Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

[PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.04.2016 з відповідача вирішено стягувати на її користь аліменти на утримання [PERSON] , починаючи із 18.12.2015 року у розмірі 1/2 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Рішення суду Відповідач не виконував, аліменти не сплачував. Згодом ним було подана заява для перегляду заочного рішення суду, так як він вважав , що сума занадто велика. Як результат між нею та [PERSON] була укладена мирова угода за якою відповідач зобов`язується добровільно сплатити до 31.12.2016 року аліменти у розмірі 4800 грн. по 500 гривень з часу подачі позовної заяви, а саме з 18.12.2015 до часу перегляду судом заочного рішення від 05.04.2016. А також згідно мирової угоди [PERSON] зобов`язується добровільно сплачувати аліменти щомісячно до 10 числа поточного місяця, у розмірі 700 грн. на користь [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] до повноліття починаючи з 25.11.2016. Зобов`язання котрі були передбачені угодою відповідач не виконував. У зв`язку із тим, що на даний час вищевказаний розмір аліментів є недостатнім для того щоб в повній мірі забезпечити належний рівень життя неповнолітньої доньки, оскільки вона стає дорослішою та у зв`язку із цим потребує більше матеріальних коштів, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини з твердої грошової сумі у розмірі 700 грн. на 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 06.09.2024 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , відповідач є її батьком, відтак зобов`язаний утримувати доньку. Судом встановлено, що рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.04.2016 з відповідача вирішено стягувати на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] , починаючи із 18.12.2015 року у розмірі 1/2 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Рішення суду відповідач не виконував, аліменти не сплачував. Згодом ним було подана заява для перегляду заочного рішення суду, так як він вважав , що сума занадто велика. Як результат між нею та [PERSON] була укладена мирова угода за якою відповідач зобов`язується добровільно сплатити до 31.12.2016 року аліменти у розмірі 4800 грн. по 500 гривень з часу подачі позовної заяви , а саме з 18.12.2015 до часу перегляду судом заочного рішення від 05.04.2016. А також, згідно мирової угоди [PERSON] зобов`язується добровільно сплачувати аліменти щомісячно до 10 числа поточного місяця, у розмірі 700 грн. на користь [PERSON] на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] до повноліття починаючи з 25.11.2016 . Зобов`язання котрі були передбачені угодою відповідач не виконував. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.183 та ст.184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 Сімейного кодексу України , не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181, 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою і зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Як з`ясовано судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхньої спільної з позивачем дитини визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум становить 3196 гривень. З огляду на вищезазначені обставини, враховуючи право стягувача аліментів на визначення способу виконання обов`язку щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що у зв`язку із збільшенням мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, збільшенням віку дитини та потреб на її утримання, наявні підстави для зміну способу стягнення аліментів встановленого рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 05.04.2016 року. Крім того, суд звертає увагу на те, що аліменти в розмірі частини доходу на одну дитину є мінімальним розміром визначеним як підстава для стягнення аліментів в наказному порядку. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 Цивільно процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180, 182, 184, 185, 192 СК України та

Outcome: approved