Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Ухвалою від 29.10.2024 року провадження у даній справі відкрито. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Син знаходиться на її утриманні, вона не працює знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, є внутрішньо переміщеною особою. Власних коштів їй не вистачає на утримання дитини. Чоловік офіційно працює, має можливість надавати матеріальну допомогу, що і змусило її звернутись до суду з позовом та просить стягнути із відповідача аліменти на її утримання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, щомісяця до досягнення дитиною трьохрічного віку та аліменти на утримання дитини в розмірі частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з`явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду надала письмову заяву у якій прохала проводити розгляд справи без ї участі, позов підтримує, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Судом встановлено, що позивачка перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем. Сторони не оспорюють, що від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Син знаходиться на її утриманні, вона не працює знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Сторони не оспорюють факт знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України). Статтею 84 СК України врегульовано право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Частиною другою статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із частиною четвертою наведеної норми, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №333/1701/18 від 02.02.2022. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу (ч.6 ст.84 СК України). Тобто, зі змісту вказаних норм права вбачається, що право на даний вид утримання не залежить від перебування у шлюбі, та для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Наведене відповідає позиції Верховного Суду у справі №487/5798/20 від 03.11.2021. Згідно із частиною першою статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (частина перша статті 79 СК України). Із огляду на викладене суд прийшов до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги з боку чоловіка, так як доглядає дитину. Відповідач в змозі надавали матеріальну допомогу дружині. Заявлена позивачкою сума аліментів, що підлягає щомісячному стягненню на її користь, є розумною, тому її вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи матеріальний стан сторін, їхній стан здоров`я, наявність обов`язку у відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача на утримання дитини. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved