Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача грошові кошти в порядку регресу у розмірі 21880,24 грн., 8000,00 грн. витрат, пов`язаних із оплатою професійної правової допомоги та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на факт скоєння ДТП, яке відбулось 19.10.2021р. за участю та з вини відповідача, який керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 204576187). Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/9982/21 від 16.11.2021 ДТП сталося у зв`язку з порушенням [PERSON] правил дорожнього руху, а саме ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідач в момент ДТП перебував за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від освідування (перевірки) на стан сп`яніння. Виходячи із того, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована, позивач сплатив страхове відшкодування в розмірі 21880,24 грн. власнику пошкодженого в ДТП автомобіля марки «Renault Megane»\~, державний номерний знак [NUMBER] . Отже, з відповідача підлягає стягненню в порядку регресу сума в розмірі 21880,24 грн. 01 квітня 2024 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення грошових коштів. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 4\~статті 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 19.10.2021р. в м. Харкові по пр. Героїв Харкова (Московському), 274В, відбулося ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ 2107, державний номерА6351ХА під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Renault Megane», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (справа № 644/9982/21) 16.11.2021р. [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.10.2021р., вчиненої у стані алкогольного сп`яніння, за участю транспортного засобу ВАЗ 2107, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки «Renault Megane», державний номерний знак [NUMBER] , та накладено на [PERSON] адміністративне стягнення за ст. 124 та ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років. Відповідно до полісу ЕР № 206021073 цивільно-правова відповідальність на момент ДТП власника транспортного засобу ВАЗ 204576187, державний номерний знак\~ [NUMBER] , була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі 130000,00 грн., ліміту за шкоду життю та здоров`ю в розмірі 260000,00 грн. 20.10.2021р. потерпілий [PERSON] звернувся до ТДВ\~СК\~«Альфа-Гарант» із повідомленням про дорожню-транспортну пригоду. 20.10.2021р. власник транспортного засобу «Renault Megane», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ТДВ\~СК\~«Альфа-Гарант» з заявою про страхове відшкодування у зв`язку із ДТП, яка сталася 19.10.2021р. Виплата страхового відшкодування у розмірі 21880,24 грн. власнику транспортного засобу «Renault Megane», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] підтверджується платіжною інструкцією від 03.12.2021 р. №25150. Відповідно до\~статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом\~статті 993 ЦК України\~та\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу (пункт 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092\~(далі - Методика)). Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191\~ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, виходячи із того, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована, ДТП вчинено у стані алкогольного сп`яніння, то виходячи із вимог підпункту «а» пункту 38.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача в\~порядку регресу 21880,24 грн. Частиною першою\~статті 15 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частин першої шостої\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Адвокатським бюро «Грідін і Партнер» укладено договір від 14 травня 2019 про надання правової допомоги. Згідно детального розрахунку та опису робіт від 06.03.2024 виконаних за договором надання правничої допомоги від 14.05.2019 позивачу надана правнича допомога на загальну суму 8000,00 грн. Ураховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що відповідач визнав зазначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст.\~141, 142 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 1514,00 грн, а інша частина судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved