Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

\~ \~ \~ 13.05.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Страхова Компанія «ІНГО» до [PERSON] , якою просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 106029 грн. 40 коп. та сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн., посилаючись на те, що 07.12.2021 року о 22:30 год., в м.Одеса по вул. Краснова, буд. № 17, автомобілем марки «FORD», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] було здійснено ДТП, у результаті якої застрахований страховою компанією АТ «Страхова Компанія «ІНГО» автомобіль марки «RENAULT», державний номерний знак [NUMBER] (договір страхування № 250534705.21), що належить ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» під керуванням водія [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Згідно відповіді від Національної поліції України про ДТП за ідентифікатором 3021352369435633 вбачається, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON] , вид ДТП зіткнення лобове, порушено п.16.11.ПДР порушення дій водія чиє ТЗ рухається по другорядній на перехресті нерівнозначних доріг. Постановою Київського районного суду м.Одеси від 17.05.2022 року провадження по адміністративній справі відносно\~ [PERSON] \~про вчинення 08.12.2021 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП\~ закрито,\~на підставі ст.38 КУпАП. Внаслідок вищезазначеного ДТП було завдано майнової шкоди власнику транспортного засобу «RENAULT», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 16.09.2021року між АТ «СК «ІНГО» та ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» було укладено Договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків № 250534705.21, згідно якого були застраховані майнові інтереси, пов`язані з користуванням наземного транспортного засобу «RENAULT», державний реєстраційний номер [NUMBER] . На підставі заяви потерпілої особи, умов Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», АТ «СК «ІНГО» було складено страховий акт №4555959 від 24.12.2021 року та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 106029,40 грн. У зв`язку\~з чим,\~АТ «СК\~«ІНГО» було\~відшкодовано власнику\~транспортного засобу\~«RENAULT», державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2020 року випуску страхове відшкодування в розмірі 106029,40 грн. Позивач, посилаючись на норми ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, які регламентують право страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, звернутись з вимогою у межах фактичних витрат до відповідача щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2024 року вказану справу передано судді Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 31.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Страхова Компанія «ІНГО» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Розгляд цивільної\~ справи проводити\~ за правилами \~спрощеного позовного провадження, \~передбаченого ст.ст.\~274-279\~ЦПК України,\~ оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~ \~Представник позивача Акціонерного товариства «Страхова Компанія «ІНГО» Рибалко С.М. у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, до суду надала письмове клопотання, яким зазначила, що розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. \~Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача адвокат Ковиршин В.В. двічі в судові засідання, призначені на 14.10.2024 року та 10.12.2024 року не з`явився, належним чином повідомлявся, просив відкласти розгляд справи у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах, проте надав суду відзив на позов, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача АТ «Страхова компанія «ІНГО» судові витрати, понесені з розглядом справи у розмірі 25000 грн. 21.06.2024 року представником позивача АТ «Страхова компанія «ІНГО» Рибалко С.М. було надано відповідь на відзив. Суд зауважує, що вирішення справи по суті залежить не від явки учасників процесу, які фактично у письмовому вигляді сформували правову позицію по справі, а від наявності доказової бази, яка є в матеріалах справи та надає суду можливість розглянути справу по суті та ухвалити законне рішення. В даному випадку докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті без учасників процесу, належним чином повідомлених. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. В судовому\~засіданні встановлено,\~що \~07.12.2021\~року о\~22:30\~год.,\~в м.\~Одеса,\~вул.\~Краснова,\~біля будинку\~№ 17,\~водій [PERSON] ,\~керуючи автомобілем\~марки «FORD»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~не надав\~переваги у\~русі автомобілю\~марки «RENAULT»,\~номерний знак\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] ,\~який рухався\~по головній\~дорозі,\~в результаті\~чого відбулося\~зіткнення вказаних\~транспортних засобів.Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальних збитків./а.с.46/ Постановою Київського\~районного суду\~м.Одеси\~від 17.05.2022\~року провадження\~по адміністративній\~справі відносно\~ [PERSON] ,\~про\~вчинення 08.12.2021\~року,\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.124\~КУпАП закрито,\~на\~підставі ст.38\~КУпАП./\~а.с.\~51/. Вказана постанова набрала законної сили 30.05.2022 року. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з частиною 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані вище обставини доказуванню не підлягають. Представник відповідача у відзиву зазначає, що в матеріалах справи відсутнє встановлення вини [PERSON] , оскільки адміністративну справу було закрито на підставі ст.38 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. Проте, для настання деліктної відповідальності за ст.ст.1166,1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявності вини./а.с.97/ Однак, суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо відсутності вини відповідача та зазначає наступне. Суд звертає увагу, що закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною, і не є підставою для відмови у відшкодуванні шкоди, завданої ним. Застосування п.7 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення можливо виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підстав п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18. Отже, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення, справа не може бути закрита у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, а підлягає закриттю саме на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, яка викладена у частині другій статті 1166 ЦК України, особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. \~ \~ \~ \~Однак, відповідачем [PERSON] не було надано належних доказів щодо відсутності його вини у вчиненні ДТП. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Така позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року справа № 645/6088/18. У зв`язку з вищезазначеним, зібраними доказами у справі перед судом доведено, що вищевказана ДТП сталася з вини [PERSON] . Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України). Нормами ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закон України «Про страхування».\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. \~ \~ \~ \~Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 25\~\~Закону України «Про страхування»\~ визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За вимогами п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик,

Outcome: approved