Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~Кривоозерської селищної\~ради Первомайського\~району Миколаївської\~області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона з 2010 року відкрито та безперервно володіє та користуються житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За даними Первомайського МБТІ наявний запис про реєстрацію права власності на будинок за [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач вказує, що починаючи з 2010 року вона безперервно та відкрито володіє житловим будинком, є його добросовісним набувачем нерухомого майна, інші особи не претендують на нього, у зв`язку з чим, на її думку, вона має право отримати це майно у власність за набувальною давністю. Позивач надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за відсутності представника Кривоозерської селищної ради Миколаївської області, не заперечував проти задоволення вимог. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно даних КП Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації за вих.№463/04-02-03 від 13 грудня 2023 року встановлено, що по даним паперових носіїв в бюро наявний запис про реєстрацію права власності на житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кривоозерською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 09 серпня 1989 року (а.с.7). Встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджено даними Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00041003968 від 16 серпня 2023 року, виданого Кривоозерським відділом ДРАЦС у Первомайському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.9-10). Згідно даних Державного нотаріальної контори Миколаївської області №501/01-16 від 02 жовтня 2024 року, встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилася (а.с.25). Даними виписки з погосподарської книги №399, виданої Кривоозерською селищною радою 29 січня 2024 року встановлено, що відповідно до облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2021-2025 роки №2420, будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстровано місце проживання наступних осіб: [PERSON] ,1964 року народження, [PERSON] , 1980 року народження (а.с.11). За даними виписки з погосподарської книги №2410 від 19 листопада 2020 року встановлено, що по даним книг по господарського обліку: Особовий рахунок № [NUMBER] за 2011 2015 роки: Голова двору - [PERSON] , 1969 року народження, дружина [PERSON] , 1964 року народження, син [PERSON] , 1980 року народження Також по даним книг по господарського обліку: Особовий рахунок № [NUMBER] за 2016 2020 роки Голова двору - [PERSON] , 1969 року народження, дружина [PERSON] , 1964 року народження, син [PERSON] , 1980 року народження. За даними технічного паспорту на будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , житловий будинок побудований у 1976 році (а.с.13-18). Відповідно до положення ч.4 ст.41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст.344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з її власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги до його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять років з часу спливу позовної давності. Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року №24-150/0/4-13 "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав". При вирішенні спорів, пов`язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: - право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно, на підставі ст.344 ЦК, можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; - відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; - у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; - у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред`явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. При вирішенні спорів, пов`язаних із виникненням і припиненням права власності, слід мати на увазі, що положення ст.344\~ЦК України про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи з положень ч.1 ст.344\~ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів\~України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області. На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади. Аналізуючи письмові докази по справі, судом встановлено, що [PERSON] відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном, а саме - житловим будинком в [ADDRESS] , починаючи з 2010 року, тобто 14 років. Зважаючи на доведеність факту добросовісності, відкритості та безперервності володіння позивачем протягом 14 років нерухомим майном, відсутність попереднього власника або його правонаступника, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги про визнання за нею права власності на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved