Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

12 лютого 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в порядку ст. 1264 Цивільного кодексу України, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її колишній чоловік [PERSON] . За життя [PERSON] був власником частки двокімнатної квартири, розташованої на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку, житловою площею 27,5 кв.м., загальною площею 45,37 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Іншим співвласником вказаної квартири є заявник [PERSON] , що підтверджується вищеописаними правовстановлюючими документами. [PERSON] , який помер [INFO] був колишнім чоловіком заявника [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 24.01.1997 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2012 року, шлюб між ними було укладено 24 січня 1997 року, , та розірвано 18.04.2012 року. Позивач зазначає, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований у належній йому квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 18.05.2016 року по дату смерті - [INFO] , та був знятий з реєстрації 21.02.2019 року у зв`язку з смертю. Фактично [PERSON] проживав за вказаною адресою з 1975 року. На день смерті [PERSON] , [INFO] , за вищевказаною адресою була зареєстрована одна особа - [PERSON] , яка була зареєстрована за вказаною адресою з 07.05.2004 року. Фактично [PERSON] проживала разом із [PERSON] із 1997 року, тобто, з моменту укладення шлюбу, а у належній їм квартирі - з 2004 року. Подружжя [PERSON] та [PERSON] спільних дітей не мали. Позивач, [PERSON] , вказує, що є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку ст. 1216-1218, 1264 Цивільного кодексу України, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З питання видачі свідоцтва про право на спадщину, 01.11.2021 року, заявник через представника, звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Перекопської О.О. Було заведено спадкову справу, номер у нотаріуса 131/2021. Однак, їй було роз`яснено, що факт родинних або інших відносин між спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , які мешкали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , документами не підтверджується, документів, які підтверджують родинні або інші відносини між [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , не надано. На цій підставі видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На даний час позивачем спадщина після смерті колишнього чоловіка, [PERSON] , який помер [INFO] не оформлена, а тому заявник звернулася до суду з відповідною заявою. Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року провадження у справі відкрито та призначено заяву до судового розгляду. Будучи присутньою у судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала та просила суд їх задовольнити, суду пояснила, що вона мешкала разом із чоловіком за адресою: [ADDRESS] з 1998 року до дня його смерті, де продовжує мешкати і зараз. Мешкали самі, спільних дітей не було. У 2012 році розірвали шлюб, але продовжили мешкати разом, квартиру приватизували також разом. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій вимоги заяви просить розглянути на розсуд суду. В судовому засіданні 12.12.2024 року були допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] , які кожна окремо, надали суду свідчення про те, що позивач [PERSON] мешкала разом із чоловіком за адресою: [ADDRESS] , з 1998 року по день його смерті у [INFO] Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, враховуючи надану представником відповідача заяву від 12 грудня 2024 року, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи,ознайомившись з письмовими поясненнями свідків, оцінивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Згідно з пунктами 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.1999р. № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серія [NUMBER] від 11.08.2021 року. За життя [PERSON] був власником частки двокімнатної квартири, розташованої на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку, житловою площею 27,5 кв.м., загальною площею 45,37 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 09.02.2007 року, виданим управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів, згідно розпорядження № С-6891 від 26.12.2006 р., яке зареєстроване в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», витяг № 13727716 від 28.02.2007 року. Іншим співвласником вказаної квартири є заявник [PERSON] , що підтверджується вищеописаними правовстановлюючими документами. [PERSON] , який помер [INFO] був колишнім чоловіком заявника [PERSON] , шлюб між ними було укладено 24 січня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 24.01.1997 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та розірвано на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2012 року. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований у належній йому квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 18.05.2016 року по дату смерті - [INFO] , та був знятий з реєстрації 21.02.2019 року у зв`язку з смертю. Згідно уточненої довідки, наданої на запит суду Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, вбачається, що [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою з 27.02. 1975 року по 2019 рік, знятий з реєстрації у зв`язку із смертю. На день смерті [PERSON] , [INFO] , за вищевказаною адресою була зареєстрована одна особа - [PERSON] , яка була зареєстрована за вказаною адресою з 07.05.2004 року. Вказана інформація міститься у довідці від 17.09.2021 року, № 25040, складеної за відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади м. Кривий Ріг. Копія довідки міститься у матеріалах спадкової справи. Фактично [PERSON] проживала разом із [PERSON] із 1997 року, тобто, з моменту укладення шлюбу, а у належній їм квартирі - з 2004 року. Подружжя [PERSON] та [PERSON] спільних дітей не мали. Із вищеописаного суд доходить висновку, що позивач, [PERSON] , є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в порядку ст. 1216-1218, 1264 Цивільного кодексу України, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. З питання видачі свідоцтва про право на спадщину, 01.11.2021 року, заявник через представника, свою доньку [PERSON] , звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Перекопської О.О. Було заведено спадкову справу, номер у нотаріуса 131/2021. Копія вказаної спадкової справи витребувана судом та міститься у матеріалах справи. Однак, нотаріусом їй було роз`яснено, що факт родинних або інших відносин між спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , які мешкали разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , документами не підтверджується, документів, які підтверджують родинні або інші відносини між [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , не надано. На цій підставі видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Судом прийнято до уваги, що, [PERSON] разом із [PERSON] прийняли участь у приватизації квартири, у якій мешкали однією сім`єю з 2004 року, за адресою: [ADDRESS] . Крім того, викладені обставини підтверджуються: -довідкою від 17.09.2021 року, № 25040, складеної за відомостями, що містяться в реєстрі територіальної громади м. Кривий Ріг, згідно змісту якої, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований у належній йому квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 18.05.2016 року по дату смерті - [INFO] , та був знятий з реєстрації 21.02.2019 року у зв`язку з смертю. На день смерті [PERSON] , [INFO] , за вищевказаною адресою була зареєстрована одна особа - [PERSON] , яка була зареєстрована за вказаною адресою з 07.05.2004 року по даний час; -свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 09.02.2007 року, виданим управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради народних депутатів, згідно розпорядження № С-6891 від 26.12.2006 р., яке зареєстроване в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», витяг № 13727716 від 28.02.2007 року, згідно змісту якого співвласниками двокімнатної квартири, розташованої на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового будинку, житловою площею 27,5 кв.м., загальною площею 45,37 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] ; -актом про спільне проживання, від 04 січня 2024 року, згідно змісту якого мешканці будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] ) - [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно були зареєстровані разом та мешкали однією сім`єю за вказаною адресою з 2004 року, як чоловік та дружина, до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] мешкали за вказаною адресою з моменту заселення у вказану квартиру, потім приватизували її, як чоловік та дружина, у 2007 році отримали свідоцтво про право власності на житло. Вони мали добрі сімейні стосунки, опікувалася один одним, мали спільний бюджет, разом проводили ремонт квартири; -показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, заявник, [PERSON] , на підставі ст. 1216-1218, 1222, 1264 ЦК України, є спадкоємцем за законом четвертої черги майна, що залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з вищезазначеними обставинами, неможливістю оформлення належним чином своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 1264 ЦК України , у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. За ч. 2 ст. 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно із п.1 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналогічна позиція викладена у п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», N5 від 31.03.1995 року, а саме, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Також, відповідно до абзацу третього п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 (зі змінами), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні. Судом встановлено, що згідно ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 214/261/24, суддя Малаховська І.Б., судом встановлено, що із заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, тому суд залишив заяву без розгляду і роз`яснив заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до ст. 294 ч.6 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Приймаючи до уваги, що у позивача виник спір про право на отримання спадщини за законом на частку квартири, яка розташована на території Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, суд вважає дану справу підсудною Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Враховуючи сформульований позивачем зміст позовної вимоги, а саме, позивач просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , в порядку ст. 1264 Цивільного кодексу України, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки визнання позивача спадкоємцем у даному випадку належить до дискреційних повноважень нотаріуса, яким заведено спадкову справу, і встановлення факту проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за однією адресою є достатнім для захисту прав позивача. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані заявником докази, приймаючи до уваги їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, та беручи до уваги ту обставину, що позивач позбавлений можливості у досудовому порядку вирішити заявлене питання, а встановлення факту проживання із своїм чоловіком на момент смерті останнього має для позивача юридичне значення і необхідне для реалізації права на отримання одноразової допомоги членами сім`ї потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial