Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Фис У.М. звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, за участю заінтересованої особи [PERSON] . Заяву мотивує тим, що 19.01.2024 року Франківський районний суд Львівської області задовольнив заяву [PERSON] про винесення обмежувального припису (справа № 465/10040/23). Суд видав обмежувальний припис щодо її колишнього чоловіка [PERSON] , яким було вжито таких заходів тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків: заборонено [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання (перебування), постраждалої особи [PERSON] ; заборонено [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Обмежувальний припис видано строком на 3 (три) місяці. Не зважаючи на видачу судом обмежувального припису [PERSON] продовжував переслідувати її, приходити до неї додому та вчиняти насильство. [PERSON] неодноразово порушував обмежувальний припис, винесений 19.01.2024 Франківським районним судом м. Львова справа №465/10040/23. За заявою [PERSON] до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань було внесено відомості по 6 епізодах порушення обмежувального припису. Враховуючи викладене, [PERSON] знову звернулась до суду про продовження обмежувального припису і Франківським районним судом м.Львова від 22.04.2024р. справа № 465/2937/24 продовжено обмежувальний припис стосовно кривдника [PERSON] строком на 6 (шість) місяців. Зазначає, що вона зверталася до суду за обмежувальним приписом бо [PERSON] вчиняв щодо неї психологічне насильство, що відображається в постійних образах та нецензурній лексиці. Крім цього, він застосовував щодо неї фізичне насильство, яким розбивав їй голову, ламав руку, та інше. Внаслідок дій [PERSON] , його постійних знущань та образ, в неї погіршилося самопочуття, вона перебуває в постійному стресі та страху. Не зважаючи на видачу судом продовження обмежувального припису [PERSON] продовжував переслідувати її, приходити до неї додому та вчиняти насильство. Вказує, що [PERSON] неодноразово порушував продовжений обмежувальний припис, винесений 22.04.2024 Франківським районним судом м. Львова справа №465/2937/24 та за заявою [PERSON] до ЄРДР було внесено відомості по 5 епізодах порушення обмежувального припису. Справи за цими кримінальними провадження передані до Франківського районного суду м.Львова. Також, Франківським районним судом м.Львова розглядається справа про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України за вчинення щодо неї домашнього насильства. Зазначає, що до винесення вироків по цих справах її життя та здоров`я постійно в небезпеці, вона боїться, що [PERSON] знову прийде та буде бити її. Зважаючи на протиправність поведінки [PERSON] , вважає, що слід продовжити заходи, які би не дозволили йому перебувати та спілкуватися разом з нею, а також вважає, що є всі підстави продовжити обмежувальний припис щодо [PERSON] на 6 (шість) місяців; його систематична насильницька поведінка ставить під загрозу її життя та здоровя, приносить шкоду її самопочуттю, має значний негативний вплив на її психоемоційний стан та здоров`я. Враховуючи вищевикладене, просить винести обмежувальний припис, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , та покладення на нього обов`язків: 1. Заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; 2. Заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 3. Заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою, [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; 4. Особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заявниця у судовому засіданні подану нею заяву підтримала, просила таку задоволити з підстав, наведених в заяві. Вказала суду, що [PERSON] систематично вчиняти відносно неї дії насильницького характеру, які проявляються у виражанні в її сторону нецензурною лексикою, образах та штовханнях. Під час дії обмежувального припису неодноразово його порушував, приходячи додому. Також, на уточнюючі запитання суду пояснила, що після завершення дії обмежувального припису, тобто після 22 жовтня цього року, [PERSON] перестав вживати спиртні напої, відтак конфліктів у них не виникає, фізичної шкоди їй не завдавав, поведінка [PERSON] останнім часом змінилась у кращу сторону. Разом з тим, вона переживає, що у випадку, якщо [PERSON] знову почне вживати алкогольні напої, то зможе вчиняти домашнє насильство. Зазначила, що станом на даний момент вони з [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS] ., вказана квартира є їхньою спільною сумісною власністю, оскільки придбана під час шлюбу. Вказала також, що порушення [PERSON] поопереднього обмежувального припису у переважній більшості проявлялись у тому, що він приходив до їх спільного місця проживання, водночас зазначивши, що іншого місця проживання у [PERSON] немає. Представник заявниці у судовому засіданні подану заяву підтримала, просила таку задоволити з підстав, викладених у заяві. Зазначила, що [PERSON] протягом тривалого часу здійснюється відносно [PERSON] домашнє насильство. Обмежувальний припис вже видавався та продовжувався судом, однак [PERSON] продовжував вчиняти дії всупереч вимогам, встановлених обмежувальним приписом, у зв`язку з чим за заявами заявниці неодноразово вносились відомості до ЄРДР, а також на розгляді Франківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт відносно [PERSON] за ст.126-1 КК України. Заінтересована особа [PERSON] заперечив щодо задоволення заяви, просив відмовити у такій. Пояснив, що на даний момент у нього з [PERSON] нормальні відносини, після спливу попередньог обмежувального припису він не вчиняв жодних негативних дій по відношенні до заявниці, вони проживають разом у квартирі, він тривалий час не вживає алкогольні напої, приносить додому їжу, заявниця не працює. Також пояснив, що на його думку єдиною підставою подання даної заяви є намагання заявниці самій проживати в квартирі, яка придбана за кошти його батьків. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України). Судом встановлено з пояснень учасників справи, що заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано між ними. Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 19.01.2024 видано обмежувальний припис стосовно кривдника [PERSON] , яким заборонено [PERSON] , [INFO] , строком на 3 (три) місяці: - перебувати у місці спільного проживання з постраждалою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - вести листування, телефонні переговори з постраждалою [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В подальшому, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2024 продовжено обмежувальний припис стосовно кривдника [PERSON] , яким заборонено [PERSON] , [INFO] , строком на 6 (шість) місяців: - перебувати у місці спільного проживання з постраждалою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; - вести листування, телефонні переговори з постраждалою [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , взято на профілактичний облік та направлено на проходження програми для кривдників. Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Сексуальне насильство - форма домашнього насильства, що включає будь-які діяння сексуального характеру, вчинені стосовно повнолітньої особи без її згоди або стосовно дитини незалежно від її згоди, або в присутності дитини, примушування до акту сексуального характеру з третьою особою, а також інші правопорушення проти статевої свободи чи статевої недоторканості особи, у тому числі вчинені стосовно дитини або в її присутності. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У частині другій статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 січня 2020 року в справі № 754/6995/19 (провадження № 61-16980св19). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). У постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18, від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19, від 10 лютого 2021 року у справі № 761/49109/19 сформульовано правову позицію про те, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. На підтвердження вимог заяви заявницею та її представником до суду подано Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №12024142370000354, №12024142370000440, №12024142370000458, №12024142370000523, №12024142370000525, №12024142370000547, №12024142370000551, відомості до якого внесені за заявами [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] 29.06.2024, 05.07.2024, 10.07.2024, 19.07.2024, 14.08.2024, 15.08.2024, 16.08.2024, 20.08.2024, 21.08.2024, 22.08.2024, 04.09.2024, 05.09.2024, 06.09.2024, 10.09.2024, 16.09.2024, 18.09.2024, 03.10.2024 та 04.10.2024 перебував у помешканні квартири [ADDRESS] , чим порушив обмежувальний припис, винесений Франківським районним судом м.Львова 22.04.2024. Окрім цього, у поданій заяві про видачу обмежувального припису заявниця та її представник покликаються на те, що на розгляді Франківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт відносно [PERSON] за ст.126-1 КК України. Разом з тим, як вже зазначалось, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2024 продовжено обмежувальний припис стосовно кривдника [PERSON] строком на 6 (шість) місяців, тобто до 22.10.2024. Відтак, події, на які покликається заявниця з представником стосуються періоду, під час якого діяв попередній обмежувальний припис стосовно кривдника, встановленого рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2024. Суд звертає увагу, що невиконання обмежувальних приписів не може бути самостійною підставою для видачі повторного обмежувального припису стосовно кривдника. Більш цього, за невиконання [PERSON] обмежувального припису, встановленого рішенням Франківського районного суду м.Львова від 22.04.2024 за заявами [PERSON] внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та по таких проводиться досудове розслідування. Окрім того, в судовому засіданні заявниця підтвердила, що після завершення строку дії обмежувального припису, поведінка [PERSON] характеризується позитивними змінами. Суд не бере до уваги покликання представника заявниці на те, що після 22.10.2024 [PERSON] продовжує застосовувати до неї фізичне насильство, яке проявляється у штовханнях, оскільки жодних доказів вказаного суду не надано. Окрім цього, інших доказів, які б підтверджували наявність обставин, що свідчать про вчинення відсносно [PERSON] з боку [PERSON] дій насильницького характеру після 22.10.2024, а відтак і наявності підстав для видачі обмежувального припису відносно кривдника, заявницею та її представником суду не надано, про такі у заяві не зазначено та відповідного клопотання про їх витребування, як цього вимагає закон, не заявлено. Відтак, заявницею, на підтвердження вимог поданої нею заяви, не долучено об`єктивних доказів, які б підтверджували учинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та були б достатніми для підтвердження існування юридичних фактів, з яким закон пов`язує можливість видачі обмежувального припису, а тому суд приходить до висновку щодо недостатності підстав для застосування до заінтересованої особи такого спеціального заходу як обмежувальний припис. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про те, що заявницею не доведено, що після закінчення дії обмежувального припису, виданого Франківським районним судом м.Львова 22.04.2024, тобто після 22.10.2024 відносно [PERSON] , останній продовжував систематично вчиняти стосовно неї домашнє насильство, у зв`язку із чим існують обґрунтовані ризики застосування насильства у будь-якому його прояві. При цьому, суд зазначає, що обмежувальний припис є тимчасовим заходом обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи та не може продовжувати існувати на постійній основі на підставі лише фактів та подій, які мали місце в минулому та які вже до цього були враховані судом під час видачі та в подальшому продовження такого обмежувального припису. Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису. На підставі ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed