Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування, за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] народився [INFO] в селі Тернівка Конотопського району Сумської області. [INFO] померла сестра позивача (по ліній матері) [PERSON] , [INFO] , уродженка села Чернеча Слобода Буринського району Сумської області. Місце смерті: місто Запоріжжя, актовий запис про смерть складений 06 листопада 2023 року за №830 Вільнянським відділом ДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області. Відповідно до свідоцтва про народження виданого 29.01.1957 року Тернівською сільською радою Дубов`язівського району Сумської області, [PERSON] народився [INFO] у селі Тернівка Дубов`язівського району Сумської області та його батьками зазначено: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , українка. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 12.01.1983, [PERSON] народилась [INFO] в місті Чернеча Слобода Буринського району Сумської області, іі батьками зазначено: батько [PERSON] , мати: [PERSON] , українка. Також позивач зберігає у себе свідоцтво про народження, видане повторно 23.12.1967 року щодо народження матері [PERSON] , [INFO] , уродженки с.Чернеча Слобода Буринського району Сумської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді: квартири [ADDRESS] , та земельної ділянки, розташованої на території Павлівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2321586100:03:002:0031. Позивач по справі є єдиним спадкоємцем після смерті сестри, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, будь-які інші особи до нотаріуса із заявою про заведення спадкової справи не звертались. Проте, постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Євграфової О.М. від 20.07.2024 за №608/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тієї підстави, що згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), [PERSON] було складено заповіт, посвідчений Павлівською сільською радою 19.02.2007 за №33, який (Заповіт) спадкоємцем не надано. Вільнянською держнотконторою було зроблено запит до Павлівської сільської ради, проте отримано відповідь, що заповіту [PERSON] [INFO] , від 19.02.2007 року за реєстровим №33 не виявлено, у зв`язку із чим відмовлено [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від імені [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала за адресою [ADDRESS] , щодо об`єктів нерухомого майна: квартири [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером 2321586100:03:002:0031. Разом із тим, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті сестри [PERSON] , та після її смерті зберігає у себе оригінали правовстановлюючих документів. Враховуючи відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідачем щодо успадкування квартири визначено Вільнянську міську раду Запорізького району Запорізької області, а відповідачем щодо спадкування визначено Павлівську сільську раду Запорізького району Запорізької області, за місце розташуванням спадкового майна. Вищевикладеними обставинами обумовлено необхідність звернення до суду з даною позовною заявою, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Позивач просиі суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та земельну ділянку площею 5.1905 га, кадастровий номер 2321586100:03:002:0031, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, право на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП №019381 виданого 05 квітня 2003 року Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4265. Судові витрати залишити за позивачем. У судове засідання представник позивача не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Представник відповідача Вільнянської міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що [INFO] померла сестра позивача (єдиноутробна) [PERSON] , [INFO] , уродженка села Чернеча Слобода Буринського району Сумської області. Місце смерті: місто Запоріжжя, актовий запис про смерть складений 06 листопада 2023 року за №830 Вільнянським відділом ДРАЦС у Запорізькому районі Запорізької області. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 29.01.1957 Тернівською сільською радою Дубов`язівського району Сумської області, [PERSON] народився [INFO] в селі Тернівка Дубов`язівського району Сумської області, та його батьками зазначено: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] , українка. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 12.01.1983, [PERSON] народилась [INFO] в місті Чернеча Слобода Буринського району Сумської області, її батьками зазначено: батько [PERSON] , мати: [PERSON] , українка. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді: квартири [ADDRESS] , та земельної ділянки, розташованої на території Павлівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 2321586100:03:002:0031. Позивач по справі є єдиним спадкоємцем, після смерті сестри, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, будь-які інші особи до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертались. Постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Заопрізької області Євграфової О.М. від 20.07.2024 року за №608/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у тієї підстави, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), [PERSON] було складено заповіт, посвідчений Павлівською сільською радою 19.02.2007 за №33, який спадкоємцем не надано. Вільнянською держнотконторою було зроблено запит до Павлівської сільської ради, проте отримано відповідь, що заповіту [PERSON] , [INFO] , від 19.02.2007 за рєстровим №33 не виявлено, у зв`язку із чим відмовлено [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від імені [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала за адресою [ADDRESS] , щодо об`єктів нерухомого майна: квартири [ADDRESS] та земельної ділянки з кадастровим номером 2321586100:03:002:0031. Судом витребувано та досліджено матеріали копії спадкової справи № 284/2023, заведеної після смерті [PERSON] , та встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті сестри [PERSON] , який 08.11.2023 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та після її смерті зберігає у себе оригінали правовстановлюючих документів. Право власності на квартиру [PERSON] підтверджується рішенням Вільнянського районного суду від 09.11.2001 по справі за позовом [PERSON] , до Южноукраїнської товарної біржі, [PERSON] , [PERSON] про визнання угоди купівлі-продажу дійсною, судом визнано угоду міни квартири [ADDRESS] , за змістом якого оформлено власністю [PERSON] та [PERSON] . У подальшому чоловік [PERSON] - [PERSON] помер, та після його смерті [PERSON] успадкувала частки квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Договору міни, зареєстрованого Південно-Українською Товарною Біржею «Славутич» 16.12.1997 за №002022, що підтверджується довідкою Запорізького БТІ (Свідоцтво про право на спадщину за законом виданого 17.04.2002 державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Коробкою О.В., за реєстрованим №669, технічний паспорт на кв. [ADDRESS] , додаються). Право власності [PERSON] на 1/2 частини квартири зареєстровано на підставі договорі міни від 16.12.1997 в ОП ЗМБТІ, що підтверджується реєстраційним посвідченням виданим 16.04.2002 року за реєстровим 2735 в реєстровій книзі 18 ОП ЗМБТІ. Право власності на земельну ділянку [PERSON] підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП №019381, виданого [PERSON] щодо земельної ділянки площею 5,19 га, з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Павлівської сільської ради. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4265 Вільнянської районної державної адміністрації. Відповідно до договору оренди землі від 10.01.2003 [PERSON] передала земельну ділянку з кадастровим номером 2321586100:03:002:0031 в оренду ТОВ НВП «Сортостанція». Відповідно до ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За вимогами ст.1220, 1221 ЦК України, падщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з положенням пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином, позивач є спадкоємцем другої черги права на спадкування за законом, у порядку передбаченому ст.1268, 1269, 1270 ЦК України прийняв спадщину у встановленому законом порядку, та не заявив відмову він неї. Відповідно до ч. 1 ст.1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач через відсутність у Павлівській сільській раді заповіту посвідченого 19.02.2007 за №33, не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на це майно. На підставі ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини, а згідно із ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право в т.ч. володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.5 ст.11 Цивільного кодексу України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених в т.ч. ст. 392 цього Кодексу. Згідно з пунктами 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Беручи до уваги положення ст. 8 Цивільного кодексу України вважаю за необхідне врахувати положення частини абз. 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за аналогією щодо того, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Зважаючи на те, що позивач не заявляв про стягнення судових витрат, суд залишає за ним сплачений судовий збір.

Outcome: approved