Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

ТОВ «Діджи\~Фінанс» звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості.\~На обґрунтування\~своїх позовних\~вимог позивач\~зазначає,\~що 29\~квітня 2016\~року між\~ПАТ «Банк\~Михайлівський» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~ №\~200519854\~відповідно до\~умов якого\~банк надав\~відповідачу кредитні\~кошти у\~розмірі 10200,00\~гривень з\~строком користування\~з 29.04.2016\~року по\~20.05.2021\~року.\~20\~липня 2020\~р.\~між ПАТ\~«Банк Михайлівський»\~ та\~ТОВ «ДіДжи\~Фінанс» було\~укладено договір\~відступлення прав\~вимоги,\~за якими\~первісний кредитор\~передав ТОВ\~«ДіДжи Фінанс»\~за плату\~належні йому\~права вимоги\~до відповідача,\~за яким\~ТОВ «ДіДжи\~Фінанс» набув\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 43207,47\~грн.,\~з яких\~заборгованість за\~кредитним договором\~становить 28307,61\~гривень;\~3%\~річних в\~сумі 2550,85\~гривен;\~сума збитків\~інфляційних витрат\~за несвоєчасне\~виконання кредитних\~зобов`язань в\~сумі 12349,01\~гривень.\~Однак,\~всупереч умовам\~кредитного договору\~відповідач не\~виконав свого\~зобов`язання,\~не здійснивши\~погашення заборгованості. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованість за кредитним договором № 200519854 від 29.04.2016 року в розмірі 43207,47 гривень та судові витрати по справі; витрати на професійну правничу допомогу. 14 листопада 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження на 18 грудня 2024 року на 11.45 годину. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі згідно заявлених позовних вимог, згоден на заочний розгляд справи та винесення заочного рішення. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст. 128, 131 ЦПК України, про що є оголошення на сайті, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутності. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України - суд зважаючи на наявність законних підстав приходить до висновку про можливість у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову на підставі наданих сторонами доказів, без вислуховування особистих пояснень відповідача по справі. У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини. 29 квітня 2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви № 200519854 та заповнення Анкети № 2742724 /а.с.7/ відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10200,00 гривень з строком користування з 29.04.2016 року по 20.05.2021 року, що підтверджується Довідкою про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту /а.с.8/. 20 липня 2020 р. між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ДіДжи Фінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 7_БМ, за якими первісний кредитор передав ТОВ «ДіДжи Фінанс» за плату належні йому права вимоги до відповідача, за яким ТОВ «ДіДжи Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача у розмірі заборгованості за кредитним договором становить 28307,61 гривень, що підтверджується Витягом з Реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до Договору № 7_БМ про відступлення права вимоги 20.07.2020 року /а.с.13 /. [PERSON] \~ має заборгованість в сумі 43207,47 грн., з яких заборгованість за кредитним договором становить 28307,61 гривень; 3% річних в сумі 2550,85 гривен; сума збитків інфляційних витрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань в сумі 12349,01 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком /а.с.14/. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк ... зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У Постанові Верховного суду України від 26 квітня 2017 року у справі №918/329/16 стверджується, що правовий аналіз положень ст. ст.526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст.625 цього кодексу, за час прострочення. У Постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 914/1033/17 Верховний Суд дійшов висновку, що у разі, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку трьох процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Формулювання статті 625 ЦК України орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. У Постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 922/175/18 стверджується, що нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Це є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Згідно зі ст.76 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... У відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог п.1, 2 ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може хвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов. як неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо відповідач не з`явився буз поважних причин або без повідомлення таких причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача з таких мотивів. Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості в зв`язку з тим, що укладений між сторонами кредитний договір відповідають вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачем у встановлений строк не виконані сума заборгованості підтверджена документально і підлягає стягненню на користь позивача. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення витрат в суді. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Доля цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Пунктами 1,2 частини другоїс татті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 8статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи в суді, суд враховує те, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором є малозначною справою, всі обставини по цій справі були встановленні в судовому порядку. На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано копію договору № 26 про надання правової допомоги від 15 лютого 2024 року укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» /а.с.25-26/,актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом /а.с.30/ відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача по справі на користь позивача. На підставі ст. 525, 526, 530, 611, 1054, 1055, 1050 ЦК України,

Outcome: approved