Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

04 червня 2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст.ст. ст. 16, 215, 216, 232, 316, 317, 321 ЦК України, ст.ст. 12, 28, 76, 81, 141, 175, 177 ЦПК України, просить: - Визнати недійсним договір комісії № 7826/24/1/000898 від 26.03.2024, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Авто-Світ» як Комісіонером та [PERSON] як Комітентом на продаж автомобіля марки JAGUAR, моделі XF, 2012 року випуску, синього кольору, VIN [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номер [NUMBER] ; - Визнати недійсним договір купівлі - продажу транспортного засобу № 7826/24/000898 від 27.03.2024, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Авто-Світ» та [PERSON] про купівлю [PERSON] автомобіля марки JAGUAR, моделі XF, 2012 року випуску, синього кольору, VIN [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , державний номер [NUMBER] ; - Витребувати у [PERSON] транспортний засіб - автомобіль JAGUAR, моделі XF, 2012 року випуску, синього кольору, VIN [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . - стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що [PERSON] на на праві особистої приватної власності належить автомобіль JAGUAR XF, VIN [NUMBER] , синього кольору державний номер [NUMBER] . У зв`язку з початком військової агресії проти України 24.02.2022 він, з метою збереження життя та здоров`я своєї сім`ї, надав вищевказаний особистий автомобіль [PERSON] (яка на той момент була його дружиною) для виїзду її та їх дітей за кордон до Королівства Норвегія. Через деякий час після від`їзду дружини він почав помічати з її боку погіршення відношення. У 2023 р. він також офіційно виїхав до Королівства Норвегія де дізнався, що його дружина влаштовує особисте життя з іншим чоловіком. Автомобіль JAGUAR XF, державний номер [NUMBER] знаходився в її користуванні і він був не проти, оскільки це було в інтересах його дітей. Згодом він помітив, що його автомобілем активно користується співмешканець [PERSON] і він зажадав повернути автомобіль. Його вимога була проігнорована, ключі та технічний паспорт повернуті не були. Він як власник автомобіля відкрито зняв з нього державні номери для попередження його використання сторонніми особами і недопущення пошкодження. Останнім часом автомобіль знаходився без державних номерів біля будинку, до якого переїхала жити [PERSON] зі своїм співмешканцем. Державні номери [NUMBER] до цього часу знаходяться у нього. На початку квітня 2024 р. від знайомих стало відомо, що схожий на його автомобіль знаходиться у м. Славутич. Проте державний номер на автомобілі був інший. Він зробив відповідні запити до Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів і дізнався, що його автомобіль JAGUAR XF, VIN [NUMBER] , державний номер [NUMBER] був перереєстрований на нового власника на підставі договору купівлі-продажу. Перереєстрація була проведена територіальним сервісним центром 3243. Також листом № 31/10-0-567 від 20.05.2024 РСЦ ГЦС МВС у Київській обл. була надана інформація з доданням копій документів (договір комісії, договір купівлі-продажу), на підставі яких була проведена перереєстрація належного йому автомобіля. Так він дізнався, що [PERSON] від його імені на підставі невідомого документу, який має номер 2559 і посвідчений від 25.03.2024 приватним нотаріусом Богумілою Вішнєвською, уклала з ТОВ «ТД «Авто-Світ» договір комісії № 7826/24/1/000898 від 26.03.2024. Згідно розділу 2 договору комісії відповідач [PERSON] замовила послугу з пошуку покупця, який бажає придбати вищевказаний належний йому автомобіль на умовах визначених договором комісії. В розділі 1 договору комісії, встановила вартість, за яку автомобіль має бути проданий - тобто одну з істотних умов договору купівлі-продажу. Автомобіль був оцінений відповідачем у суму 10000,00 грн. При цьому згідно об`яв з сайту https://auto.ria.com вартість автомобіля JAGUAR XF 2012 року випуску сягає 600000,00 грн. Оперативно, на наступний день після укладання договору комісії, за передбачену договором комісії винагороду у розмірі 50,00 грн, відповідачем 3 був знайдений покупець належного мені автомобіля - [PERSON] . З вказаною особою відповідач ТОВ «ТД «Авто-Світ» уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу № 7826/24/000898 від 27.03.2024 за ціною 10000,00 грн. На підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7826/24/000898 від 27.03.2024 була проведена перереєстрація автомобіля з позивача на відповідача ТОВ «ТД «Авто-Світ». У зв`язку з цим був виданий новий державний номер [NUMBER] . Він не планував продавати належний йому автомобіль та не давав згоду на його продаж, не був присутній при його продажу, будь-яких документів, які б надавали право відповідачу [PERSON] представляти його інтереси не видавав, кошти від продажу автомобіля не отримував. [PERSON] є дочкою [PERSON] від першого шлюбу. З 2000 р. до 2021 р. вони проживали однією сім`єю. Відповідач [PERSON] є співмешканцем [PERSON] , з яким остання проживає разом з 2021 р. Ухвалою суду від 17 червня 2024 року задоволено заяву про забезпечення позову, заборонено відчуження транспортного засобу марки JAGUAR, моделі XF, 2012 року випуску, синього кольору, VIN [NUMBER] , державний номер [NUMBER] зареєстрованого за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Ухвалою суду від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.07.2024 року. 24.06.2024 року до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Регіональний сервісний центр Головного Сервісного Центру Міністерства внутрішніх справ в Київській та Чернігівській областях ТСЦ №3243 надійшла заява по справі. 03.07.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Карпенко Юлії Олегівни через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги повністю не визнають, адже вони є безпідставними, не обґрунтованими та не підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, виходячи з наступного. Мотивуючі свої позовні вимоги, позивач зазначає у позовній заяві, що «автомобіль JAGUAR, моделі XF, 2012 року випуску, синього кольору, VIN [NUMBER] (далі - спірний транспортний засіб) належить йому, а не Відповідачу 2, та він не укладав жодних договорів на продаж зазначеного транспортного засобу, не давав згоду на його продаж, будь-яких документів, які б надавали право Відповідачу 1 представляти його інтереси не видавав і кошти від продажу автомобіля не отримував. А між [PERSON] , Відповідачем 1 та Відповідачем 2 фактично досягнуто домовленість про заволодіння належним Позивачу автомобілем поза його волею». Водночас Відповідач 2 категорично не погоджується з вищезазначеними доводами позивача та вважає, що саме між ним, [PERSON] та Відповідачем 1 існує певна змова. Так, дійсно Відповідач 2 знайомий з Відповідачем 1 та мав з нею певні періодичні близькі стосунки, однак вже тривалий час не проживає з нею. Бажаючи, придбати у власність автомобіль, Відповідач 2 від представника Відповідача 3 дізнався, що ТОВ «Торговий Дім «Авто-Світ» як Комісіонером здійснюється продаж автомобіля JAGUAR, моделі XF, 2012 року випуску, синього кольору, VIN [NUMBER] . Відповідачу-2 сподобався зазначений автомобіль, а також ціна, за яку вказаний автомобіль продавався і тому вирішив його придбати. Під час укладення договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу, Комісіонером (Відповідачем 3) були надіслані Відповідачу 2 фотокопії документів, на підставі яких комісіонер здійснює продаж зазначеного автомобіля. Серед зазначених документів, окрім договору комісії № 7826/24/1/000898 від 26.03.2024 (копія якого була долучено Позивачем до позовної заяви), також були: - довіреність, видана в порядку передоручення №2559/2024 від 25.03.2024, нотаріально завірена у м. Варшава Республіки Польща (копія з перекладом якої долучається до відзиву), терміном дії до 21.03.2025, згідно якої Плавинська К.С., від імені [PERSON] , уповноважила Відповідача 1 представляти інтереси [PERSON] (Позивача) щодо з будь-яких питань, що будуть стосуватися експлуатації та продажу, за ціною та на умовах на її власний розсуд належного Позивачу спірного транспортного засобу; - довіреність від 21.03.2022, завірену приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Малашенко О.І. та зареєстровано в реєстрі за № 157 (копія якої долучається до відзиву), терміном дії до 21.03.2025, згідно якої [PERSON] уповноважив Плавинську К.С. представляти інтереси [PERSON] (Позивача) щодо з будь-яких питань, що будуть стосуватися експлуатації та продажу, за ціною та на умовах на її власний розсуд належного Позивачу спірного транспортного засобу. Крім того, в цій довіреності зазначено, що вона видана з правом передоручення повноважень третім особам, правом виїзду за кордон при умові оформлення такого права у встановленому законодавством порядку; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.08.2013. Відтак, Відповідач-2, упевнившись у належності і дійсності всіх документів на спірний автомобіль 27.03.2024, придбав його у Відповідача-3, уклавши відповідний договір купівлі-продажу цього автомобіля. Таким чином, спірний автомобіль перебуває у власності Відповідача-2 на законних підставах, а пред`явлення Позивачем позову до нього є безпідставним та необґрунтованим. Позивач у позовній заяві взагалі не згадує про нотаріальну довіреність від 21.03.2022, яку він особисто підписав, підпис якого був засвідчений нотаріусом. Ухвалою суду від 08.07.2024 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Карпенко Юлії Олегівни, про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. 09.07.2024 року від позивача [PERSON] до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, заява про встановлення розміру судових витрат, заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Відповідь на відзив мотивована тим, що на сторінці 4 відзиву на позовну заяву відповідач 2 ([PERSON].) підтверджує, що на момент укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7826/24/000898 від 27.03.2024 він упевнився у належності і дійсності всіх документів на автомобіль. Відповідач 2 підтверджує, що перевірив: - довіреність, видану в порядку передоручення № 2559/2024 від 25.03.2024, нотаріально завірену у м. Варшава Республіки Польща (далі - довіреність № 2559); - довіреність від 21.03.2022, завірену приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської обл. та зареєстровану в реєстрі за № 157 (далі - довіреність № 157); - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.08.2013. Тобто [PERSON]. підтверджує, що отримав повні відомості (підтверджені документально) про те, що відповідач 1 ( [PERSON] ) не мала та не має повноважень на укладення будь-яких угод про відчуження належного мені автомобіля JAGUAR XF, VIN [NUMBER] , синього кольору. Незважаючи на це прийняв рішення про придбання автомобіля за ціною, яка у 60 разів менша за ринкову, усвідомлюючи наслідки такого рішення. Дійсно довіреність № 157 існує. До моменту отримання від відповідача 2 копії довіреності № 2559 позивачу не був відомий зміст цього документу. Про відсутність у позивача такого документу було заявлено у позовній заяві. Як виявилось довіреність № 157 стала підставою для створення довіреності № 2559, виданої в порядку передоручення. Отже на момент подачі позову у позивача були відсутні підстави пов`язувати вказані довіреності. Звертає увагу суду на те, що судячи по відбиткам штампу «Згідно з оригіналом» на копіях доказів доданих до відзиву та підпису адвоката Карпенко Ю.О., оригінали вказаних довіреностей були наявні у відповідача 2 та адвоката. Ознайомившись з довіреністю № 2559 стає зрозумілим те, що відбулось, для чого залучено ТОВ «ТД «Авто-Світ» у цю схему. Адже існує більш простий та надійний варіант реєстрації автомобіля шляхом звернення до Територіального сервісного центру МВС у м. Чернігові. А враховуючи ціну, за яку відповідач 1 реалізувала автомобіль, з пошуком покупця взагалі не може бути проблем. Відповідач 2 в цьому повністю освідомлений. Довіреність № 157 була видана з наданням конкретного кола повноважень особі, з якою на момент її видачі він перебував у шлюбі і видавалась вона з міркувань виключно для підтвердження можливих формальностей під час вивезення дітей за кордон навесні 2022 року через початок військової агресії та вивозу з метою збереження самого автомобіля. Ухвалою суду від 09.07.2024 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 10.09.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 24.10.2024 року. В судовому засіданні 24.10.2024 року задоволено клопотання представника відповідача адвоката Карпенко Ю.О. про витребування доказів та направлено до виконання листи Регіональному сервісному центру Головного Сервісного Центру Міністерства внутрішніх справ в Київській області (ТСЦ№3243 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області та приватному нотаріусу Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Малашенко О.І. 28.10.2024 року від третьої особи ТСЦ №3243 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) надійшла заява, про те що ТСЦ МВС №3243 є структурним підрозділом РСР ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях та не є юридичною особою. 28.10.2024 року від ГСЦ МВС РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) надійшов лист про надання інформації, з якого вбачається що витребувані документи будуть надані на виконання ухвали суду про витребування доказів. Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року задоволено клопотання про витребування доказів. Витребувано з ТСЦ № 3243 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області - оригінали договору комісії від 26.03.2024 року № 7826/24/1/000898 між ТОВ «ТД АВТО-СВІТ» та [PERSON] ( [PERSON] , згідно доручення від 25.03.2024 року № 2559) та договору купівлі-продажу від 27.03.2024 року № 7826/24/000898 між ТОВ «ТД АВТО-СВІТ» та [PERSON] та витребувати у приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Малашенко О.І. оригінал довіреності [PERSON] від 21.03.2022 року на [PERSON] , зареєстровану в реєстрі за № 157. 16.12.2024 року до суду надано оригінал довіреності [PERSON] від 21.03.2022 року на [PERSON] , зареєстровану в реєстрі за № 157. 17.12.2024 року до суду надано оригінали договору комісії від 26.03.2024 року № 7826/24/1/000898 між ТОВ «ТД АВТО-СВІТ» та [PERSON] ( [PERSON] , згідно доручення від 25.03.2024 року № 2559) та договору купівлі-продажу від 27.03.2024 року № 7826/24/000898 між ТОВ «ТД АВТО-СВІТ» та [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Дяченко К.О. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвоката Карпенко Ю.О. проти позову заперечили в повному обсязі, підтримали відзив. Відповідач [PERSON] , в зал судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином за адресою реєстрації, проте до суду повернуто судову повістку з відмітками «повертається» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач ТОВ «Торговий дім «Авто-Світ» в зал судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином за юридичною адресою. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Регіональний сервісний центр Головного Сервісного Центру Міністерства внутрішніх справ в Київській області (ТСЦ№3243 РСЦ ГСЦ МВС в Київській області) в зал судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлялись належним чином, що підтверджено довідкою про доставку судової повістки в кабінет «Електронного суду». Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль JAGUAR XF, VIN [NUMBER] , синього кольору державний номер [NUMBER] . 21 березня 2022 року [PERSON] видано довіреність [PERSON] . 26.03.2024 року укладено договір комісії № 7826/24/1/000898 між ТОВ «ТД АВТО-СВІТ» та [PERSON] ( [PERSON] , згідно доручення від 25.03.2024 року № 2559). 27.03.2024 року укладено договір купівлі-продажу № 7826/24/000898 між ТОВ «ТД АВТО-СВІТ» та [PERSON] . Коштів за продаж автомобілю позивач не отримував, а в подальшому йому стало відомо, що вищевказаний транспортний засіб був перереєстрований на іншого власника в ТСЦ МВС №3243 та новому власнику були виданий державний номерний знак [NUMBER] , однак позивач не надавав згоди на продаж його автомобіля. Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача [PERSON] та його представника, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, 2, 3 та 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 41 Конституції України встановлено право громадянина володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 321 ЦК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Його право приватної власності є непорушним та захищається державою. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Згідно до ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 18 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, правочинами, які порушують публічний порядок, є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч.1ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. У п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист споживачів», умови договору, що обмежують права споживача порівняно з положеннями, передбаченими законодавством, визнаються недійсними. Отже, оскільки позивач [PERSON] грошові кошти за свій автомобіль JAGUAR, моделі XF, 2012 року випуску, синього кольору, VIN [NUMBER] не отримував, договорів купівлі-продажу чи комісії не укладав, а його ТЗ перереєстровано на іншого власника без його відому, суд вважає що договори комісі та купівлі-продажу вважаються недійсними, зворотнього відповідачами не доведено. Відповідач [PERSON] набув спірний автомобіль без відповідних правових підстав, на підставі нікчемного правочину, а тому реєстрація автомобіля є незаконною. Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved