Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Заявник звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить визнати матір - [PERSON] , [INFO] , недієздатною та призначити його опікуном останньої. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що мати [PERSON] має хронічне захворювання, останнім часом значно погіршився її психічний стан здоров`я, у зв`язку з чим остання потребує постійного стороннього догляду та контролю. Внаслідок хвороби [PERSON] іноді не усвідомлює наслідки своєї поведінки, часто не може орієнтуватися у простих життєвих ситуаціях, самостійно доглядати за собою. Жодних дій не може робити сама, як то: переоформити пенсію, подати документи до соціальних служб, банку, оформити субсидію на житло тощо. Часто втрачає орієнтацію у просторі, свідомість порушена. Заявник може і бажає доглядати за матір`ю, вони проживають разом в одній квартирі, фактично він здійснює догляд за матір`ю, інших осіб, близьких родичів, які б могли бути опікунами, немає. У зв`язку з викладеним заявник просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити його опікуном останньої. Ухвалою суду від 17.05.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено судове засідання. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.07.2024 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, а провадження зупинене. Ухвалою судді від 19.11.2024 провадження у справі поновлено. Заявник у судовому засіданні підтримав заяву та просив задовольнити з підстав, зазначених у заяві. Пояснив, що матір у зв`язку із погіршенням стану здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги, він є єдиним близьким родичем, який може бути її опікуном. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні підтримала вказану заяву та просила задовольнити. Адвокат особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, у судовому засіданні зазначив, що внаслідок хвороби [PERSON] потребує опіки та піклування, а тому просив задовольнити заяву та призначити заявника опікуном над [PERSON] . Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 20.04.1978, актовий запис № 292. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 736284 [PERSON] з 25.03.2024 надана перша група інівалідності з загального захворювання довічно; [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, нагляду, допомоги. У період з 12.03.2024 по 26.03.2024 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП "Клінічна лікарня "ПСИХІАТРІЯ" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з діагнозом деменція важкого ступеня, прогресуюча втрата навичок самообслуговування, що підтверджується епікризом з медичної карти стаціонарного хворого пацієнта № 3270 (відділення №8). Згідно з висновком за результатами проведення судово-психіатричної експертизи № 1239 від 17.09.2024 [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки стійкого психічного захворювання у вигляді деменції змішаного (судинно-атрофічного) генезу (за МКХ - 10 F-02.8). За своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Висновок судової експертизи узгоджується з іншими матеріалами справи. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Отже, закон, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Згідно ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.4 ст.63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами його сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Стаття 300 ЦПК України передбачає встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Так, відповідно до подання № 104-6034 від 01.08.2024 Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, просить суд встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , у разі визнання її недієздатною та призначити [PERSON] опікуном над останньою. Оскільки [PERSON] страждає на тяжке захворювання, внаслідок якого за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки та призначення їй опікуна, оцінюючи зібрані в справі докази, суд вважає їх достовірними та достатніми для визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною. При призначенні опікуна суд враховує подання Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 01.08.2024 року № 104-6034 і вважає за доцільне призначити опікуном над недієздатною [PERSON] її сина [PERSON] , який піклується та здійснює за нею догляд, за станом свого здоров`я може бути опікуном, протипоказань щодо виконання повноважень опікуна у якого не встановлено. З огляду на наведене, заява та подання є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Суд вважає правильним встановити строк дії рішення два роки і роз`яснити заінтересованим особам положення ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України згідно яких клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved