Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Вибранівка в особі Ходорівської міської ради, в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,02 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №069803/439 від 31.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №143 від 19.03.1997 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською районною державною адміністрацією по Вибранівській сільській раді за №600. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла бабуся позивачки по батьковій лінії [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 2,02 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №069803/439 від 31.05.1997. Після смерті [PERSON] позивачка фактично прийняла спадщину. Юридично спадкові права вона не оформляла. 09.09.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з причини відсутності у позивачки правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Вибранівської сільської ради, належала померлій і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та її представник у судове засідання не з`явився, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення за наявними в ній матеріалами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.35), заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.42). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.28). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення за наявними в ній матеріалами (а.с.33). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у праві та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.19-20). Ухвалою підготовчого засідання від 08.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду (а.с.36-37). Ухвалою судового засідання від 13.12.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу (а.с.43). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] і його матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.02.2017 (а.с.6). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження від 20.05.1975 (а.с.7). За змістом заповіту від 25.01.1988, складеного у с. Борусів, зареєстрованого в реєстрі за №5, [PERSON] заповіла все належне їй майно внучці [PERSON] (а.с.11). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.07.2021 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про смерть від 24.05.2023 [PERSON] померла [INFO] у с. Вибранівка Жидачівського району Львівської області (а.с.9). Згідно з довідкою виконавчого комітету Ходорівської міської ради № 58 від 01.02.2024 [PERSON] дійсно була зареєстрована та постійно проживала одна в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Спільно з нею на день її смерті не був зареєстрований та не проживав ніхто. У Вибранівській сільській раді посвідчено заповіт від [PERSON] в користь онуки [PERSON] за № 5 від 25.01.1988, який на день смерті заповідальниці не змінювався і не скасовувався. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.10). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №75198920 від 19.12.2023, встановлено, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.12). Відповідно до довідки відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 20.12.2023 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.03.1997 №143 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,02 умовних кадастрових гектари на території Вибранівської сільської ради. Сертифікат серії ЛВ №069803/439, зареєстрований 31.05.1997 за №600 (а.с.13). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 09.09.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.15). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за заповітом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Нормою частини 1 статті 534 ЦК УРСР передбачено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Приписами статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також, суд застосував норми статті 5, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 2,02 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Вибранівської сільської ради, на підставі сертифіката серії ЛВ №069803/439, зареєстрованого 31.05.1997 за №600. За життя [PERSON] 25.01.1988 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй на день смерті майно заповіла внучці [PERSON] . [PERSON] після смерті баби [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою належного оформлення спадкових прав, однак отримала відмову у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд зауважує, що з огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. [PERSON] є єдиним спадкоємцем, визначеним у заповіті, та такою, яка придбала спадщину після смерті [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном у визначений законом строк. Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою ВК Ходорівської міської ради, заповітом та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, які узгоджуються між собою та з іншими наявними у справі доказами, і сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Доказів, які б спростовували викладені обставини або породжували обґрунтовані сумніви у їх достовірності, матеріали справи не містять. Наведені обставини дозволяють суду виснувати, що позивач [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 534, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved