Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», третя особа приватний виконавець Петренко Д.О., про визнання виконавчого напису № 46939, виданого приватним нотаріусом Бригідою В.О., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивач вказує, що оскаржений ним виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року №296/5 та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 №1172, виконавчий напис зроблено приватним нотаріусом, який в подальшому був позбавлений права здійснювати нотаріальну діяльність, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. На підставі зазначеного позивач просить суд визнати виконавчий напис №46939 від 16.12.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» заборгованості в розмірі 18\~252,86 грн. таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 23.10.2024 вказана позовна заява була залишена без руху та встановлений строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали шляхом надсилання третій особі позовної заяви та документів, що додаються до неї, та подання до суду доказів такого надсилання, а також надання (або зазначення про неможливість їх надання) доказів на підтвердження викладених у позові обставин щодо вчинення спірного виконавчого напису на кредитному договорі, який не є нотаріально посвідченим. Ураховуючи, що позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконав вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, надавши докази надсилання третій особі позовної заяви та документів, що додаються до неї, та зазначивши про неможливість надання доказів, 05.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Водночас указаною ухвалою за заявою позивача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено \~приватного виконавця Пашкова Юрія Дмитровича (61001, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 25, оф. 1); витребувано у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО», ЄДРПОУ: 41350844 копію кредитного договору, укладеного [PERSON] , на підставі якого був зроблений виконавчий напис №46939 від 16.12.2021 року приватним нотаріусом КМНО Бригіда В.; відмовлено у задоволенні клопотання про витребування у приватного виконавця Петренка Дмитра Олександровича копії виконавчого напису №46939 від 16.12.2021 року зробленого приватним нотаріусом КМНО Бригіда В., відносно [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, також зазначив, що позивач позов підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, а також долучив до матеріалів справи копію виконавчого напису № 46939 від 16.12.2021. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про причини неявки в судове засідання чи про відкладення розгляду справи суду не надав, відзиву на позовну заяву не надав. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець Пашков Юрій Дмитрович не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяв про причини неявки в судове засідання чи про відкладення розгляду справи суду не надала. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, установив наступне. Виконавчий напис 16.12.2021, що зареєстрований в реєстрі за № 46939, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О, який пропонує стягнути заборгованість з [PERSON] , що є боржником за кредитним договором №AG7127796 від 25/08/2019 року, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДІНЕРО» в розмірі 18\~252,86 грн. Стягнення заборгованості за указаним виконавчим написом проведено з 18.03.2020 року по 23.10.2021 року; сума заборгованості складає 17\~602,86 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 17\~602,86 грн; заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн; за вчиненням виконавчого напису в розмірі 650,00 грн; загальна сума, що підлягає стягненню, складає 18\~252,86 грн. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~(надалі Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст.39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~приписів ст.88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Спірний виконавчий\~напис (як\~це зазначено\~в самому\~виконавчому написі)\~вчинений на\~підставі ст.87-91 ЗУ «Про нотаріат»\~та пункту 2 Переліку. З цього приводу суд зазначає наступне. 10 грудня 2014 року набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Так, варто наголосити на тому, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 нового розділу), додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та\~п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року\~визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Зазначена постанова залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та набула законної сили. При цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.12.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Доказів того, що укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір №AG7127796 від 25.08.2019, який наданий нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, суду не представлено. Відповідачем указані обставини не заперечувались. Водночас відповідачем не спростовано доводи позивача щодо вчинення приватним нотаріусом Бригіда Володимир Олександрович виконавчого напису, яким звернено стягнення заборгованості за кредитним договором №AG7127796 від 25.08.2019, укладеним між боржником і стягувачем, без переконання у безспірності стягуваної суми. З урахуванням указаних обставин наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №158/2157/17. Водночас, проаналізувавши виконавчий напис, вчинений нотаріусом 16.12.2024, суд установив, що кредитний договір №AG7127796 від 25.08.2019, укладений відповідно до ч. 6 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року №675-VIII є електронним договором і має номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії L2308329. Як визначено пунктами 1, 2 глави 3 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 96/5, при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії; встановлення особи здійснюється нотаріусом за документами, передбаченими Законом України „Про нотаріат. За змістом\~ст.\~43\~названого Закону не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси, посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, що посвідчує особу, передбаченим Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", національним паспортом іноземця або документом, що його замінює, посвідченням особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідченням, виданим за місцем роботи фізичної особи. Посвідчення водія, особи моряка, члена екіпажу, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів. Тож суд доходить висновку, що укладення кредитного договору №AG7127796 від 25.08.2019 в порядку Закону України «Про електронну комерцію» виключає можливість його нотаріального посвідчення. За таких обставин оскаржений виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, відтак позовні вимоги про визнання його таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити. Водночас суд відхиляє доводи позивача щодо незаконності вчинення 16.12.2021 року виконавчого напису за №46939 приватним нотаріусом, свідоцтво якого було анульовано Міністерством юстиції України, позаяк, як убачається з матеріалів справи, указане свідоцтво було анульоване лише 09.02.2023 року, отже на момент вчинення виконавчого напису нотаріус Бригіда Володимир Олександрович мав право на зайняття нотаріальною діяльністю. Відповідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. ч. 1, 3\~ст.\~83\~ЦПК України\~унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно ч. 4\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень щодо позовних вимог [PERSON] та доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідно до положень\~статті 81\~ЦПК України\~суду не надав. Згідно з ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі суд покладає судовий збір на відповідача.

Outcome: approved