Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором оренди землі, укладеним 09.12.2015 року, та понесених судових витрат. В обґрунтування поданого позову зазначила, що є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 7125486500:01:000:0249, загальною площею 2,2569 га, розташованої в адміністративних межах Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. 09.12.2015 року між ТОВ «АГРОФІРМА ТІНЬКИ» та позивачкою був укладений договір оренди землі, відповідно до якого остання надала у строкове платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір укладено сторонами строком на 7 років зі сплатою орендної плати у розмірі 7 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент укладення договору складало 4190,20 грн за рік, виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 59860,00 грн. Як передбачено п. 4.4 договору, обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування. Умовами п. 4.5 укладеного договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачується через касу орендаря, та/або засобами поштового зв`язку шляхом надіслання поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами. 01.01.2018 року між позивачкою, ТОВ «АГРОФІРМА ТІНЬКИ» та ТОВ «РАЙЗ-СХІД» укладено додаткову угоду № 2 про заміну сторони та внесення змін до договору оренди землі від 09.12.2015 року. Вказаною додатковою угодою право оренди належної позивачці земельної ділянки набуло ТОВ «РАЙЗ-СХІД», а також були внесені зміни до умов договору щодо розміру орендної плати та змінено порядок її визначення на 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7183,20 грн. Змінено розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки та встановлено її розмір 71832,00 грн. (п. 4.1 додаткової угоди). Згідно з п. 4.3 Додаткової угоди сторони домовились, що строк дії Договору продовжується до 17.06.2023 року. 17.06.2023 року договір оренди був припинений у зв`язку із закінченням строку, на який він був укладений. Натомість, в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснив виплату орендної плати позивачці за 2023 рік. Крім того, з порушенням умов укладеного договору відповідач за період користування орендованою земельною ділянкою порушував обов`язок у частині сплати орендних платежів, а саме виплачував її не у повному обсязі, без нарахування та виплати індексації орендної плати. На неодноразові звернення позивачки до відповідача з метою позасудового вирішення спору належної реакції з боку відповідача не послідувало і заборгованість не погашена. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з ТОВ «РАЙЗ-СХІД» на користь позивачки заборгованість за договором оренди землі за 2023 рік з урахуванням виплачених сум та індексації за період з 01.01.2023 року по 17.06.2023 року - в сумі 5330,89 грн., пеню за період з 01.01.2023 року по 31.10.2024 року - в сумі 16,26 грн., а також просить відшкодувати понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подавши заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи по суті без її участі. Відповідач ТОВ «РАЙЗ-СХІД», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, участь представника у судовому засіданні не забезпечив, жодних заяв та/або клопотань суду не надав. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Загальні положення про договір, його поняття та умови, порядок укладення, зміни і розірвання, врегульовані Розділом ІІІ Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). На підставі статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Спеціальним законом до спірних правовідносин є Закону України «Про оренду землі». Надане у статті першій Закону України «Про оренду землі» визначення оренди землі передбачає, що це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону № 161-XIV). До істотних умов договору оренди землі у статті 15 Закону України «Про оренду землі» законодавцем віднесена у тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Іншими нормами вказаного Закону орендодавцеві надано право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку та покладено на орендаря обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ст. ст. 24, 25 Закону). Зі змісту статті 21 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 7125486500:01:000:0249, загальною площею 2,2569 га, яка розташована в адміністративних межах Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Відомості про належність вказаної земельної ділянки позивачки внесені до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно. 09.12.2015 року року між [PERSON] (орендодавцем) та ТОВ «АГРОФІРМА «ТІНЬКИ» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого позивачка передала у строкове платне володіння і користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 7 років (п. 3.1). Окремо сторони договору узгодили розмір орендної плати та порядок її обчислення і виплати, зокрема орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 4190,20 грн за рік оренди (п. 4.1. договору), виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 59860,00 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації на рік виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше). При цьому коефіцієнт індексації для орендної плати застосовується станом на 01 січня року виплати/нарахування (в залежності від того, яка із подій сталась раніше) (п. 4.4. договору). На підставі пункту 4.5 договору орендна плата вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів орендної плати на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплачує через касу орендаря, та/або здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами. Додатковою угодою № 2 від 01.01.2018 року до договору оренди землі б/н від 09.12.2015 року, укладеною між орендодавцем [PERSON] , орендарем ТОВ «АГРОФІРМА «ТІНЬКИ» та новим орендарем ТОВ «РАЙЗСХІД» сторони узгодили, що орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди (п. 1 додаткової угоди). Вказане відступлення прав та обов`язків орендарем на користь нового орендаря відбувається безоплатно (п. 2). Крім того, підписанням вказаної додаткової угоди сторони додатково узгодили внести зміни до договору оренди від 09.12.2015 року, зокрема викласти пункт 4.1. договору у новій редакції та визначити новий розмір орендної плати 10 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7183,20 грн. за рік оренди. Також сторонами вказаного правочину внесені зміни до договору оренди землі від 09.12.2015 року у частині нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, яка визначена у розмірі 71832,00 грн. Інші умови договору змінені не були та залишились дійсними і обов`язковими для виконання сторонами (п. 6 Додаткової угоди № 2). Згідно з п. 4.3 Додаткової угоди сторони домовились, що строк дії Договору продовжується до 17.06.2023 року. Аналізуючи укладену додаткову угоду, суд констатує, що вона за своєю правовою природою є правочином, за наслідком вчинення якого відбулась заміна сторони орендаря у зобов`язанні. У свою чергу, враховуючи вимоги статтей 510, 520, 521 Цивільного кодексу України, вказаний правочин є підставою для нового орендаря ТОВ «РАЙЗ-СХІД» нести відповідальність перед орендодавцем щодо можливих порушень умов договору оренди попереднім орендарем, зокрема у частині повноти та своєчасності нарахування та виплати орендної плати. Оцінюючи твердження позивачки щодо наявності заборгованості по орендних платежах за договором оренди землі від 09.12.2015 року, укладеному щодо земельної ділянки з кадастровим номером 7125486500:01:000:0249, загальною площею 2,2569, яка складається із заборгованості зі сплати орендної плати за 2023 рік суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що регламентовано статтею 599 Цивільного кодексу України. Порядок виконання відповідачем зобов`язання з виплати орендної плати урегульовано сторонами у пункті 4.5 Договору оренди, зі змісту якого вбачається, що вказане зобов`язання відповідача може бути припинено лише після його виконання належним чином, зокрема перерахуванням грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплатою через касу орендаря, та/або здійсненням виплати засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами договору. Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що жодних належних доказів, якими могли б бути спростовані твердження позивачки в частині повноти нарахувань та фактичної виплати орендної плати за землю, суду відповідачем не надано. При цьому суд враховує, що законодавцем до основних засад (принципів) цивільного судочинства віднесено принцип змагальності, який визначає обов`язок кожної сторони доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 2, 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує, що відповідачем ТОВ «РАЙЗСХІД» не надано суду доказів, які б спростовували обґрунтованість заявлених позовних вимог. Згідно з наданим позивачкою розрахунком заборгованість відповідача з орендної плати за договором\~оренди землі\~від 09.12.2015\~року та\~додатковою угодою\~від 01.01.2018\~року щодо\~земельної ділянки\~з кадастровим\~номером 7125486500:01:000:0249,\~загальною площею\~2,2569\~га,\~становить 5347\~грн.\~15\~коп.,\~куди входить:\~орендна плата\~за 2023\~рік з\~урахуванням індексу\~інфляції за\~період з\~01.01.2023\~року по\~17.06.2023\~року в\~розмірі 5330,89\~грн.,\~пеня в\~розмірі 16,26\~грн.\~за період\~з 01.01.2024\~року по\~31.10.2024\~року.\~ Беручи до уваги притаманні цивільному процесу принцип змагальності та диспозитивності, враховуючи, що відповідачем вказаних розрахунків не спростовано, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати за 2023 рік підлягають до задоволення. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. У свою чергу п. 4.7 договору оренди від 09.12.2015 року передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожен день прострочення. За таких обставин, заявлена позивачем до стягнення пеня, розрахованана прострочене грошове зобов`язання за період з 01.01.2024 року по 31.10.2024 року в сумі 16,26 грн. відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає стягненню. Інших доказів, якими могли б бути спростовані твердження позивачки в частині повноти нарахувань та фактичної виплати орендної плати за землю, суду не надано. Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що після укладення договору оренди земельної ділянки первісний орендар порушував їх умови в частині повноти нарахування та виплати орендної плати. Після заміни сторони договору обов`язок відповідати за порушення його умов покладено на відповідача по справі ТОВ «РАЙЗСХІД», який орендну плату за 2023 рік позивачці не виплатив. Наведені висновки суду підтверджують наявність порушеного права позивачки, яке підлягає судовому захисту шляхом стягнення наявної заборгованості із відповідача. Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного цивільного права відповідає положенням статті 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають понесені витрати по оплаті судового збору у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved