Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

07.10.2024 ТОВ «Санфорд Капітал» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 295,35 гривень. Також, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму понесених судових витрату розмірі 2422 гривень 40 копійок, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5200,00 гривень. Вимоги мотивує тим, що 12.07.2017 року АТ «Ідея Банк» та відповідач [PERSON] уклали угоду № С 16.201.76368 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Позичальник власним підписом під текстом угоди підтвердив ознайомлення з тарифами банку та згоду з ними. Пунктом 3 угоди визначено, що банк надає кредит шляхом встановлення відновлював кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: -максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн. -ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 9000,00 -процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48.00% річних. -розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та ДКБО. -діє індивідуальний порядок внесення суми обов`язкового мінімального платежу яким розрахунковою датою є число кожного календарного місяця, яке відповідає числу оформлення договору; -днем сплати ОМП за попередній розрахунковий період є останній операційний платіжного періоду. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 9000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконав лише частково. Згідно виписки по рахунку позичальника за весь строк з моменту укладення угоди і до моменту звернення з цим позовом позичальник сплатив банку в рахунок погашення основного боргу та сплати процентів лише 13 915,50 гривень. 16.11.2023 \~ \~ \~ \~року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] 29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладеного договір факторингу №29/12-23. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] . На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за кредитним договором № С 16.201.76368 від 12.07.2017 року в розмірі 30\~295,35 грн., з яких: 9 900,18 грн. основний борг, 14\~964,82 грн. нараховані відсотки, 4\~286,67 грн. інфляційні втрати, 1\~143,68 грн. 3 проценти річних та судові витрати по сплаті судового збору, оплати послуг поштового зв`язку та витрати пов`язані з оплатою на правничу допомогу в розмірі 5200 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а. с. 80-81). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку, однак до суду повернувся конверт із довідкою ДП «Укрпошта» про причини повернення рекомендованого поштового відправлення за закінченням терміну зберігання (а.с. 84). Відзив на позов відповідачем, у визначений в ухвалі суду термін, не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12.07.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № С 16.201.76368 від 12.07.2017 року (а.с. 45). Відповідно до умов кредитного договору № С 16.201.76368 від 12.07.2017 року, ПАТ «Ідея Банк» надало [PERSON] кредит (грошові кошти) в сумі 9\~000,00 гривень, шляхом відкриття поточного рахунку у валюті гривня та наданням електронного платіжного засобу. Строк користування кредитним лімітом 365 днів з моменту отримання коштів та з можливістю пролонгації. За користування кредитом встановлена змінювана відсоткова ставка 48,00% річних. [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти та плату за обслуговування кредитної заборгованості. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» було укладено договір факторингу № 16/11-23 (а.с. 35-41). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору факторингу, АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» прийняло право вимоги до боржників (зокрема, до [PERSON] ), та в їх оплату зобов`язалося передати в розпорядження АТ «Ідея Банк» грошові кошти за плату та на умовах вказаного договору. 29.12.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу № 29/12-23 (а.с. 28-34). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» відступило, а ТОВ «Санфорд Капітал» прийняло право вимоги до боржників (зокрема, до [PERSON] ), та в їх оплату зобов`язалося передати в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» грошові кошти за плату та на умовах вказаного договору. За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, на момент звернення позивача до суду та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № С 16.201.76368 від 12.07.2017 року, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед ТОВ «Санфорд Капітал» в розмірі 30\~295,35 грн., з яких: 9 900,18 грн. основний борг; 14\~964,82 грн. нараховані відсотки; 4\~286,67 грн. інфляційні втрати; 1\~143,68 грн. 3 проценти річних. Будь-яких належних доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Таким чином, на засадах змагальності сторін суду повністю доведені факт виникнення в відповідача заборгованості перед позивачем в сумі, зазначеній в позовній заяві та факт набуття позивачем права вимоги до [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ТОВ ТОВ «Санфорд Капітал» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № С 16.201.76368 від 12.07.2017 року в загальній сумі 30\~295,35 грн. Крім того, на підставі ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 01.04.2024 року між АБ «Альянс ДЛС» та позивачем ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 1/04, за умовами якого бюро взяло на себе зобов`язання з приводу надання правничої допомоги у спорі, який є предметом здійснення даного судового провадження. Як вбачається із акту прийому-передачі наданих послуг від 12.08.2024 року до вищевказаного правочину вартість правничої допомоги склала 5 200 грн. та детальний опис виконаних робіт (а.с. 56). З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. При цьому, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України за наявності клопотання іншої сторони. Із наведеного слідує, що понесені позивачем та документально підтвердженні витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 200 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем було понесено та документально підтверджено судові витрати у зв`язку з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, а саме направлення на адресу відповідача примірника позовної заяви з додатками рекомендованим поштовим повідомленням, в сумі 45,00 гривень (а.с. 54, зворот). А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат у зв`язку з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду в сумі 45,00 гривень. На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved