Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

13 червня 2024 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ФГ «Золотий жайвір» до [PERSON] про визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі та визнання договорів оренди землі поновленими. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачем 28.05.2017 був укладений договір оренди землі №062/25 строком на 7 років щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6124610500:01:002:0474 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області. Державна реєстрація речового права права оренди ФГ «Золотий жайвір» була проведена 14.06.2017. Крім того, між позивачем та відповідачем 07.06.2017 був укладений договір оренди землі №090 строком на 7 років щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6124610500:01:002:0175 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області. Державна реєстрація речового права права оренди ФГ «Золотий жайвір» була проведена 21.06.2017. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» було доповнено Земельний кодекс України статтею 126-1 та Закон України «Про оренду землі» статтею 32-2. З метою приведення умов договорів у відповідність до чинного земельного законодавства ФГ «Золотий жайвір» 03.05.2024 направило [PERSON] повідомлення, в яких повідомило про необхідність приведення договорів оренди землі №062/25 від 28.05.2017 та №090 від 07.06.2017 у відповідність до чинного земельного законодавства, до яких було долучено два примірника додаткової угоди №02/05/24 до Договору оренди землі №062/25 від 28.05.2017 та до Договору оренди землі №090 від 07.06.2017, один примірник кожної після підписання підлягав поверненню позивачу. Умовами додаткової угоди передбачалося внесення змін до Договору оренди, а саме доповнення п. 7 Договору, який передбачав, що після закінчення строку, на який укладено договір, він автоматично поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Вказані повідомлення з примірниками додаткових угод було направлено відповідачу та вручено, однак підписаних орендодавцем примірників додаткових угод орендар не отримав. Крім того, позивач з метою доведення до відома орендодавця свого наміру щодо продовження орендних відносин, завчасно, тобто не пізніше ніж за один календарний місяць до закінчення договору оренди землі, направив на адресу відповідача листи-повідомлення про намір скористатись переважним правом на поновлення дії укладеного договору оренди землі або ж укладення договору оренди на новий строк, додавши до листів відповідні проєкти додаткових угод. Вказані листи орендаря орендодавцем було отримано. Враховуючи, що ФГ «Золотий жайвір» як орендар, який належним чином виконував та виконує умови договорів оренди, має переважне право на поновлення договорів оренди на новий строк, про намір скористатися яким повідомив орендодавця, то в даному випадку наявне зволікання орендодавця у вчиненні дій щодо поновлення договорів оренди, яке полягає у непідписанні ним примірників додаткових угод до договорів, проєкти яких було йому направлено. Ухвалою суду від 18 червня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача адвокат Хацкевич Р.М. подав відзив на позов, в якому зазначив, що відповідач [PERSON] заперечує проти позовних вимог ФГ «Золотий жайвір», оскільки дія договору оренди землі припинилася по закінченню строку, на який його було укладено. Орендодавець листом від 04.04.24 року повідомляв орендаря про те, що відмовляється від орендних відносин щодо обидвох земельних ділянок у будь-якій формі. Крім того 12.04.2024 року відповідач листом повідомив позивача, що не бажає укладати нові договори оренди. Зазначив, що переважне право орендаря не порушено, а запропоновані умови відповідача не влаштовували, про що він завчасно повідомив. Орендодавець як власник земельних ділянок бажав розпоряджитися ними на власний розсуд після закінчення строку дії договорів оренди землі. Враховуючи вищевикладене представник відповідача просив відмовити у позові повністю. Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Покотило Ю.В. підтримав позов з підстав, що у ньому зазначені, також просив стягнути понесені судові витрати. Представник відповідача адвокат Хацкевич Р.М. позов не визнав, надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві. Клопотав про стягнення судових витрат. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами, оцінивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 28 травня 2017 року між [PERSON] та ФГ «Золотий жайвір», в особі Дацківа В.П., було укладено договір оренди землі №062/25, відповідно до умов якого орендодавець [PERSON] передав, а орендар ФГ «Золотий жайвір» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, площею 0,2603 га, кадастровий номер 6124610500:01:002:0474. Договір оренди зареєстрований 14.06.2017 (Витяг з ДРРП №89884826 від 19.06.2017). Крім того, 07 червня 2017 року між [PERSON] та ФГ «Золотий жайвір», в особі Дацківа В.П., було укладено договір оренди землі №090, відповідно до умов якого орендодавець [PERSON] передав, а орендар ФГ «Золотий жайвір» прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, площею 4,5988 га, кадастровий номер 6124610500:01:002:0175. Договір оренди зареєстрований 21.06.2017 (Витяг з ДРРП №90371894 від 23.06.2017). Ці два договори оренди аналогічні за своїм змістом. Відповідно до пунктів 7 та 8 договорів оренди, договір укладено на 7 років; по закінченню строку, на який було укладено договір, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. У випадку якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 19 березня 2024 року Орендар ФГ «Золотий жайвір» на адресу орендодавця [PERSON] за вих.№С-0474-2 від 19.03.2024 направив лист-повідомлення, в якому повідомив про намір скористатися переважним правом на поновлення дії укладеного договору оренди землі або ж на укладення договору оренди землі на новий строк, та додав два примірника Додаткової угоди №1 та проєкт Договору оренди землі №С-0474. Лист-повідомлення вручено орендодавцю 21.03.2024. Орендодавець отримав зазначене повідомлення з доданими до нього проєктами договору оренди землі, та, як вказує позивач, відповіді на лист відповідач не надав. 05 квітня 2024 року Орендар ФГ «Золотий жайвір» на адресу орендодавця [PERSON] за вих.№С-0175-2 від 05.04.2024 направив лист-повідомлення, в якому повідомив про намір скористатися переважним правом на поновлення дії укладеного договору оренди землі або ж на укладення договору оренди землі на новий строк, та додав два примірника Додаткової угоди №1 та проєкт Договору оренди землі №С-0175. Лист-повідомлення вручено орендодавцю 08.04.2024. Орендодавець отримав зазначене повідомлення з доданими до нього проєктами договору оренди землі, та, як вказує позивач, відповіді на лист відповідач не надав. Окрім того, 03 травня 2024 року орендар ФГ «Золотий жайвір» на адресу орендодавця [PERSON] за вих.№С-0474-4, №С-0175-4 від 02.05.2024 направив два повідомлення про необхідність приведення Договорів оренди землі №062/25 від 28.05.2017 та №090 від 07.06.2017 у відповідність до чинного земельного законодавства. До вказаних повідомлень додано по два примірники Додаткової угоди №02/05/24 до кожного договору оренди, згідно з якими договори оренди доповнюються новим пунктом 7: «Сторонами встановлено умову щодо поновлення договору оренди землі відповідно до ст. 126-1 Земельного кодексу України, а саме: після закінчення строку, на який укладено договір, він автоматично поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається». Ці повідомлення отримано відповідачем 25.05.2024 року. Позивач вказує, що він як орендар належно виконав обов`язки за договорами оренди, має переважне право на поновлення цих договорів оренди на новий строк, про намір скористатися яким повідомив оренододавця, а з боку орендодавця наявне зволікання у вчиненні дій щодо поновлення договорів оренди, яке полягає у не підписанні ним примірників додаткових угод до договорів, проєкти яких було йому направлено. Відповідач [PERSON] , заперечуючи проти позову, в судовому засіданні зазначив, що ним особисто було завчасно повідомлено орендаря про небажання продовжувати оренду. Так, він особисто писав та відправляв листи ФГ «Золотий жайвір». Він не мав бажання продовжувати орендні відносини, оскільки його не влаштовували строки оплати, про що він говорив [PERSON] . Має намір самостійно обробляти землю, договорів оренди поки ні з ким не укладав. [PERSON] у листах-повідомленнях від 05.04.2024 та 11.04.24, які направляв до ФГ «Золотий жайвір», повідомляв, що з припиненням договорів оренди не бажає поновлювати їх дію та має намір самостійно використовувати земельні ділянки для власних потреб та зазначав про те, що не приймає пропозиції щодо підписання додаткових угод (не влаштовують умови) та продажу земельних ділянок. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 777 ЦК України наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму в строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. 16 січня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», яким ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено в новій редакції, Земельний кодекс України доповнено статтею 126-1 (в цій частині закон набрав чинності 16 липня 2020 року). Розділ IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» доповнено абзацами 3 і 4 такого змісту: «Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені ст. 33 цього Закону та ст. 126-1 Земельного кодексу України. Правила, визначені ст. 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення». Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Випадки та умови, коли права і обов`язки сторін за договором оренди продовжують існувати після закінчення узгодженого строку дії цього договору незалежно від волевиявлення власника, обмежуючи останнього у його правомочностях щодо здійснення права власності, обумовлюються договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що договір оренди земельної ділянки №062/25 був укладений 28 травня 2017 року, тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» та п.7 Договору строк дії цього договору оренди закінчився 28 травня 2024 року, а строк дії договору оренди земельної ділянки №090 від 07.06.2017 року закінчився 07 червня 2024 року. Пунктами 7, 8 цих договорів оренди землі передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. У випадку якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відповідач як орендодавець завчасно повідомив орендаря (позивача) про небажання продовжувати з ним договірні відносини щодо оренди належних йому земельних ділянок. Таким чином, установивши, що у орендодавця відсутнє волевиявлення на укладення договорів оренди землі з позивачем на новий строк, оскільки він завчасно направив орендарю листи-повідомлення про заперечення у поновленні договорів оренди землі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФГ «Золотий жайвір». Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Адвокат Покотило Ю.В. на підтвердження надання правової допомоги долучив квитанцію до прибуткового касового ордера №17/10/24 від 17 жовтня 2024 року, копію договору про надання правової допомоги від 21.12.2017 року, додаток до цього договору від 29.04.2024 року, акт виконаних робіт від 17.10.2024 року про вартість наданих адвокатом послуг у розмірі 15000,00 гривень. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокат Хацкевич Р.М. надав суду копію Договору про надання юридичних послуг №19/06/04, укладеного 19.06.2024 року між ТОВ «Правник експерт» та [PERSON] , акт приймання-передачі наданих послуг від 03.12.2024 року, з яких вбачається, що вартість отриманих послуг з надання правової допомоги складає 10000 гривень за консультації з питань застосування законодавства, складання процесуальних документів, написання відзиву. [PERSON] сплачено за договором гонорар у розмірі 10000 грн, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції №17458051 від 04.11.2024 року. Доводи представника позивача про неналежність поданих адвокатом доказів витрат на правничу допомогу є безпідставними, оскільки згідно з ордеру на надання правничої допомоги Барановському Ю.Т. від 01 липня 2024 року вбачається, що адвокатом Хацкевичем Р.М. такі послуг надавались. При цьому суд вважає, що сплата коштів за надання професійної правничої допомогу саме ТОВ «Правник експерт», а не безпосередньо адвокату Хацкевичу Р.М., не свідчить про неналежність поданих останнім доказів. Більше того, до представником відповідача було надано копію наказу №4-К, виданого керівником ТОВ «Правник експерт» від 03 березня 2020 року, згідно якого [PERSON] прийнятий на роботу з 04 березня 2020 року на посаду юриста. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є обгрунтованим та співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг, виконаних робіт, а тому підлягає стягненню з позивача на користь відповідача. Згідно з частинами 9 та 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову ;\~у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням. Тому суд вважає за доцільне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Підволочиського районного суду від 04 червня 2024 року до подання позовної заяви у цій справі (провадження 2-з/604/14/24).

Outcome: approved