Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 30 січня 2021 Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №13, державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, стягнути з відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] [INFO] , шлюбні відносини не склалися через різний характер, спору про розподіл спільного майна та місця проживання дітей не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, судовий збір просив з відповідача не стягувати. В судове засідання відповідач [PERSON] на з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони з 30 січня 2021 перебувають у шлюбі, який зареєстровано Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №13. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.112\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом було з`ясовано, що між сторонами немає спору про розподіл сумісно нажитого майна та місця проживання дитини, якщо шлюб буде розірвано. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Враховуючи, що витрати зі сплати Державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, у відповідності до вимог ст.133 ЦПК України, не є судовими витратами, які можуть бути стягнуті в судовому порядку, суд відмовляє позивачу у їх стягненні з відповідача. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, згідно заяви відповідача [PERSON] , залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд не стягує з відповідача суму сплаченого судового збору на користь позивача, так як про це в своїй заяві просив позивач.

Outcome: partial