Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, за яким просить суд: «Визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , громадянина України, батьком дитини [PERSON] , [INFO] , який народився в Україні в м. Запоріжжі». Ухвалою суду від 5 грудня 2024 року було вирішено: «Відкрити провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Визначити дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання з повідомленням учасників справи (без їх виклику): 19.12.2024 року о 09:30 год.» У підготовче судове засідання явилися представник позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] , яка визнала позов. Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України). У зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснив сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, які є зрозумілими для сторін. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст. 206 ЦПК України). \~ \~ \~ \~З наданих суду доказів по справі вбачається наступне. [INFO] в м.Запоріжжі Україна [PERSON] народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.2019 року. Державна реєстрація народження дитини здійснена Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 38. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , в графі мати зазначена [PERSON] , в графі батько зазначений [PERSON] . Відомості про батька дитини зроблено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України - відомості про батька дитини записані зі слів матері, що підтверджується відповідним витягом, копія якого додається до позову. Наполягаючи на позові, позивач зазначає наступне: « [PERSON] (Позивач) і [PERSON] деякий час ( з липня 2017 року по квітень 2019рр) знаходились в фактичних шлюбних відносинах, мали інтимні стосунки, однак про те, що я є біологічним батьком [PERSON] обізнаний не був і дізнався про цю обставину лише в березні 2023 року. На час народження дитини Позивач та Відповідач 1 проживали окремо, однак після того як Позивач дізнався про те, що є батьком [PERSON] запропонував Відповідачу 1 одружитись та визнати своє батьківство». 19 серпня 2023 року у Оріхівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м.Одеса) [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] , копія якого додається до позову. Після реєстрації шлюбу Відповідач змінила прізвище на [PERSON] . При цьому, згідно результатів дослідження медико-генетичного центру ТОВ «Мама Папа» № 43296 від 16.09.2024 року, ймовірність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає 99,999995%. Отже, у суду немає підстав не довіряти поясненням позивача про те, що саме він є біологічним батьком сина відповідача - [PERSON] . Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначене за рішенням суду. Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та при цьому не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд, -

Outcome: approved