Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У березні 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить суд стягнути з [PERSON] матеріальний збиток, завданий у результаті ДТП, в розмірі 23\~301,53 грн.; витрати, пов`язані з проведення експертизи 2\~650,00 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що 05.08.2022 у м.Дніпро між автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем марки «Ford Focus C-MAX», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12.10.2022, постановленою за результатами розгляду справи №201/7002/22, [PERSON] визнано винним у ДТП, яке мало місце 05.08.2022, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , не була застрахована, а розмір спричиненої шкоди [PERSON] становив 267\~555, 45 грн., у зв`язку з чим МТСБУ було виплачено страхове відшкодування у розмірі 160\~000,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з винної особи різниці між розміром шкоди та розміром страхової виплати, яка з урахуванням вартості залишків автомобіля становить 23\~301,53 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було розподілено 06.03.2024 судді Кудрявцевій Т.О. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. від 13.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі, однак ним не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до копії постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12.10.2022, прийнятої за результатами розгляду справи №201/7002/22, [PERSON] визнано винним у ДТП, яке мало місце 05.08.2022 у м.Дніпро між автомобілем марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобілем марки «Ford Focus C-MAX», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , й притягнуто його адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки «Ford Focus C-MAX», державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] . Згідно копії висновку експерта [PERSON] по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ №0709/22 від 06.09.2022, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки «Ford Focus C-MAX», державний номерний знак [NUMBER] , під час вказаної ДТП складає 267\~555,45 грн.; ринкова вартість транспортного засобу автомобіль марки «Ford Focus C-MAX», державний номерний знак [NUMBER] , у аварійному стані після ДТП, становить 84\~253,92 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ford Focus C-MAX», державний номерний знак [NUMBER] , становить 514\~131,70 грн. Відповідно до копії квитанції №0.0.2667103101.1 від 08.09.2022 за проведення вказаного експертного дослідження [PERSON] сплачено суму у розмірі 2\~650,00 грн. Згідно матеріалів справи, зокрема, копії схеми місця ДТП та інформації, зазначеній в ній, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] , не застрахована. Відповідно до копії заяви від 15.08.2022, представником [PERSON] було подано до МТСБУ заяву про страхове відшкодування. Згідно копії заяв про видачу готівки від 14 та 15.11.2022, представником [PERSON] було отримано суму у розмірі 159\~202,00 грн. Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з частинами 1-2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно постанови НБУ №109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 30.05.2022, з 1 липня 2022 року\~ розмір страхової суми (ліміт відповідальності) з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за шкоду заподіяну майну становить 160\~000,00 грн. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з п. 30.1 ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.30.2 ст.30 вищевказаного Закону № 1961-IV, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. З огляду на те, що позивач не згоден із визнанням транспортного засобу марки «Ford Focus C-MAX», державний номерний знак [NUMBER] , фізично знищеним, заявлені вимоги щодо відшкодування різниці між вартістю вказаного автомобіля до ДТП та після, з вирахуванням суми сплаченої М(Т)СБУ, підлягають задоволенню за рахунок відповідача, як особи, котра винна у спричиненні шкоди. Також, в силу ст. 22 ЦК України, з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на проведення експертизи у розмірі 2 650,00 грн. Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Оскільки позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу пов`язану зі зверненням до суду з даним позовом надано належні докази: копію договору про надання професійної правничої допомоги №28/02/24-1 від 28.02.2024; копію рахунку №31/2024, який містить детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару); копію платіжної інструкції №0.0.3502711825.1; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; виходячи з принципу виваженості і справедливості, враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи, а також значення справи для учасників та розмір заявленої шкоди за відшкодуванням якої позивач звернувся до суду, з відповідача підлягає стягненню сума на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 969,00 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved