Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що позивач є донькою відповідача. Батьки перебувають у шлюбі, але фактично разом не проживають з квітня 2024 року. Позивач залишилася проживати з матір`ю. Вказує, що до досягнення повноліття, батько регулярно сплачував аліменти на користь матері на утримання дочки, заборгованість відсутня. 28.10.2024 позивачу виповнилося 18 років та стягнення аліментів на її утримання припинилося. Зазначила, що влітку вступила до фахового коледжу Міжнародного гуманітарного університету та відповідно до довідки є студенткою 3-го курсу денної форми навчання, контрактної форми навчання зі спеціальності «Готельно-ресторанна справа», стипендії не отримує. Термін закінчення навчання 30.06.2025. Зазначає, що не має змоги утримувати себе самостійно та працювати, оскільки навчається на денній формі, тому потребує матеріальної допомоги. Розмір плати за надання освітніх послуг відповідно до договору становить 54\~000 грн. Крім того, позивач зазначила, що проживає в орендованій квартирі в м. Одесі, вартість оренди становить 5000 грн. Також несе витрати на проїзд, харчування, придбання одягу, канцелярських товарів, посібників та книжок, необхідних для навчання та інші витрати. Зі сторони матері надається підтримка. Відповідач офіційно працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, отже має можливість надавати грошову допомогу на її утримання. Враховуючи наведене, позивач просила суд стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 30.10.2024 відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив, відзив не надав. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, про що судом постановлена ухвала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] 19.07.2018 року Южноукраїнським міським судовим Миколаївської області видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , уродженки смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 11 липня 2018 року і до повноліття дитини. Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади, позивач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою Міжнародного гуманітарного університету за №1516-24 від 17.10.2024 [PERSON] навчається у Міжнародному гуманітарному університеті за спеціальністю 241 «Готельно-ресторанна справа» на 3-му курсі денної форми навчання. Початок навчання 01.09.2022 по 30.06.2025. Відповідно до договору про надання освітніх послуг №244-023-Ік від 03.08.2022, укладеним між [PERSON] (мати позивача), третя особа [PERSON] та Міжнародним гуманітарним університетом, вартість за весь строк навчання становить 54000 грн. З платіжної інструкції від 03.07.2024 вбачається, що позивачем здійснено оплату за надання освітніх послуг у розмірі 10\~000 грн. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх дочку (сина) які продовжують навчання. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Також, відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років з можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача, неможливість його працевлаштування, незадовільний стан здоров`я або будь-яких доказів на спростування доводів позивача в частині стягнення з нього аліментів суду надано не було. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.191 СК України суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред`явлення позову. У силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного, ст.ст.182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: approved