Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, згідно якої просив суд встановити факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] адресою: вулиця 8 Березня, місто Арциз Болградського району Одеської області. Заявник, який є сином померлої [PERSON] , на момент смерті спадкодавці проживав разом з нею з червня 2012 року у житловому будинку за вищевказаною адресою, однак був зареєстрований за іншою адресою. З часу спільного проживання заявника з померлою [PERSON] , заявник купляв їм обом продукти харчування, допомагав їй у приготуванні, прибиранні в будинку та на прилеглій земельній ділянці, виконував різні побутові доручення, тобто вони були пов`язані\~спільним побутом,мали взаємні права та обов`язки. Після смерті [PERSON] заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не зміг через відсутність встановленого факту постійного проживання заявника зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим звернувся до суду з зазначеною заявою. Заявник та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явились, але до суду від них надійшли заяви, в яких просили суд про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Представниця заінтересованої, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшла заява, в якій просила суд про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала щодо задоволення вимог заяви. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 червня 1960 року, виданого Свердловським рай бюро РАЦС Луганської області, [PERSON] (а. с. 8-9), заявник у справі, народився [INFO] , його матір`ю зазначено [PERSON] (а. с. 10). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09 квітня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] (а. с. 6). За життя [PERSON] належали житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0406 га, кадастровий номер 512010100:03:003:0733, розташовані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 29 листопада 2013 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ВАН № 177223 від 29 листопада 2023 року, виданими державним реєстратором реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області Соколовим В.В., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22913556 від 03 червня 2009 року, виданим Арцизьким бюро технічної інвентаризації (а. с. 11, 12, 13). Як вбачається\~з довідки\~№ 1116\~від 01\~травня 2024\~року,\~виданої Відділом\~«Центр надання\~адміністративних послуг»\~Арцизької міської\~ради,\~ [PERSON] \~на час\~свої смерті\~була зареєстрована\~за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 13 грудня 2001 року, виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області (а. с. 7, 18). Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] від 29 липня 2002 року, виданого Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області, [PERSON] , заявник у справі, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). Згідно з довідкою № 02-23/788 від 15 липня 2024 року, виданої Виконавчим комітетом Арцизької міської ради, [PERSON] , заявник у справі, постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час смерті останньої, яка настала [INFO] (а. с. 20). Як вбачається із заяви [PERSON] , заявника у справі, від 03 липня 2024 року, останній звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , на підставі якої приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бучацьким В.Я. було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77535691 від 03 липня 2024 року (а. с. 14, 16). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 525/02-31 від 03 липня 2024 року, виданої приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бучацьким В.Я., [PERSON] , заявнику у справі, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої [PERSON] , у зв`язку з порушенням строку прийняття спадщини з часу її відкриття (а. с. 17). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 78674198 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), № 78674240 (заповіти/спадкові договори), листом № 752/01-16 від 09 жовтня 2024 року, виданими приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бучацьким В.Я. щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , спадкоємцями є [PERSON] , заявник у справі, та [PERSON] , яка спадщину не приймала, прийняти відмовилась, що підтверджується її заявою від 03 липня 2024 року; свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а. с. 15, 43, 44, 45). Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з роз`ясненнями, що викладені у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що громадянам України гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Згідно з вимогами частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом пунктів 3.19., 3.20. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (зі змінами), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавиця [PERSON] на момент своєї смерті, яка настала [INFO] , проживала спільно з [PERSON] , заявником у справі, за місцем реєстрації спадкодавиці за адресою: [ADDRESS] , та вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, що підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами. [PERSON] , заявник у справі, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка настала [INFO] , про що подав до нотаріальної контори відповідну заяву. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд, проаналізувавши вищевикладені докази, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, прийшов до висновку, що вимоги заяви [PERSON] , заявника по справі, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі статей 29, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved