Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

22.10.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги наступним. 25.02.2006 року позивачка уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В 2015 році шлюб між сторонами розірвано. 13.04.2018 року на підставі судового наказу, виданого Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.03.2018 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною. [INFO] старший син подружжя [PERSON] досяг повноліття. У зв`язку з щоденними обстрілами м. Нікополя військами рф, позивачка разом з дітьми змушено була переїхати до м. Києва, де вони зареєструвались як вимушено переміщені особи. Молодша дитина [PERSON] продовжив навчання в ліцеї №80 Печерського району м. Києва, старший син [PERSON] навчається на денній формі навчання у Київському національному університеті культури і мистецтв за спеціальністю «024 Хореографія». Крім того, позивачка винаймає житло, що несе додаткове матеріальне навантаження на бюджет її родини. Позивачка зазначає, що відповідач є працездатним, інших аліментних зобов`язань не має, отримує стабільний дохід, оскільки є військовослужбовцем, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, та стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходів) відповідача щомісяця на період навчання дитини, тобто до 30.06.2027 року. Ухвалою суду від 11.11.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 32-33). Позивач була повідомлена про розгляд справи шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження на електронну адресу, зазначену нею в позові, додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направила. Відповідач про розгляд справи у суді повідомлявся шляхом направлення на адресу його реєстрації копії ухвали про відкриття провадження, про що свідчить поштовий конверт (а.с.37), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Своїм правом на підготовку відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Третя особа була повідомлена про розгляд справи шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного документу (а.с.35). Відзиву на позовну заяву на адресу суду не направили. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України,\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Розгляд справи\~проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Як встановлено судом, сторони перебували в шлюбі з 25.02.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Від даного шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.13 зворот) та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року шлюб між подружжям розірвано, рішення набуло чинності 09.10.2015 року (а.с.14). 25.05.2024 року позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] (а.с. 12 зворот). Судовим наказом, виданим 13.04.2018 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області по справі №182/1832/18, з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.03.2018 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною (а.с.38). [INFO] старший син [PERSON] досяг повноліття, а отже стягнення за судовим наказом припинилось. Як зазначає позивач, відповідач є працездатним, отримує стабільний дохід, оскільки перебуває на службі в лавах ЗСУ, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Статтею 51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину найважливіший обов`язок матері і батька. Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, що відповідає положенням ч.5 ст.183 СК України. З огляду на викладене вище, з урахуванням діючого законодавства, наявності обов`язку щодо матеріального забезпечення дитини з боку обох батьків, з урахуванням того, що відповідач є працездатним, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від заробітку та доходу відповідача підлягають задоволенню. При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а обставин, які б вказували на неможливість відповідача надавати таку допомогу судом не встановлено, ним самим не зазначено, його законні права та інтереси не порушуються та не погіршують його матеріальне становище. Крім того, в матеріалах справи наявна Довідка про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти (а.с.17), згідно якої [PERSON] , [INFO] , 10.08.2023 року зарахований до Київського національного університету культури і мистецтв, та здобуває освіту на денній формі навчання за спеціальністю «024 Хореографія», термін навчання до 30.06.2027 року (а.с.17). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182\~цього Кодексу. З огляду на викладене вище, з урахуванням потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та не в змозі забезпечувати себе самостійно, а також враховуючи матеріальний стан відповідача, сплату ним аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, суд вважає заявлені позивачем вимоги щодо розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання надмірними та необґрунтованими та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині в розмірі 1/8 частини від доходів [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1.ч.1 ст.430 ЦПК України стягнення аліментів\~ у\~межах суми\~платежу за\~один місяць допускається до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial