Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

11.07.2019 року [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження №514 від 01.07.2019 року «Про затвердження висновку служби у справах дітей та сім`ї про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , 2012 року народження, для її тимчасового виїзду за межі України». Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. У подальшому, [PERSON] звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , 2012 року народження, для тимчасового виїзду за межі України. 31.05.2019 року Службою складено висновок про підтвердження місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] разом матір`ю. 01.07.2019 року Солом`янською районною в м. Києві державною адміністрацією прийняте рішення №514 від 01.07.2019 року «Про затвердження висновку». Вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки є незаконним, а також таким, що порушує батьківські права Позивача та суперечить інтересам дитини. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справу направлено до провадження [PERSON] 12.07.2019 року Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі. 19.08.2019 року відповідачем надано до Солом`янського районного суду м. Києва відзив на позовну заяву. Просить у задоволенні позовних вимог позивача до Солом`янського районного суду міста Києва до Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження відмовити в повному обсязі. 28.08.2024 року позивачем надано відповідь на відзив. 02.10.2019 року ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва призначено справу до розгляду у судовому засідання з повідомленням/викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки. Про причини неявки суд до відома не поставив. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на їх необгрунтованість. Просила відмовити у задоволенні позову. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 247 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. Дослідивши надані докази і наведені сторонами доводи, вислухавши пояснення предстаника відповідача, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 16.05.2019 року [PERSON] направила на адресу позивача Повідомлення про тимчасовий виїзд дитини за межі України в супроводі матері, що підтверджується поштовим відправленням з описом вкладення №0304908836617 ПАТ «Укрпошта». 21.05.2019 року [PERSON] звернулася до Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , 2012 року народження, для тимчасового виїзду за межі України. [PERSON] до Органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надано повний пакет документів у відповідності до п. 72 порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування пов`язаної із захистом прав дитини». 31.05.2019 року Службою у справах дітей та сім`ї складено висновок вих. №108/24-2503 «Про підтвердження місця проживання [PERSON] [INFO] для її тимчасового виїзду за межі України. 01.07.2019 року розпорядженням Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації прийняте рішення №514 від 01.07.2019 року «Про затвердження висновку служби у справах дітей та сім`ї про затвердження місця проживання дитини [PERSON] , 2012 року народження для її тимчасового виїзду за межі України». 11.07.2019 року [PERSON] звернувся до Київської міської державної адміністрації щодо оскарження розпорядження Солом`янської районної в м. Києві Державної адміністрації від 01.07.2019 року № 514 «Про затвердження висновку служби у справах дітей та сім`ї про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , 2012 року народження, для її тимчасового виїзду за межі України». Листом від 08.08.2019 року вих. № 069-ОП/Г-10036-1811 Службою у справах дітей та сім`ї Виконавчого органу Київської міської ради [PERSON] відмовлено та встановлено, що зазначене розпорядження є законним та не підлягає скасуванню. Не погоджуючись з вказаною вище відмовою, позивач звернувся до суду з даний позовом. Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено положеннями ст.7 СК України, згідно яких жінка та чоловік мають рівні права й обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї; дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Водночас спір щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, може бути вирішений органом опіки та піклування чи судом (ст.158, 159 СК України). Статтею 6 Сімейного кодексу України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Механізм провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини визначений Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 з подальшими змінами (далі - Порядок № 866). Так, п. 3 Порядку № 866 визначено, що органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей. Відповідно до пункту 721 Порядку, для підтвердження місця проживання дитини під час вирішення питання її тимчасового виїзду за межі України з метою, визначеною частиною п`ятою статті 157 Сімейного кодексу України (лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей), той з батьків, з ким проживає дитина, подає до служби у справах дітей за місцем проживання дитини такі документи:заяву; копію паспорта заявника; копію паспорта дитини (у разі наявності); довідку про реєстрацію місця проживання заявника (у разі коли в паспорті відсутні дані про реєстрацію місця проживання); довідку про реєстрацію місця проживання дитини; копію свідоцтва про народження дитини; копію рішення суду про розірвання шлюбу (у разі наявності); підтвердження про відправлення рекомендованого листа згідно з вимогами, передбаченими абзацом першим частини п`ятої статті 157 Сімейного кодексу України (у разі наявності); копію документа, виданого лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу, в порядку та за формою, встановленими МОЗ (подається для тимчасового виїзду за межі України дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа або паліативної допомоги). Служба у справах дітей за результатами розгляду зазначених документів, відвідування дитини за місцем її проживання, проведення бесіди з тим із батьків, хто проживає окремо від дитини (у разі можливості її проведення), або бесіди з дитиною, яка досягла 14 років, готує висновок про підтвердження місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України за формою згідно до додатком 13 та один з таких проектів рішень/розпоряджень районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади: про затвердження висновку служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини для її тимчасового виїзду за межі України; про відмову у затвердженні такого висновку. Суд вважає, що оскаржуване прозпорядження прийнято з дотриманням положень ст.ст.19, 157 СК України та Постанови КМУ від 24.09.2008 року за №866, відповідає інтересам дитини та не порушеє прав позивача. Та обставина, що оскаржуване розпорядження складено 31.05.2019, а затверджене лише 01.07.2019, тобто через місяць, жодним чином не може бути підставою для визнання його незаконним. Враховуючі вищевикладене вище, суд не вбачає підстав для визнання незаконним та скасування Розпорядження Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації №514 від 01.07.2019 року «Про затвердження висновку служби у справах дітей та сім`ї про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , 2012 року народження, для її тимчасового виїзду за межі України».

Outcome: dismissed