Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаною заявою, в якій з просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , - безвісно відсутнім. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який був засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України та з 12.11.2010 по 21.01.2014 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби. Після звільнення у травня 2014 року по теперішній час син на зв`язок не виходив, місце його знаходження залишається невстановленим, жодних відомостей про сина в заявника немає, хоча минуло більше десяти років. Вказує, що визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно їй для визначення правового режиму нерухомого майна, де він є співвласником. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Цуранова А.Ю. 18.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено відкрите судове засідання 05.11.2024. Відповідно до протоколу автоматичного визначення присяжних визначено присяжними Шаравара В.В. та Яцюру О.В. 05.11.2024 представник заінтересованої особа Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся через канцелярію суду з заявою про розгляд справи без участі їх представника, заяву визнала, просила суд задовольнити. 12.12.2024 в судовому засіданні заявник [PERSON] та адвокат Коннова Н.І. заяву підтримали та просили задовольнити. Заслухавши присутніх та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , місце народження: м. Біла Церква Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.07.1991, актовий запис № 1635. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками відповідно 74/100 часток та 26/100 часток квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 10.06.1998, реєстровий № 5827 та договору дарування частини квартири від 21.12.2000, реєстровий № 3-3476. Відповідні відомості про право власності заявниці внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що вбачається з витягу № 105060812 від 24.11.2017. Згідно з довідкою про звільнення Білоцерківської ВК № 35\~ серії КИВ № 12010, [PERSON] , [INFO] засуджений 23.09.2011 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 69-71 та ч. 2 ст. 289 КК України на чотири роки позбавлення волі, відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 12.11.2010 по 21.01.2014, звідки звільнений умовно-достроково. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2017 у справі № 357/6908/17 визнано [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування жилим приміщенням -\~ квартирою [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з витягу з реєстру Білоцерківської територіальної громади № 15.2-03/16986 від 26.07.2024. Згідно з копією довідки Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області № 33691 від 13.10.2021 про те, що [PERSON] , [INFO] 12.10.2014 оголошений в Державний розшуку України у зв`язку із переховуванням від органів суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Відносно [PERSON] заведена оперативно-розшукову справу "Розшук" за № 02-957 від 12.10.2014, яка перебуває в провадженні відділу кримінальної поліції Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області. Станом на 13.10.2021 місцезнаходження розшукуваного [PERSON] не встановлено, розшукові заходи продовжуються. Згідно з копією довідки Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області № 11682 від 18.04.2023, [PERSON] , дійсно з 12.10.2014 перебуває в Державному розшуку України, як злочинець та переховується від правоохоронних органів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області. На даний час місце перебування розшукуваного не встановлено. Вказана інформація про розшук підтверджується також листом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області № СЕД-21368-2024 від 24.07.2024 від 18.04.2023 Викладені обставини підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. За правилом іч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно зі ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. У відповідності до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до імперативних положень ч. 5 та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою. Так, 22.11.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509), підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Отже судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] відсутній за місцем свого постійного проживання більше 10 років, місцезнаходження його невідоме, він 12.10.2014 оголошений у розшук за вчинення кримінального правопорушення, однак вжитими заходами щодо його розшуку місце його перебування до цього часу не встановлено. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідне заявнику для визначення правового режиму нерухомого майна, де він є співвласником. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. Крім того, суд роз`яснює, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

Outcome: approved