Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги, у якому позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 39860,20 грн., суму втрат від інфляції 122,09 грн., 3% річних 88,84 грн., а всього 40071,13 грн. та понесений судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» відповідно до умов, визначених Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Позивач несе збитки у зв`язку з відмовою відповідачів розрахуватись за надані послуги, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період 01.12.2023 по 29.02.2024 у розмірі 39860,20 грн. Крім того, за весь час прострочення оплати нараховано сума втрат від інфляції 122,09 грн., 3% річних 88,84 грн. У добровільному порядку боржники сплатити борг відмовляються, у зв`язку з чим КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» несе матеріальні збитки, тому звернулося до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві. Суду пояснила, що нарахування заборгованості проведені відповідно до чинного законодавства, усі здійснені відповідачами проплати позивачем зараховано на погашення заборгованості за минулий період, що відповідає вимогам закону. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила в позові відмовити, оскільки позивач не надав обгрунтованого розрахунку заборгованості, не надав акт про підтвердження показників загальнобудинкового лічильника гарячої води. На запитання суду пояснила, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] фактично проживає двоє осіб [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] хоча і зареєстрована у вказаній вище квартирі, однак фактично в ній не проживає, що підтверджується довідкою. Лічильник гарячої води у даній квартирі було встановлено лише в березні 2024 року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Заяв та відзиву від відповідачів до суду не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією, що надає населенню послуги з постачання теплової енергії та гарячої води відповідно до ЗУ «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ, Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.09.2019 №830 та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 №1182. Судом встановлено, що згідно з Витягом з реєстру особових рахунків житлового фонду КП ОЦ житлово-комунального господарства м. Вінниця та відомостями Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 18.07.2024 відповідачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 22-27). Вказане вище помешкання, в якому зареєстровані відповідачі, забезпечується послугами централізованого теплопостачання та гарячої води, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», що підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до акту ОСББ «Академіка Янгеля 24» №20223 від 28.02.2023, в квартирі за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] . У вказаній квартирі не проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 62). Згідно з довідкою МКП «УК «Житло-Гарант» №711 від 26.05.2023, [PERSON] та [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 63). Відповідач [PERSON] зверталася до КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» із заявою, яка зареєстрована 26.06.2023 в канцелярії КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», про перерахування гарячої води на дві особи з 05.04.2022 по 31.12.2022 на підставі акту та довідки про фактичне проживання (а.с. 61). В підтвердження оплати за надані послуги відповідачем [PERSON] надано суду платіжні інструкції та копії єдиних рахунків (а.с. 77-85). У зв`язку із виниклою заборгованістю за наданими позивачем послугами в помешкання за адресою: [ADDRESS] , КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» звернулося\~до суду\~із заявою\~про видачу\~судового наказу\~щодо стягнення\~заборгованості і\~посправі №127/14110/24 Вінницьким міським судом Вінницької області 09.05.2024 було видано судовий наказ про стягнення на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенего» солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 40071,13 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2024 скасовано судовий наказ, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 09.05.2024 у справі №127/14110/24 за заявою КП ВМР «Вінницяміськтеплоенего» про стягнення солідарно із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 40071,13 грн. та судового збору у розмірі 302,80 грн. (а.с. 14). Позивач, звернувшись до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 у розмірі 39860,20 грн. Відповідач [PERSON] , заперечувала заявлені позовні вимоги, оскільки позивач не надав обгрунтованого розрахунку заборгованості, не надав акт про підтвердження показників загальнобудинкового лічильника гарячої води. Статтею 67 ЖК України, передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із\~ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до\~житлово-комунальних\~послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком ; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до\~пункту 1,\~2\~ч.\~1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач\~має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; Згідно з\~пунктом 1,\~5\~ч.\~2\~ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний\~споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги), або відтворити на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надіслати електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти. Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг при умові, якщо вона фактично користується (чи має намір користуватись) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту початку користування цими послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 р в справі №751/3840/15-ц). Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та додержання вимог договору та нормативно-правових актів є основним обов`язком споживача теплової енергії. З огляду на викладене, правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Пунктом 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок індивідуального споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Форма та зміст (умови) Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин. КП ВМР «ВМТЕ» запропонувало населенню публічну оферту для ознайомлення та укладення договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, опублікувавши в газеті «Вінницька газета» №32 від 03.08.2018 типові договори приєднання. Після даної публікації вважається, що вони укладені між КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» та кожним споживачем фізичною особою (додається). Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідачі по справі не повідомили протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору та не надали своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинили дії, які засвідчують їх волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця, тому договір вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги. Отже, по справі встановлено, що відповідачі по справі є споживачами послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, які забезпечуються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» за адресою: [ADDRESS] і на них поширюється дія договору приєднання про надання послуг з ценралізованого опалення, постачання гарячої води, який був опублікований у газеті «Вінницька газета» №32 від 03.08.2018, що свідчить про наявність між сторонами договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 3.4. Договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води сторони домовилися, що всі платежі за послуги з теплопостачання, що вносяться споживачем на поточний рахунок виконавця, погашають заборгованість попереднього періоду при її наявності, незалежно від призначення платежу, вказаного у платіжному документі. З 01.11.2021 діють Типові індивідуальні договори приєднання на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, і вважається, що вони укладені між КП ВМР «ВМТЕ» та кожним споживачем фізичною особою відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1022) та постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води» (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 №1023). Частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктом 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії та пунктом 39 Правил надання послуги з постачання гарячої води передбачено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Зазначене передбачено також пунктами 38 Типових індивідуальних договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води. Відповідно до статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Споживаючи послуги, надані КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», відповідачі не оплатили отримані послуги у встановленому законом строк і порядку. Позивач зазначає, що за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 борг відповідачів за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води становить 39860,20 грн. Відповідачі періодично сплачували відповідні грошові кошти на рахунок позивача за спожиті послуги, зокрема за гарячу воду, що підтверджується наданими суду копіями єдиних рахунків та копіями платіжних інструкцій, проте вказані суми були зараховані позивачем на погашення боргу за минулий період відповідно до статті 534 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Розподіл обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії, гарячої та холодної води між споживачами здійснюється відповідно до законодавства. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно з ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 24 Постанови Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Визначення вартості послуги з постачання теплової енергії квартири [ADDRESS] проводилося за показниками приладу обліку теплової енергії, що встановлений на його вводі (загальнобудинковий лічильник), пропорційно до опалювальної площі квартири. Відповідно до\~п.\~21\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~№1182\~від 11.12.2019\~«Про затвердження\~Правил надання\~послуги з\~постачання теплової\~енергії і\~типових договорів\~про надання\~послуги з\~постачання теплової\~енергії» до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг споживання гарячої води у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу. Нарахування по вищевказаній квартирі за послуги з постачання гарячої води проводилось відповідно до показань будинкового засобу обліку. Згідно з п. 26 Постанови №1182 обсяги спожитої у будівлі гарячої води розподіляються між споживачами відповідно до Наказу від 22.11.2018 №315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг». Пунктом 2 Розділу IX Наказу №315 обсяг спожитої гарячої води в індивідуальному приміщенні, не оснащеному вузлом обліку гарячої води розраховується за формулою, відповідно до якої від показників загальнобудинкового лічильника віднімаються сумарні показники квартирних лічильників, а різниця розподіляється пропорційно кількості осіб, прописаних в квартирах не оснащених приладами обліку. Оскільки лічильник обліку гарячого водопостачання у квартирі відповідачів не встановлено, внаслідок чого споживачі (відповідачі) показники лічильника надавачу послуг не передавали, тому, нарахування оплати за надані послуги здійснювалось згідно п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України №1182 від 11.12.2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] у період з 01.12.2023 по 29.02.2024 за який виникла заборгованість не було встановлено розподільчі засоби обліку гарячої води. На запитання суду відповідач [PERSON] суду пояснила, що лічильник гарячої води у вищевказаній квартирі було встановлено лише в кінці березня 2024. В даному випадку судом встановлено, що відповідачі не вживали належні і достатні заходи для своєчасного встановлення розподільчих засобів обліку гарячої води. Позивач зазначає, що за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 борг відповідачів за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води становить 39860,20 грн. Визначення вартості послуги з постачання теплової енергії квартири [ADDRESS] проводилося (в тому числі протягом заявленого спірного періоду) за показниками приладу обліку теплової енергії, що встановлений на його вводі (загальнобудинковий лічильник), пропорційно до опалювальної площі\~квартири (абзац 1 пункту 24 Постанови № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії»), відповідно до встановлених тарифів. Виникла заборгованість відповідачами не спростована, відповідачами не надано власний розрахунок, тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в розмірі 40071,13 грн. підлягають задоволенню, оскільки є такими, що засновані на законі, є обґрунтованими та доведеними матеріалами справи. Щодо стягнення інфляційних та 3% річних, то суд звертає увагу, що відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, слід враховувати, що за юридичною природою правовідносини сторін є грошовими зобов`язаннями і на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого в постанові від 30.10.2013 по справі 6-59цс13, закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. З огляду на зазначене, позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідачів 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 88,84 грн. та суму втрат від інфляції в розмірі 122,09 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до акту №20223 від 28.02.2023, виданого ОСББ «Академіка Янгеля 24» в квартирі за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] та [PERSON] . У вказаній квартирі з 05.04.2022 не проживають [PERSON] та [PERSON] (а.с. 62). Згідно з довідкою №711 від 26.05.2023, виданою МКП «УК «Житло-Гарант» Бондарчук О.С. та [PERSON] з 05.04.2022 проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 63). Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У пункті 11 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідно до частин 1, 6 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Частиною першою статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 6 частини першої статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Пункт 11 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Відповідачкою [PERSON] було повідомлено письмово позивача КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про тимчасову відсутність з 05.04.2022 відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується заявою [PERSON] , яка зареєстрована 26.06.2023 в канцелярії КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго», актом ОСББ «Академіка Янгеля 24» №20223 від 28.02.2023, довідкою МКП «УК «Житло-Гарант» №711 від 26.05.2023 (а.с. 61-63). Отже, в період з 01.12.2023 по 29.02.2024 відповідач [PERSON] була зареєстрована в квартирі за адресою: [ADDRESS] , але не проживала в ній з 05.04.2022, тому відповідач [PERSON] не може нести відповідальність за зобов`язаннями з оплати наданих послуг в період з 01.12.2023 по 29.02.2024. Таким чином, за встановлених обставин та наданих доказів, суд вважає, що слід стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.12.2023 по 29.02.2024 в загальному розмірі 40071,13 грн. При зверненні до суду з позовом позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача понесений судовий збір у розмірі по 1514,00 грн. з кожного.

Outcome: approved