Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, Міністерство оборони України про встановлення факту самостійного утримання сина, який продовжує навчання. В обґрунтування заяви зазначає, що з 23 жовтня 2004 року перебуваючи у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 06 лютого 2024 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу заявник разом із сином залишився проживати в квартирі [ADDRESS] . Мати не проживала разом із сином, жила своїм особистим життям, не займалася вихованням сина. За рішення суду від 27 травня 2017 року з [PERSON] стягнено аліменти на утримання дитини [PERSON] . В зв`язку з чим просить встановити факт, що [PERSON] самостійно утримує повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] без участі матері [PERSON] . Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити. Крім того пояснив, що він витрачає значні кошти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання за кордоном. Крім заявника немає кому утримувати сина. Він не подавав позов про стягнення аліментів з матері на утримання сина після досягнення ним повноліття, оскільки мати - [PERSON] перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і тому не має можливості сплачувати аліменти. Представник Кам`янець-Подільської міської ради в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що вказана заява не стосується прав та інтересів Міністерства оборони України, оскільки перевіркою підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, з приводу встановлення факту заперечує, оскільки вважає, що вказаний факт не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Заслухавши заявника, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити. Судом встановлено, що заявник перебував у шлюбі із [PERSON] у шлюбі, який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2017 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09 грудня 2016 року. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2017 року по справі №676/1882/17 з [PERSON] на користь заявника стягувалися аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законом мінімального розміру до досягнення дитиною повноліття. З копії Акту №126 від 28 березня 2017 року вбачається, що станом на день складання акту в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] разом з батьком [PERSON] , [PERSON] за даною адресою зареєстрована, але фактично не проживає з 24 жовтня 2016 року, про що стверджують сусіди. З Довідки №153 від 31 травня 2024 року вбачається, що згідно особистої справи [PERSON] за період навчання з 01 вересня 2018 року до 31 травня 2023 року тільки батько [PERSON] систематично відвідував батьківські збори, постійно підтримував зв`язок зі школою, одноосібно займався питанням навчання сина. З копії Акту №12 від 04 червня 2024 року вбачається, що станом на день складання акту в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] разом з батьком [PERSON] .. З Листа №SO/378/2023 D 111/1 від 31.07.2023 року виданого Університетом Коменського в Братиславі вбачається, що [PERSON] зараховано на 3-річне навчання бакалаврської навчальної програми у поєднанні спеціальностей «Інформатика» та «Біологія» за денною формою навчання на факультеті математики та інформатики в Університеті Коменського в Братиславі в 2023/2024 навчальному році. Також, [PERSON] 12 вересня 2024 року було подано заяву, в якій він підтверджує викладені батьком в заяві обставини, вказує, що батько доклав великих зусиль, забезпечив його матеріально, підтримував морально, завдяки чому він отримав загальну середню освіту, додаткову освіту, освоїв словацьку мові та вступив на стаціонарне навчання до Університету Коменського в Братиславі, усі витрати, які пов`язані із навчанням фінансує батько. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до тлумачення ч. 1 та 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У частині 1 статті 315 цього Кодексу наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом, який не є вичерпним. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд може встановлювати й факти, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вирішуючи справу по суті, суд констатує, що правовідносини щодо утримання дітей, є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 198 СУ України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати Верховний суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року при розгляді справи № 161/9609/22 вказав, що суд на підставі поданих доказів лише з`ясовує можливість досягнення тієї мети, яку перед собою ставить заявник , уразі подання заяви про встановлення факту , що має юридичне значення . Питання про те, чи має юридичне значення той чи інший факт , із заявою про встановлення якого особа звернулася до суду , вирішується залежно від мети його встановлення. Відповідно до п.4 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі\~частини першої\~статті 135 Сімейного кодексу України; Відповідно до п. 4 Додатку 5 до Порядку проведення\~призову громадян\~на військову\~службу під\~час мобілізації,\~на особливий\~період,\~затвердженого \~Постановою Кабінету\~міністрів України\~ №\~560\~від \~від 16\~травня 2024\~р.\~(надалі\~ -\~Порядок)\~ \~до \~осіб ,\~ які мають право на відстрочку відповідно до\~статті 23\~Закону України\~Про мобілізаційну\~підготовку та\~мобілізацію відносяться жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої (таких) дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі\~частини першої\~статті 135\~Сімейного кодексу\~України Для підтвердження права на відстрочку , особи, вказані в п. 4 Додатку 5 Порядку повинні подати наступні документи : свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим, або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або рішення суду про визнання одного із батьків безвісти відсутнім, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини\~першої\~статті 135 Сімейного кодексу України). Відповідно до\~ст.\~6\~Сімейного \~кодексу \~України \~правовий статус\~дитини має\~особа до\~досягнення нею\~повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Тобто в розумінні ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відстрочку від\~призову на\~військову службу\~під час\~мобілізації мають жінки та чоловіки коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду, яка не досягла 18 років. Станом на дату подачі заяви, [INFO] , сину позивача [PERSON] , [INFO] виповнилось 18 років , а тому в задоволенні заяви слід відмовити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене відшкодування витрат по сплаті судового збору можливе у справах позовного провадження, у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, тому суд не вирішує питання про судові витрати по сплаті судового збору, сплаченого заявником за розгляд справи судом. На підставі\~викладеного

Outcome: dismissed