Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

14.11.2024 позивачка [PERSON] через свою представницю [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 17.04.2021 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 91. До реєстрації шлюбу, [INFO] , у них народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 01.09.2015, та складено відповідний актовий про народження за № 988. Проте, відносно дитини, сторони під час реєстрації народження спільної заяви про визнання батьківства до органу реєстрації актів цивільного стану не подавали, відповідач не встановлював батьківство в судовому порядку, а тому відомості про батька в актовому записі про народження дитини зазначені на підставі ч.1 ст.135 СК України (зі слів матері), а отже з правової точки зору вважається що дитина походить не від шлюбу сторін. З перших днів подружнього життя у сторін була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між сторонами зіпсувались та все одно вони неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дитини. Однак, сторонам це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин з 10 березня 2022 року, саме з цього часу фактично сторони припинили жити разом, проживають окремо один від одного, ведуть окреме господарство та не пов`язані спільним побутом. Наразі позивачка через військові дії вимушено з дітьми виїхала з України та тимчасово перебуває на території Німеччини під тимчасовим захистом. Таким чином, враховуючи, що сторони неодноразово намагалися зберегти сім`ю, проте остаточно не проживають однією сім`єю тривалий час, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, то подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. На момент звернення до суду з цим позовом між сторонами відсутній спір з приводу розподілу спільного майна. У зв`язку з цим просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір у розмірі 1211,20грн витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. 15.12.2024 через систему «Електронний суд» надійшли заяви представниці позивачки про розгляд справи за відсутності сторони позивача та про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Також, 15.12.2024 надійшло клопотання проводити за відсутності сторони позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, 18.12.2024 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку до таких висновків. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.04.2021 Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 91. Від шлюбу сторони дітей не мають. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують з березня 2022 року, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Щодо стягнення судових витрат, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позов щодо розірвання шлюбу задоволено в повному обсязі, відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50% судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн., а 50% - повернути позивачу з державного бюджету відповідно до квитанції про сплату №F123-Е71В-К4ЕЕ від 14.11.2024. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача на її користь 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання правової допомоги від 11.11.2024, укладеного між [PERSON] та адвокатом Яровою\~С.В., та копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого загальна вартість послуг становить 7000,00 грн. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №\~755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial