Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Костюшко П.М., який діє в інтересах ТОВ «ФК«Європейська\~ агенція з\~ повернення боргів» звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить:2.Стягнути з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄАПБ» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № [NUMBER] в АТ «ТАСКОМБАНК») суму заборгованості за Кредитним договором № 002/12837524-SP від 8 грудня 2021р. в розмірі 34802.99 грн., з яких: 18205.72 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 16597.27 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 0.00 грн. загальна заборгованість по комісії; 0.00 грн. пеня/штрафи та понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що [PERSON] уклав з АТ «ТАСКОМБАНК» Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №002/12837524-5Р від 8 грудня 2021р., підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов Договору.Строк дії Кредитного ліміту за Кредитним договором становить 365 днів з моменту повідомлення про факт встановлення Кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків:якщо Банк прийняв рішення не продовжувати строк дії Кредитного ліміту: направлення Клієнтом до Банку письмової заяви про відмову від користування лімітом Кредитної лінії та або про закриття Поточного рахунку. 28.02.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №НІ/11/15-Ф від 28.02.2024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ». Права Вимоги за Кредитними Договорами, Договорами Поруки в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги (копія витягу з Договору факторингу додається). Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №НІ/11/15-Ф від 28.02.2024 Реєстру Прав Вимог (витяг з Реєстру Прав Вимог додається) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги доВідповідача в сумі 34802.99 грн., з яких: 18205.72 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту; 16597.27 грн. загальна заборгованість по відсоткам; 0 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0 грн. - пеня/штрафи. Згідно п. 2.3. Відступлення Права вимоги і всіх інших прав, належних АТ «ТАСКОМБАНК» заКредитними Договорами, Договорами Поруки та їх перехід від АТ «ТАСКОМБАНК» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку №2, але не раніше здійснення оплати ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно п. 3.1 цього Договору, після чого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до Позичальників стосовно Боргу та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатями Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимог - підтверджує факт переходу від Клієнта до ТОВ «ФК «ЄАПБ» Прав Вимоги Боргу та є невід`ємною частиною Договору факторингу (копія акту прийому-передачі додається).Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користуванняКредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. При умові, що Відповідач з будь-яких підстав не отримав вищевказані повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попереднього кредитора. З \~ \~ \~ \~моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 28.02.2024 Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 002/12837524-SP від 8 грудня 2021р. в сумі 34802, 99 грн.. з яких: 18205.72 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 16597.27 грн. - загальна заборгованість по відсоткам;0 грн. - загальна заборгованість по комісії; 0 грн. - пеня/штрафи. ТОВ "ФК "ЄАПБ" повідомляє, що іншого позову до Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не подано.Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ "ФК "ЄАПБ" понесло і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить:судовий збір за подання позовної заяви - в розмірі 3028 грн. та витрати, пов`язані з розглядом справи а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1514 грн.. Ухвалою суду від 19.09.2024 року відкрито провадження в справі та вирішено дійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Позивач повідомлений про розгляд справи належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідачу [PERSON] направлено копію позову з додатками, роз`яснено право подати відзив. Клопотань до суду не надходило. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що відповідно до заяви анкети №871025 від 04.12.2021 року щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладання Договору про відкриття поточного рахунку та видачі платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank, [PERSON] вказав свої ідентифікуючі данні та підписав дану заяву. З пункту 1.2.2. вбачається, що [PERSON] просить відкрити йому поточний рахунок №…у національній валюті України на його ім`я. В п. 1.2.3. просить надати послуги кредитування рахунку та встановити ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлений в Тарифах та складає 100000 грн., з урахуванням умов визначених в публічній пропозиції …(а.с.4-7). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №002/12837524-SP від 08.12.2021 року вбачається, що за період з 28.02.2024 року по 31.07.2024 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором не погашена та становить 34802, 99 грн. (а.с.11). 28.02.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу № НІ/11/15-Ф згідно якого АТ «Таскомбанк» відступило, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги за Кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав (а.с.12-13). 28.02.2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та АТ «Таскомбанк» на виконання договору факторингу укладено акт прийому передачі реєстру боржників за яким АТ «Таскомбанк» передав, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр прав вимоги кількістю __, після чого, з урахуванням пункту 1.2. договору факторингу № НІ/11/15-Фвід 28.02.2024\~року,\~від клієнта\~до фактора\~переходять права\~вимоги боргу\~від позичальників\~і фактор\~стає кредитором\~по відношенню\~до позичальників\~стосовно їх\~боргів(а.с.14). Згідно витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/15-Фвід «28.02.2024 року боржник [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №002/12837524-SPвід 08.12.2021 в сумі 18205,72 грн. (за основною сумою боргу) та 16597,27 грн. (сума заборгованості за процентами). Загальна сума заборгованості становить 34802,99 грн. (а.с.15). Як вбачається з свідоцтва серії [NUMBER] від 27.12.2007 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зареєстровано Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг як фінансова установа (а.с.17). Як вбачається з розпорядження №691 від 23.03.2017 року Національною комісією що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг постановлено видати ТОВ «ФК «ЄАПБ» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на: надання послуг з факторингу (а.с.18). Відповідно до довіреності ТОВ «ФК «Європейська агенції з повернення боргів» від 07.12.2023 р. уповноважує Костюшко П.М. представляти їх інтереси (а.с.28). Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу кредитного зобов`язання, які регулюються нормами Глави 71 Цивільного кодексу України. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Відповідно до ст. 514, ч.1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Одним з основних принципів цивільного судочинства є змагальність сторін (стаття 12 ЦПК України). Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Саме на позивача покладено обов`язок довести суду факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення позичальником зобов`язання, а на відповідача - обов`язок спростувати розмір існуючої заборгованості. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З ст. 256 ЦК України вбачається, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що жодних доказів що між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір та на підставі даного договору ним було отримана грошові кошти, суду позивачем надано не було. \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з позовом представник позивача посилається на те, що відповідач всупереч умовам Договору, не виконав свого зобов`язання. Має непогашену заборгованість у розмірі 34802,99 грн. Разом із цим, з наданих представником позивача додатків до позовної заяви, неможливо встановити що між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір на підставі якого [PERSON] отримав грошові кошти, та не можливо встановити в якому розмірі такі кошти були отримані. Позивачем суду надано анкету заяву з якою [PERSON] звернувся до АТ «Таскомбанк» вказавши свої особисті ідентифікуючі данні, розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 28.02.24 по 31.07.24р. та докази відступлення права вимоги від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «Європейська агенції з повернення боргів». Жодного належного та допустимого доказу, який би підтвердив факт укладання кредитного договору між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , отримання відповідачем грошових коштів на підставі укладеного договору та законності нарахування стягуваної позивачем заборгованості, а саме періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів, суду надано не було. Таким чином, суд приходить до висновку, що надані суду представником позивача докази не можуть бути правовою підставою для стягнення відповідних сум з відповідача та не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем не надано доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору, отримання відповідачем грошових коштів у заявленому позивачем розмірі або виконання первинним кредитором умов укладеного кредитного договору, а саме правових підстав та факту здійснення платежів, передбачених його умовами. Надані представником позивача документи, які містять інформацію про розмір заборгованості відповідача, не є належними доказами фактичного отримання грошей відповідачем або здійснення розрахункових операції в його інтересах. За таких обставин перевірити розмір нарахованої суми боргу та процентів неможливо, а відсутність в матеріалах справи належних доказів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Отже, позивачем не доведено позов, що є його, а не відповідача, процесуальним обов`язком. Позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним процесуальних дій. За таких умов в ході розгляду справи позивачем не було доведено факту укладення кредитного договору, видачі відповідачу кредитних коштів первісним кредитором, а також відповідно і користування ними відповідачем, не підтверджено наявності заборгованості за кредитом, не підтверджено права вимоги до позивача, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог. Оскільки позивачу відмовлено у задоволені його позовних вимог в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати на його користь відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed