Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16.04.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування №Z06.00406.005148857, що є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування, відповідно до якого, відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 38033,00 грн., строком до 16.04.2023 р., з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ПрАР «»Страхова компанія «ПЗУ Україна Страхування життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 3299,67 грн., однак відповідачка сплатила банку лише 10329,03 грн., останній платіж проведено 21.12.2019 р. Після закінчення строку кредиту кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло право вимоги за кредитними договорами укладеними з позичальниками, зокрема, за кредитним договором укладеним між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] №Z06.00406.005148857 від 16.04.2019 року. 29.12.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №29/12-23. Відповідно до умов договору факторингу до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло прав вимоги, зокрема і за кредитним договором №Z06.00406.005148857 від 16.04.2019 року, тобто до відповідачки [PERSON] . Станом на 16.04.2023 р., у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 64090,33грн. Всі нарахування відбувалися до укладання договорів факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року та №29/12-23 29.12.2023 р. Заборгованість до цього часу не сплачена, у зв`язку із чим позивач був вимушений звернутися до суду з позовом. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив суд розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами, проти Ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації повідомлялася своєчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву або будь-яких заперечень до суду не надала. Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться. Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, згідно Договору кредиту та страхування №Z06.00406.005148857 від 16.04.2019 року, 16.04.2019 Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір кредиту та страхування №Z06.00406.005148857, що є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування, відповідно до якого, відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 38033,00 грн., строком до 16.04.2023 р., з яких також за рахунок суми кредиту сплатив на користь ПрАР «»Страхова компанія «ПЗУ Україна Страхування життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 3299,67 грн.,що також підтверджується паспортом споживчого кредиту Додаток №1 до Договору кредиту та страхування №Z06.00406.005148857 від 16.04.2019 року, ордером розпорядженням про видачу кредиту. Розмір заборгованості відповідачки перед банком підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] , станом на 16.04.2023 р., відповідно до якого: заборгованість за основним боргом 37416,64 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 26673,69 грн., загальна заборгованість 64090,33 грн., випискою з 16.04.2019 р. по 16.11.2023 р. Згідно договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 р., 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло право вимоги за кредитними договорами укладеними з позичальниками, зокрема, за кредитним договором укладеним між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] №Z06.00406.005148857 від 16.04.2019 року, що також підтверджується друкованим реєстром боржників№1 від 16.11.2023 р. Як вбачається з договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 р., 29.12.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №29/12-23. Відповідно до умов договору факторингу до Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло прав вимоги, зокрема і за кредитним договором №Z06.00406.005148857 від 16.04.2019 року, тобто до відповідачки [PERSON] , що також підтверджується платіжними інструкціями №13 від 29.12.2023 р., №1 від 28.02.2024 р., №3 від 29.02.2024 р., №4 від 29.02.2024 р., №5 від 29.02.2024 р., витягом з друкованого реєстру боржників №1, що є додатком до договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 р. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у сумі 64090,33 грн. Позивач просив\~суд стягнути\~з відповідачки\~судові витрати\~на професійну\~правничу допомогу,\~в сумі\~7200,00\~грн.,\~що включають\~в себе:\~проведення юридичного\~та фінансового\~аналізу 1\~боржника \~1200,00\~грн.,\~складання,\~підписання та\~подання до\~суду \~позовної заяви\~щодо стягнення\~заборгованості \~з [PERSON] \~ 6000,00\~грн., що підтверджується договором про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 р., укладеним між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«САНФОРД \~КАПІТАЛ» та\~адвокатським об`єднанням\~«Альянс ДЛС»,\~реєстром боржників,\~додатком №2\~до Договору\~про надання\~правничої допомоги\~№1/04\~від 01.04.2024\~р.\~«Вартістю послуг\~(прейскурант)»\~від 01.04.2024\~р.,\~додатком №3\~до Договору\~про надання\~правничої допомоги\~№1/04\~від 01.04.2024\~р.\~«Акт приймання-передачі\~послуг з\~правничої допомоги», актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги №2 від 10.05.2024 р., реєстрами боржників, В силу ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~Згідно з п. 4 ч. 1\~ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Таким чином, суд вважає розумним та справедливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 7200,00 гривень. Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору, у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №255 від 25.07.2024 р.

Outcome: approved