Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

17 жовтня 2024 адвокат Мазурова К.Д. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Сумського району, третя особа: приватний нотаріус Хоменко О.В., у якому вказує, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина все його майно. За життя [PERSON] разом з сестрою [PERSON] після смерті їхнього батька [PERSON] успадкували в рівних частинах право на земельну частку (пай) розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах, яка перебула у колективній власності САПЗТ «Бобрицьке», про що кожному з них були видані свідоцтва про право на спадщину №3-2211 та №3-2216. На підставі свідоцтва про право на спадщину №3-2216 сестрі чоловіка [PERSON] був виданий державний акт серії ЯД №145787 на земельні ділянки площею 2,1773 га та 0,0571 га. На підставі свідоцтва про право на спадщину №3-2211 [PERSON] державним реєстратором Білопільського районного управління юстиції було видано, зокрема, свідоцтво про право власності № [NUMBER] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5920681000:03:003:0368 площею 0,0571 га. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . Остання з метою оформлення своїх спадкових прав звернулася до нотаріуса, однак їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером 5920681000:03:003:0368 через те, що державний реєстратор помилково зареєстрував право власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки, хоча останнім вона була успадкована повністю. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що [PERSON] за життя не отримав державний акт на спірну земельну ділянку, що унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріуса, просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 часток земельної ділянки з кадастровим номером 5920681000:03:003:0368 у порядку спадкування за заповітом. Ухвалою від 22 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого засідання (а. с. 29). Ухвалою від 14 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду (а. с. 194). Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Мазурова К.Д. у судове засідання не з`явилися, остання направила заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує у повному обсязі (а. с. 200). Представник відповідача Миколаївської сільської ради Сумського району у судове засідання не з`явився, будучи належним належним чином сповіщеним про день, час і місце розгляду справи. 01 листопада 2024 року Миколаївський селищний голова Пасько С.М. направив заяву, у якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечують. Також просив усі засідання проводити без участі їх представника (а. с. 190, 196). Приватний нотаріус Хоменко О.В. у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду (а. с. 33, 197). За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи за наявними в справі доказами. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що 31 травня 1997 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а. с. 11). 26 вересня 2006 року державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори Сокол Т.П. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №3-2211, спадкова справа №425, відповідно до якого [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] успадкував 1/2 частку права на земельну частку (пай) розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності САПТЗТ «Бобрицьке» Білопільського району Сумської області, та належала спадкодавцю на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області 03 вересня 1996 року (а. с. 94). Зі змісту вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що спадкоємцем 1/2 частки права на земельну частку (пай) розміром 4,66 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності САПТЗТ «Бобрицьке» Білопільського району Сумської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER], виданого Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області 03 вересня 1996 року, є донька останнього - [PERSON] (а. с. 95). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-2216, [PERSON] видано державний акт серії ЯД №145787 на право власності на земельну ділянку загальною площею 2,2344 га (а. с. 173). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2006 року, витягу з Державного земельного кадастру державним реєстратором реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області [PERSON] 31 жовтня 2013 року видано свідоцтва з індексними номерами №11994710 та №11987972 про право власності на 1/2 частину земельних ділянок з кадастровими номерами 5920681000:03:003:0367 площею 2,1773 га та 5920681000:03:003:0368 площею 0,0571 га (сіножаті), які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Бобрицької сільської ради Білопільського району Сумської області. Також державним реєстратором 31 жовтня 2013 року зареєстровано право власності [PERSON] на 1/2 вказаних земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 жовтня 2013 року індексні номери 7457846, 7453713 (а. с. 122-123, 163-164). На даний час, з урахуванням відповіді Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №К-377/0-0.99, 4-384/36-23, наданої на запит державного реєстратора Білопільської міської ради, в Державному реєстрі речових прав на підставі того ж рішення державного реєстратора Білопільського районного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31 жовтня 2013 року, індексний номер 7457846, значиться зареєстрованим право власності [PERSON] на цілу земельну ділянку з кадастровим номером 5920681000:03:003:0367, а не на її 1/2 частину (а. с. 121). 11 жовтня 2017 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] , позивачці у справі (а. с. 12). [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим відкрилася спадщина на все його майно (а. с. 10). 21 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] за заповітом, у зв`язку з чим заведено спадкову справу №412/2023 та у подальшому видано на ім`я позивачки свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майно, у тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером 5920681000:03:003:0367, площею 2,1773 га (а. с. 39, 179). Однак, постановою приватного нотаріуса Хоменко О.В. від 03 жовтня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером 5920681000:03:003:0368, площею 0.0571 га, оскільки за наданими документами за [PERSON] зареєстроване право власності тільки на 1/2 частину цієї земельної ділянки (а. с. 20-21). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до п.п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 21.03.2023 №К-377/0-0.99, 4-384/36-23 земельні ділянки з кадастровими номерами 5920681000:03:003:0367, 5920681000:03:003:0368 зареєстровані та внесені до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (виділення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2006 року №3-2211, в якому зазначено, що [PERSON] успадкував 1/2 частку від права на земельну частку (пай) розміром 4,66 в умовних кадастрових одиницях на підставі сертифікату серія [NUMBER], виданого на ім`я [PERSON] . Однак, реєстрація земельних ділянок 5920681000:03:003:0367, 5920681000:03:003:0368 відбулась без урахування 1/2 частки [PERSON] . Земельні ділянки 5920681000:03:003:0367, 5920681000:03:003:0368 належать [PERSON] , а загальна площа земельних ділянок складає цілу частку, успадковану від [PERSON] (а. с. 16). Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертається до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Сумського району Сумської області, зазначаючи при цьому юридичну адресу Миколаївської селищної ради Сумського району Сумської області. Хоча спірна земельна ділянка знаходиться на території Миколаївської селищної ради. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачка звертається до суду з позовом про визнання за нею права власності на частку земельної ділянки, загальною площею 0,0571 га, кадастровий номер 5920681000:003:0368 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бобрицької сільської ради Сумського району Сумської області в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , яку померлий успадкував після смерті батька [PERSON] . Вказану земельну ділянку після смерті [PERSON] чоловік позивачки [PERSON] успадкував разом із сестрою [PERSON] . Отже, належним відповідачем у цій справі є [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Для правильного вирішення спору та захисту порушеного права позивача суд повинен визначитися з учасниками справи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (ст. 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі в цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно з ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Однак, у підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Мазурова К.Д. не з`явилися, остання направила заяву про розгляд справи без їх участі, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного від останніх не надходило. Пред`явлення позову до неналежного відповідача або незалучення належного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц). За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п. 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц). Враховуючи викладене, оскільки позов заявлено до неналежного відповідача, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у його задоволенні. При цьому, позивачка не позбавлена можливості звернутися до суду з таким позовом до належного кола відповідачів на загальних підставах.

Outcome: dismissed