Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] , від імені якої діє адвокат Перебийніс С.В., до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Сторони малолітніх чи неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що сімейні стосунки не склалися, з роками позивач зрозуміла, що у неї з чоловіком відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також зазначає, що відповідач вчиняв відносно неї домашнє насильство, у зв`язку із чим позивачка переїхала жити до дітей і вважає, що подальше її перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим. На даний час повністю припинено ведення спільного господарства та спільне проживання. Намірів зберегти шлюб позивачка не має, розірвати шлюб через органи РАЦС не може через поведінку відповідача. У зв`язку з викладеним просить суд розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст.178-180, 191, 193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Позивач відповідно до матеріалів справи просила здійснювати розгляд без її участі. Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав., але звернувся до суду із заявою про розгляд справи без нього, зазначивши, що заперечує щодо розірвання шлюбу. Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Шендерівською сільською Радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 29.08.1981 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №10. Цей факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 29.08.1981 Шендерівською сільською Радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». З позовної заяви вбачається, що у сторін відсутні неповнолітні та малолітні діти, про наявність спору про поділ майна подружжя позивач не зазначає. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. Ураховуючи викладене, суд уважає, що дана сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише юридично. У силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12.06.2014 зазначено «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона ….і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що хоча відповідач і заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, однак подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, яка просить шлюб розірвати. Відмова у задоволенні цього позову буде примушуванням її до шлюбу, що не допускається законом. Тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved