Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гетманглобал» (далі-позивач) звернулося до суду із позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про відшкодування майнової шкоди, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гетманглобал» матеріальну шкоду у розмірі 27 000,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що 19 лютого 2022 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, зокрема 19 лютого 2022 року о 20 год. 47 хв. в місті Києві по вул. О.Терьохіної, 9, [PERSON] керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного бокового інтервалу, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на перешкоду, а саме відбійник, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями відповідач порушив п. 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , на праві власності належить - ТОВ «Гетманглобал», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . З метою визначення розміру понесених матеріальних збитків, завданих результаті ДТП, а також ремонту автомобіля, позивач звернувся до СТО ФОП [PERSON] . У результаті звернення позивачем було отримано рахунок №1268-03/22 від 03 березня 2022 року на суму 27 000 грн. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. Ухвалою суду від 01 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та враховуючи наявність умов передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Судом встановлено, що 19 лютого 2022 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 19 лютого 2022 року близько о 20 годині 47 хвилин, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volkswagen», державний номерний знак [NUMBER] , в Києві по вул. О. Терьохіна, 9, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не врахував дорожньої обстановки та скоїв наїзд на перешкоду, а саме відбійник, в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 14 квітня 2022 року у справі №758/2899/22 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] . Позивач є власником транспортного засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] ., що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Схемою місця ДТП визначено пошкодження завданні транспортному засобу «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер [NUMBER] (арк. спр. 10). Рахунком № 1268-03/22 від 03 березня 2022 року здійснено перелік послуг передбачених ремонтом та суму оплати, що загалом становить 27 000,00 грн. Актом виконаних робіт № 1268-03/22 від 23 березня 2022 року підтверджено надання ФОП [PERSON] - виконавцем, послуг з ремонту ТОВ «Гетманглобал» - замовнику, що у розмірі 27 000,00 грн. За правилом, передбаченим частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - розглядаючи позов про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що оскільки шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (у даній справі на підставі договору оренди) керувала транспортним засобом, розмір майнової шкоди відповідачем не спростований, а тому суд приходить переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди завданої транспортному засобу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved