Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 17.10.2024 року представник позивача звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 23.10.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір № 23.10.2021-100001751 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору та заявки від 23.10.2021 року ТОВ «Споживчий центр» було надано кредит позичальнику у розмірі 12 000 грн, строком на 98 дні за процентною ставкою 1% за 1 день користування кредитом протягом усього строку на який надається кредит, комісія пов`язана з наданням кредиту 1800 грн. В подальшому 26.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та позивачем було укладено договір факторингу №261223-10, на підставі якого позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № 23.10.2021-100001751, боржником за яким є [PERSON] , у розмірі 20601,44, з яких 11880 заборгованість за тілом кредиту, 8399,87 заборгованість за відсотками та комісія 321,57 грн. За указаних обставин позивач, звернувшись в суд із даним позовом, просив стягнути з [PERSON] , на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 20601,44 грн та судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, слухати справу за його відсутності. Відповідачу [PERSON] була надіслана ухвала про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з додатками. Правом на подання відзиву не скористався. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.10.2024 провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно заявки кредитодавець, відповідно до умов договору № 23.10.2021-100001751 твід 23.10.2021 року надає позичальнику кредит у сумі 12000 грн, строком на 98 днів. Процентна ставка фіксована незмінна у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку на який надається кредит Період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту. Комісія пов`язана з наданням кредиту 1800 грн. Пролонгація строку, на який надається кредит, здійснюється позичальником шляхом сплати ним процентів за черговий період без сплати чергової частини суми кредиту, що продовжує строк, на який надається кредит, на ще один черговий період (а.с.13). Розмір процентів відповідно до\~статті 625 Цивільного кодексу України\~становить 365 % річних. Відповідач ознайомлений і прийняв умови кредитного договору, та підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору 23.10.2021-100001751 твід 23.10.2021 року, з яким попередньо уважно ознайомився, шляхом підписання електронним підписом та одноразовим ідентифікатором (а.с.13) Графік платежів за договором: проценти, розраховані за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 7 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: перший платіж у розмірі 3 158,43 грн., другий платіж у розмірі 3 158,43 грн., третій платіж у розмірі 3 158,43 грн., четвертий платіж у розмірі 3 158,43 грн.; п`ятий платіж у розмірі 3 158,43 грн., шостий платіж у розмірі 3 158,43 грн., сьомий платіж у розмірі 3 158,43 грн. Комісія сплачується 2 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 1478 грн. 43 коп., 2 платіж у розмірі 321 грн. 57 коп. Відповідно до підтвердження укладення кредитного договору від 23.10.2021 року, відповідач підтвердив укладення електронного кредитного договору між ним та позивачем. Сума кредиту становить 12 000 грн, строк кредиту 98 днів (а. с. 14). Згідно з паспортом споживчого кредиту, відповідача повідомлено про основні умови кредитування, зокрема: зокрема типу кредиту- фінансовий кредит, суму ліміту 12\~000 грн, строку кредитування 98 дні, процентної ставки 365% річних, типу процентної ставки - фіксована; орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача- 22109,01, комісія пов`язана з кредитом 1800 грн, порядок повернення кредиту інші важливі аспекти (а. с. 8-9). Пропозиція про укладення кредитного договору, заявка, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, паспорт споживчого кредиту підписані позичальником [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора G584 та електронним підписом мишею (а.с.9, 12зв, 13зв). Відповідно до квитанції LIQPAY від 23.10.2021 року №1801732667, по договору № 23.10.2021-100001751 твід 23.10.2021 року були перераховані 12 000 грн на банківський рахунок [NUMBER] (а. с. 15). З карточки субконто за кредитним договором року №23.10.2021-100001751 від 23.10.2021 за період з 23.10.2021 року по 25.12.2023 року слідує, що [PERSON] частково сплачувала заборгованість, а саме: 16.11.2021 у сумі 1680 грн, 16.11.2021 року 1478,43 грн, 18.11.2021 1680 грн, 08.02.2022 року 800 грн, 18.02.2022 року 880 грн, 18.02.2022 120 грн, а всього сплачено 6638,43 грн, загальний залишок заборгованості становить 20 601,44 грн (а. с. 16-19). 26.12.2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено факторингу №261223-10, згідно якого ТОВ «Новий колектор» набуло право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому ТОВ «Споживчий центр» (а.с.20-23). На виконання умов вищезазначеного договору укладено Перелік №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором №23.10.2021-100001751 від 23.10.2021року на залишок основної суми кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким є [PERSON] (24зв). Згідно Довідки ТОВ «Новий колектор» про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором №23.10.2021-100001751 від 23.10.2021року [PERSON] має заборгованість перед ТОВ «Новий колектор» в сумі 20 601,44 грн., в тому числі 11 880 грн. за тілом кредиту та 8 399,87 грн. за процентами, 321,57 грн- заборгованості за комісією (а.с. 28). 26.12.2023 року позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги та вимогу про сплату заборгованості (а.с.26, 26зв). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі\~ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію»\~(далі - Закон). У\~статті 3 Закону\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6\~статті 11 Закону\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12\~статті 11 Закону\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно\~статті 1056 ЦК України\~розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~статті 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Статтею 526 ЦК України\~презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті\~610,\~611 ЦК України). Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору Відповідно до\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями\~статті 516 ЦК України\~визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За приписами\~статті 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~статті 1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі\~статтею 1080 ЦК України\~презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За правилом\~статті 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи підтверджено, що 23.10.2021 року у встановленому вказаними заявкою та пропозицією порядку, а також у відповідності до\~Закону «Про електронну комерцію», ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] строком на 98 календарних дні уклали кредитний договір за заявкою в електронній формі №23.10.2021-100001751 на суму 12 000 грн за процентною ставкою у розмірі 1 %, яка застосовується протягом усього строку на який надається кредит, на підтвердження прийняття заяви на видачу кредиту позивачем було надіслано відповідачу підтвердження укладення договору на вищевказаних умовах. Відповідач підтвердив, що ознайомлений і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №23.10.2021-100001751 від 23.10.2021року, з якими він попередньо ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, відповідач розумів, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором G584 (код смс-повідомлення на номер 0505077128). Вказана сума позики була перерахована відповідачу на його платіжну картку, що підтверджується квитанцією про електронний переказ коштів від 23.10.2021 року, сформований платіжним сервісом «Приват Банк», системою LiqPay. Відповідач не надав суду відзиву, заперечень щодо факту отримання кредиту, жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин та доказів наданих позивачем. Таким чином відповідач отримала 12000 грн кредитних коштів, проценти з розрахунку 1%, що були узгоджені в договорі, укладеному на 98 днів складають 11\~760 грн, та одноразова сума комісії, передбачена договором становить 1800 грн, а в загальній сумі вартість кредиту становить 25\~560 грн. В той же час, відповідач частково сплачувала заборгованість, а саме: 16.11.2021 у сумі 1680 грн, 16.11.2021 року 1478,43 грн, 18.11.2021 1680 грн, 08.02.2022 року 800 грн, 18.02.2022 року 880 грн, 18.02.2022 120 грн, а всього сплачено 6638,43 грн. Отже, фактично несплаченою залишилась заборгованість у загальній сумі 18\~921,57 грн (25\~560 6\~638,43 = 18\~921,57 грн.), яка позичальником в добровільному порядку ТОВ «Споживчий центр» повернута не була. Відтак позивачем правомірно визначено заборгованість за тілом кредиту в сумі 11\~880 грн, та нараховано заборгованість за простроченими відсотками в сумі 7\~041,57 грн. Щодо стягнення відсотків у розмірі 1\~358,3 грн, а також комісії в сумі 321,57 грн, то в задоволенні позову в цій частині слід відмовити, так як кошти в цьому розмірі були повернені позичальнику. Тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. VІІ. Судові витрати. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2224,87 грн., тобто пропорційо до задоволених позовних вимог. Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд, зважаючи на позиції сторін щодо цього питання, дійшов такого висновку. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що очікує понести 4 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в рамках договору 07/24-НК від 02.07.2024 року про надання правничої допомоги, укладеного між Товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Новий\~колектор» та\~Адвокатським об`єднанням\~«Верітас центр», які і заявив до стягнення з відповідача. На підтвердження понесення витрат на оплату професійної правничої допомоги позивач надав такі докази: договір про надання правової допомоги 07/24-НК від 02.07.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» та Адвокатським об`єднанням «Верітас центр» (а.с.30); ордер на надання правничої допомоги серії АІ №1719604 на підставі договору 07/24-НК\~від 02.07.2024\~року(а.с.6); свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №8614/10 адвоката Моісеєнко М.Ю.(а.с.7); звіт про\~виконану роботу\~відповідно до\~договору 07/24-НК\~від 02.07.2024\~рокупо клієнту [PERSON] , з переліком послуг наданих ТОВ «Новий колектор» адвокатом Моісеєнко М.Ю. (а.с.31); платіжна інструкція №957 від 02.08.2024 року, де платник ТОВ «Новий колектор», отримувач Адвокатське об`єднання «Верітас центр» на суму 4000 грн , призначення платежу: оплата за надання правничої допомоги згідно додаткової угоди №3 до договору 07/24-НК від 02.07.2024 року (а.с.32). Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі\~ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. В частині 1\~ст. 137 ЦПК України\~зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2\~ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19. Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 4000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в звіті про виконану роботу вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату. Суд, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, часткового задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. На підставі ст.ст.549, 551, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial