Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом, звернулася [PERSON] та просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свою вимогу обґрунтовувала тими обставинами, що після смерті [PERSON] відповідач з 2021 року залишила трьох дітей на позивача та перестала виконувати свої батьківській обов`язки. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовна вимога, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач являється матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч. 1), піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2), забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 3), поважати дитину (ч. 4). У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] з 2021 року ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний стан дітей, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Відповідачка не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. Факт ухилення відповідачки [PERSON] від виконання обов`язків з виховання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених доказів у справі. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Виконкомом Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис №1, [PERSON] , народилася [INFO] , на момент розгляду справи досягла повноліття (а.с. 17). Так, згідно з характеристикою старости Вікторівського старостинського округу Обухівського району Київської області від 26 серпня 2024 року №15/04-49/17, [PERSON] зареєстрована та проживає в селі Фролівка. Незаміжня, працює в місті Києві. За роки проживання за даною адресою [PERSON] зарекомендувала себе з негативного боку, веде аморальний спосіб життя, має схильність до зловживання спиртними напоями. Домогосподарство перебуває в занедбаному стані. В сім`ї панує не здорова атмосфера, вихованням дітей не займається. Також час від часу надходять скарги від односельців щодо поведінки [PERSON] . Компрометуючими матеріалами відносно громадянки [PERSON] старостинський округ не володіє (а.с. 18). Відповідно до характеристики виданої Опорний закладом Карапишівського ліцею Миронівської міської ради Київської області на [PERSON] , 2011 року народження, який навчається в 7-Б класі з 01 вересня 2024 року. За час адаптаційного періоду хлопець важко вливається в класний колектив. Має проблеми з навчанням, поведінкою та спілкуванням з товаришами і вчителями. Постійно конфліктує, грубо і різко реагує на будь-які зауваження. Час ображається, самолюбивий (а.с. 19). Згідно характеристики виданої Опорний закладом Карапишівського ліцею Миронівської міської ради Київської області на [PERSON] , [INFO] , який навчається в 6 класі з 01 вересня 2024 року. Адаптаційний період проходить складно. Домашні завдання виконує не систематично. Навчається не в повну міру, не виявляє зацікавленості до навчання, потребує постійного контролю. Вчителям постійно треба нагадувати учню нагадувати учню про належну підготовку (а.с. 20). Орган опіки та піклування Миронівської міської ради, 25 вересня 2024 року дійшов до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 34-35). Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року) «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав може звернутися особа, в сім`ї якої проживає дитина. Оскільки у судовому засіданні встановлено факт ухилення від виконання батьківських обов`язків з виховання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , відповідачкою [PERSON] з підстав, що остання не піклується про стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення дітей, суд вважає за необхідне погодитись з висновком органу опіки та піклування Миронівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх синів. Позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно своєї доньки [PERSON] , не підлягають задоволенню, оскільки остання досягла повноліття. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial