Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі ТОВ «Юніт Капітал») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 20\~280 гривень 34 копійки, судового збору в сумі 2 422 гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.02.2020 року [PERSON] уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 940522208. Позивач умови договору виконав у повному обсязі, проте відповідачка платежі належним чином не здійснювала, у зв`язку з чим, станом на 18.06.2024 року за нею виникла заборгованість у вищезазначеній сумі, яка до теперішнього часу не погашена. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 12.07.2024 року, справа №946/5703/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І. Ухвалою судді від 09.12.2024 року справу призначено к розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернувся із заявою про підтримання позову та розгляд справи у його відсутність; проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка причини неявки не повідомила, із заявою про відкладення розгляду справи або розгляд справи у її відсутність не зверталася. Ухвалою суду від 09.12.2024 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом положень ч.ч.1, 2 ст.509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 18.02.2020 року [PERSON] уклала з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитний договір № 940522208. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка отримала кредит в сумі 8\~000 гривень строком на 30 днів зі сплатою 0,01 відсотка за кожень день користування кредитом. Згідно з\~умовами кредитного\~договору позичальник\~зобов`язалася\~повернути кредит,\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом та\~виконати інші\~зобов`язання\~в повному\~обсязі у\~строки і\~на умовах,\~передбачених договором (а.с.19-33). 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (а.с.85). 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін (а.с.35). 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01(а.с.49-55). 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року (а.с.48). Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. Пунктом 4.1. встановлено, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку цього Договору. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 83 від 16.06.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 18 746,86 гривень (а.с.71-73). Підтвердження факту укладення даного Реєстру та відступлення прав вимоги до Відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс», Первісним кредитором передані останньому документи, які підтверджують видачу кредиту відповідачу та були долучені позивачем до позовної заяви. Зокрема, перехід права вимоги за кредитним договором від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» підтверджується довідкою, наданою первинним кредитором. Таким чином, відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), який було фактично укладено після підписання договору кредитної лінії. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчувався 04 серпня 2021 року (а.с.96-100). В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін (а.с.75-76). Предметом даного Договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Право вимоги від Клієнта до Фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №7 від 28.10.2021 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 20280,34 гривень (а.с.77, 78). 14.02.2022 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №14/02/2022-01 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с.101-108). За цим договором Фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, встановленому в відповідному Додатку договору (п.4.1). Згідно Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 14.02.2022 до Договору факторингу №14/02/2022-01 від 14.02.2022 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 20280,34 гривень (а.с.107). ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором. Тобто, в ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 940522208 від 18.02.2020 перейшло до позивача. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 ст.625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, сума боргу станом на 28.02.2023 року становить 20\~280 гривень 34 копійки, яка складається з наступного: 7\~516 гривень 80 копійок - заборгованість по тілу кредиту; 12\~763 гривні 54 копійки - заборгованість по відсотках (а.с.34). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання\~про\~розподіл\~судових витрат,\~суд\~виходить\~з положень\~чч.1,\~2,\~п.1\~ч.3\~ст.133\~ЦПК\~України,\~за змістом\~яких судові\~витрати складаються\~з судового\~збору\~та витрат,\~пов`язаних\~з\~розглядом справи. Розмір\~судового\~збору,\~порядок його\~сплати,\~повернення і\~звільнення\~від\~сплати встановлюються\~законом. До\~витрат,\~пов`язаних\~з\~розглядом справи,\~належать,\~в\~тому\~числі,\~витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~чч.2-4\~ст.137\~ЦПК\~України\~за результатами\~розгляду\~справи\~витрати на\~правничу\~допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу\~між\~сторонами разом\~із\~іншими\~судовими витратами.\~Для\~цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір\~витрат\~на правничу\~допомогу\~адвоката,\~в\~тому\~числі гонорару\~адвоката\~за\~представництво в\~суді\~та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі\~справою,\~включаючи\~підготовку\~до її\~розгляду,\~збір\~доказів\~тощо,\~а\~також\~вартість послуг\~помічника\~адвоката\~визначаються згідно\~з\~умовами\~договору про\~надання\~правничої\~допомоги та\~на\~підставі\~відповідних доказів\~щодо\~обсягу\~наданих послуг\~і\~виконаних\~робіт та\~їх\~вартості,\~що\~сплачена\~або підлягає\~сплаті\~відповідною\~стороною або\~третьою\~особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч.ч.1-3, 8 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Акту приймання-передачі наданих (акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №17/06/24-02 від 17.06.2024 року) адвокатським бюро «Тараненко та партнери», в особі керуючого бюро адвоката Тараненка А.І. надані такі послуги: складання позовної заяви 4 000 гривень; вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника 500 гривень; надання усної консультації 500 гривень. Всього вартість виконаної роботи складає 5\~000 гривень. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2\~422 гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень.

Outcome: approved