERSON] . l0.03.2021 року вона отримала Свідоцтво про право власності за законом на 1\\2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на земельної ділянки з кадастровим номером 3520385200:51:000:0359, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га та на частки земельної ділянки, кадастровий номер 3520385200:51:000:0358, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,6000 га, переданої для ведення особистого селянського господарства. [INFO] її чоловіка - [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №287, виданим територіальним відділом запису актів цивільного стану м. Воркути Управління записів актів цивільного стану Республіки Комі, РФ. [PERSON] жодного дня у вказаному будинку не проживав, не приймав yчacті в його утримані, не цікавився станом будинку та взагалі не приїздив в Україну. На початку 1980-x років брат її чоловіка переїхав до РФ, до міста Воркута, там він отримав російське громадянство. На батьківщину він майже не приїздив, на похоронах у матері його не було. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Будь-які рішення щодо визнання спадщини відумерлою відносно 1\\2 частини будинку не приймалось. Отже вона відкрито, добросовісно і безперервно понад 10 років користується 1\\2 часткою житлового будинку, що належить [PERSON] , а тому просить визнати за нею право власності на вказану частку житлового будинку за набувальною давністю. 19 грудня 2023 року ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області позовну заяву залишено без руху. 28 грудня 2023 року недоліки позовної заяви було усунуто. 04 січня 2024 року ухвалою суду провадження у зазначеній справі відкрито та призначено у справі підготовче судове засідання. 14 лютого 2024 року ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено, витребувано від Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Підготовче засідання відкладено на 12.04.2024 року 13год 00хв. 12 квітня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судовий розгляд по суті. 12.04.2024 року позивачка [PERSON] позов підтримала, додала, що з часу смерті брата чоловіка зв`язок з його родиною втрачено. Спадкова справа після його смерті не відкривалась. В подальшому від позивача та представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі, просять його задовольнити. Представник відповідача Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.63). Суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Вимогами ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] виданого у с. Недогарки Олександрійського району [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , у графі батька стоїть прочерк (а.с.29). У матеріалах спадкової справи до майна померлої [PERSON] , мається посвідка про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] Недогарської сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, де його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно з копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] [PERSON] , 11 лютого 1967 року зареєструвала шлюб зі [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 23 жовтня 2000 року Недогарською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області (а.с.7 спадкової справи до майна померлої [PERSON] ) . З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АЕК №009916 виданого 11.04.2002 року державним нотаріусом Другої Олександрійської державної нотаріальної контори Щербина В.М. спадкоємцями зазначеного у заповіті майна після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Вони в рівних частинах стали власниками спадкового майна що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки розташованої в селі Недогарки сільської ради Олександрійського району з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0,60 га; права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності асоціації сільськогосподарських кооперативів Недогарських селян, Олександрійського району, розміром 5,24 га; грошових вкладів з належними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться в ощадній касі №3016/032 в селі Недогарки по рахункам № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , що належали спадкодавцю на підставі ощадних книжок (а.с.13). Згідно з копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , складеного 01.12.2020 року, вбачається, що замовниками технічної інвентаризації є: [PERSON] , [PERSON] (а.с.14-16). Відповідно до архівної довідки №101 від 15.02.2024 року, за архівними даними КП «ОМБТІ» [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.04.2002 року посвідчене Щербиною В.М. державним нотаріусом Другої Олександрійської державної нотаріальної контори р№393 зареєстроване в КП «ОМБТІ» 11.04.2002 року р№ 172/1, належало право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.82). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25.12.2015 року виконавчим комітетом Недогарської сільської ради Олександрійського району, [INFO] помер [PERSON] (а.с.17). Згідно копії матеріалів спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , 15.06.2016 року з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина останнього [PERSON] (заява зареєстрована 15 червня 2016 року за №449). Діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявами про відмову від спадщини за заповітом та законом (заяви зареєстровані 15.06.2016 року за №450,451, відповідно). Спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , що підтверджується виданими їй свідоцтвами про право на спадщину за законом від 10.03.2021 року, зареєстрованими в реєстрі за №160, № 161 та №162 (а.с.116-187). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №160, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В., спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яке видане це свідоцтва, складається з: частки житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2021 року № 247536111 власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.20). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №162, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В., спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яке видане це свідоцтва, складається з: частки земельної ділянки, кадастровий номер 3520385200:51:000:0358, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переданої для ведення особистого селянського господарства, площею 0,60 га (а.с.21). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2021 року № 247544611 власником 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 3520385200:51:000:0358, площею 0,6 га є [PERSON] (а.с.22). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №161, посвідченого державним нотаріусом Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В., спадкоємцями зазначеного у свідоцтві майна [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яке видане це свідоцтва, складається з: частки земельної ділянки, кадастровий номер 3520385200:51:000:0359, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,25 га (а.с.23). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.03.2021 року № 247540583 власником 1/2 частини земельної ділянки, кадастровий номер 3520385200:51:000:0359, площею 0,25 га [PERSON] (а.с.24). Згідно з копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.12.2023 року № 358005012 власником 1/2 частини будинку [ADDRESS] , загальною площею 84,4 кв.м, житловою площею 28,8 кв.м, що складається з: сарай «Б», літня кухня «В», прибудова «в», погріб «Г», сарай «Д», вбиральна «Е», колодязя «К», огорожа №1, розташованого на земельній ділянки за кадастровим номером 3520385200:51:000:0359 є [PERSON] (а.с.25,26). Згідно до копії довідки №176 від 31.10.2023 року виданої виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] , 1944 року народження, з 1994 року і по теперішній час безперервно проживала без реєстрації, а з 19.04.2021 року з реєстрацією у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , разом із своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] несе витрати на утримання будинку, сплачує за комунальні послуги, здійснює обробіток земельної ділянки (городу) біля будинку (а.с.30). Згідно до копії довідки №177 від 31.10.2023 року виданої виконавчим комітетом Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] , 1940 року народження, з 1994 року і до дня своєї смерті [INFO] , разом із своєю дружиною [PERSON] , безперервно проживав у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , з реєстрацією. Вищевказаний будинок належав на праві власності його матері [PERSON] . [PERSON] ніс витрати на утримання цього будинку, сплачував за комунальні послуги, разом з дружиною здійснювали обробіток земельної ділянки (городу) біля будинку (а.с.31). Позивач [PERSON] з 19.04.2021 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Олександрійським МВУМВС України в Кіровоградській області 30.08.2002 року. Також позивачем надано копії квитанцій про оплату комунальних послуг. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 16.04.2013 року територіальним відділом запису актів цивільного ставну м. Воркути Управління записів актів цивільного ставну Республіки Комі, [INFO] у м. Воркута Республіки Комі, РФ помер громадянин Росії - [PERSON] , [INFO] (а.с.27-28). Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74825470 від 21.11.2023 року відомості щодо заведення спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , відсутні (а.с.32). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] посилалася на те, що вона з 1994 року по теперішній час проживає у домоволодінні [ADDRESS] . Її чоловікові [PERSON] та його братові [PERSON] на праві спільної часткової власності після смерті матері на підставі свідоцтва про право власності у порядку спадкування за заповітом в рівних частках належав будинок [ADDRESS] . [INFO] помер брат чоловіка [PERSON] . Після його смерті спадкова справа не відкривалась. Із зазначеного часу вони з чоловіком добросовісно, відкрито та безперервно володіють його часткою домоволодіння, хоча про належність частину домоволодіння братові [PERSON] , вона дізналась лише після смерті свого чоловіка. Оскільки вважала що після смерті [PERSON] її чоловік успадкував все належне їй майно. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України). Правові висновки про особливості набуття права власності на майно у такий спосіб, як набувальна давність, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), які суд у силу ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує при виборі та застосування норм права до спірних правовідносин. Виникнення права власності за набувальною давністю ґрунтується на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Володіння без правової підстави - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку законну підставу володіння чужим майном. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б із ним власник. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Для нерухомого майна тривалість володіння складає десять років. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю\~можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено (постанова Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18)). Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для набуття права власності на нього. Судом встановлено, що позивач разом зі своїм чоловіком до його смерті, після смерті брата [PERSON] , тобто з [INFO] відкрито і добросовісно користувались частиною домоволодіння, яке належало покійному [PERSON] , після смерті якого у володіння спадкового майна ніхто не вступив та спадкові права не оформив, отже протягом всього часу безперервного володіння майном більше 10 років, позивач була впевнена, що на це майно не претендують інші особи, і вони отримали це майно з підстав достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позивач разом зі своїм чоловіком постійно проживали у вказаному домоволодінні, утримували його,\~здійснювали ремонтні роботи, сплачували комунальні послуги. Тобто у позивача не було сумніву щодо правомірності набуття права володіння цим майном, і вона поводились з відповідним майном так само, як поводився б із ним власник. За клопотанням позивача у судовому засіданні були допитані [PERSON] , [PERSON] , які суду пояснили, що вони є сусідами [PERSON] , знають [PERSON] більше 20 років. Позивачка разом зі своїм чоловіком весь цей час проживали у вказаному будинку. Після смерті чоловіка позивачка проживає сама, оскільки як їм відомо донька проживає за кордоном, а син у м. Ужгород. Брата покійного чоловіка жодного разу у селі і в вказаному будинку не бачили. Як вже зазначалось судом відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №74825470 від 21.11.2023 року відомості щодо заведення спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , відсутні. Положеннями частин першої, другої та третьої\~статті 1277 ЦК України,\~визначено,\~що у\~разі відсутності\~спадкоємців за\~заповітом і\~за законом,\~усунення їх\~від права\~на спадкування,\~неприйняття ними\~спадщини,\~а також\~відмови від\~її прийняття\~орган місцевого\~самоврядування за\~місцезнаходженням нерухомого\~майна,\~а за\~відсутності нерухомого\~майна -\~місцезнаходженням основної\~частини рухомого\~майна зобов`язаний\~подати до\~суду заяву\~про визнання\~спадщини відумерлою.\~Заява про\~визнання спадщини\~відумерлою подається\~після спливу\~одного року\~з часу\~відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Доказів визнання спадщини, а саме частину будинку [ADDRESS] відумерлою, суду не надано Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, про що зазначив у своїй заяві (а.с.63). Проаналізувавши вищенаведені норми чинного законодавства, а також врахувавши висновки щодо застосування відповідних норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду, суд прийшов до висновку, що позивач довів факт його добросовісного заволодіння чужим майном та його тривалого і безперервного характеру, що є необхідними умовами для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, отже суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На відшкодуванні судових витрат позивач не наполягала та просила не стягувати з відповідача, сплачений нею при подачі позову судовий збір.

Outcome: approved