Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою Любашівського районного суду Одеської області від 02.08.2021 у справі № 507/1122/21 відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. А саме відповідач, керуючи транспортним засобом "ВАЗ" н.з. [NUMBER] , вчинив дорожньо-транспортну пригоду за участю транспортного засобу марки "Skoda" н.з. [NUMBER] та транспортного засобу "MAN" н.з. [NUMBER] , з напівпричепом "LAG" н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "ВАЗ" н.з. [NUMBER] (VIN-код ТЗ [NUMBER] ) (Відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201571366. При укладенні Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201571366, було застосовано пільгу 50 відсотків від вартості страхового платежу, оскільки страхувальником є пенсіонер [PERSON] .. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 80000,00 грн, а відтак, відповідно до ст. 38-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~якою передбачено\~у разі\~порушенням умов,\~передбачених пунктом 13.2\~статті 13 цього Закону, особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, звернувся з вказаним позовом до відповідача про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 40000,00 грн та нараховані інфляційні витрати в розмірі 1413,57 грн, пені 4742,08 грн та 3 % річних в розмірі 518,03 грн, а також витрат на правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн та судового збору. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, де зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач клопотань чи відзиву по справі не надавав. Розгляд справи проводився у спрощеному провадженні за наявними матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що 31.07.2021 на 305 км + 20 м автомобільної дороги М-05 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "ВАЗ" н.з. [NUMBER] (VIN-код [NUMBER] ), під керуванням Відповідача, транспортного засобу "Skoda" н.з. [NUMBER] та транспортного засобу "MAN", н.з. [NUMBER] , з напівпричепом "LAG" н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 02.08.2021 р. у справі № 507/1122/21 Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "ВАЗ" н.з. [NUMBER] (VIN-код ТЗ [NUMBER] ) (Відповідача) станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-201571366. Відповідно до Звіту № 27/69.01.22 від 21.01.2022 р. вартість матеріального збитку, завданого власника транспортного засобу "Skoda" н.з. [NUMBER] , складає 351.345,70 грн. Відповідно до Угоди про виплату страхового відшкодування від 12.09.2022 р. між потерпілою особою та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 80.000,00 грн. (за вирахуванням франшизи в розмірі 1.500,00 грн.) На підставі Угоди на виплату страхового відшкодування від 12.09.2022 р., а також, враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 80,000,00 гри., що підтверджується платіжною інструкцією від 20.09.2022. При укладенні Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-201571366, було застосовано пільгу 50 відсотків від вартості страхового платежу, оскільки страхувальником є пенсіонер [PERSON] .. 06.02.2024 відповідачу позивачем було направлено досудову вимогу про виплату грошових коштів, яка залишилася без виконання. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1191\~Цивільного кодексу\~України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до\~ст.\~993\~Цивільного кодексу\~України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~108\~Закону України\~«Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов 'язаних із нею фактичних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 108 Закону України «Про страхування» якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержача страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до п. 13.2. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Відповідно до ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відповідальність за порушення умов страхування, зокрема, у разі\~якщо страховик\~здійснив страхове\~відшкодування за\~шкоду,\~заподіяну під\~час використання\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~у сфері,\~що передбачає\~більше значення\~коригуючого коефіцієнта,\~ніж визначено\~договором страхування,\~чи з\~порушенням умов,\~передбачених пунктом 13.2\~статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Враховуючи вищенаведені\~норми закону\~та те,\~що відповідач\~визнаний винним\~у вчиненні\~ДТП на\~забезпеченому т.з.\~марки "ВАЗ"\~н.з.\~ [NUMBER] \~(VIN-код\~ТЗ [NUMBER] ),\~який використовувався\~відповідачем з\~порушенням умов\~передбачених пунктом 13.2\~статті 13 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позаяк страхувальником за полісом № ЕР-201571366 є [PERSON] на пільгових умовах, відповідач [PERSON] на підставі ст.38-1 вказаного закону зобов`язаний компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, що з вище встановленого становить 40000,00 грн. Отже вимога про стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування у зазначеному розмірі підлягає задоволенню. Щодо стягнення інфляційні витрати, пені та 3 % річних, нарахованих позивачем суд виходить з наступного. Позивачем на суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 40000,00 грн нараховано інфляційні витрати в розмірі 1413,57 грн, пеню 4742,08 грн та 3 % річних в розмірі 518,03 грн, за період з 01.03.2024 по 05.08.2024, які просить стягнути з відповідача. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~625\~Цивільного кодексу\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У цій справі грошове зобов`язання відповідача перед позивачем виникло на підставі закону (ст.38-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Позивачем було висунуто вимогу до відповідача щодо виконання грошового зобов`язання, а саме сплатити 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, що становить 40000,00 грн, висловленої позивачем у досудовій вимозі, отриманої відповідачем 06.02.2024, з терміном виконання 5-ть днів. Вказана вимога відповідачем не виконана, а отже відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, за правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач має право на відшкодування індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується з наведеним у позові розрахунком індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, нарахованих за період з 01.03.2024 по 05.08.2024. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 (провадження №12-14гс18) вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 1 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством Водночас, позивачем безпідставно нараховано пеню в розмірі 4742,08 грн, оскільки між сторонами не було укладеного жодного договору, який би передбачав відповідальність відповідача за порушення зобов`язання у вигляді пені. Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. У даному випадку таким законодавчим актом з Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», норми якого не встановлюють права кредитора (страховика) нараховувати боржнику пеню за прострочення виконання зобов`язання. Проте нарахування пені передбачено у пункті 36.5\~статті 36 вказаного закону лише у випадку прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. Отже з наведеного слід дійти висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційні витрати в розмірі 1413,57 грн та 3 % річних в розмірі 518,03 грн, задовольнивши позов у цій частині частково. Щодо судових витрат. Позивач у позові просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2422,4 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Згідно ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач при зверненні з позовом до суду очікує понести витрати на правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн, розрахунок якої наведено у позові та акті прийому передач наданих послуз від 06.08.2024 відповідно до договору про надання професійної правової допомоги №38916/1 від 30.07.2024, укладеного між позивачем та адвокатом Стецюрою О.В., діючого на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. З огляду на викладене, у зв`язку із частковим задоволенням позову, виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 2175,92 грн судового збору та 6558,32 грн витрат на професійну правничу допомогу

Outcome: partial