Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова через підсистему «Електронний суд» звернулася представник [PERSON] адвокат Сєришева О.С., де просить визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Федорівка Великобурлуцького району Харківської області, безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви представник заявника зазначила, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , з яким заявник зареєструвала шлюб 14.02.2020. [PERSON] проживав у с. Зарубинка Куп`янського району Харківської області. З 27.02.2022 вся територія Куп`янського району Харківської області знаходилася у тимчасовій окупації збройних сил рф. Після деокупації Куп`янського району Харківської області Збройними Силами України у вересні 2022 року будь-яких відомостей про [PERSON] не було. Заявниці стало відомо, що [PERSON] під час тимчасової окупації потратив у полон, його тримали у Куп`янському СІЗО. З 08.09.2022 будь-який зв`язок з [PERSON] втрачений. Заявницею вживалися заходи щодо встановлення місцезнаходження [PERSON] , але місцезнаходження на даний час не встановлено. За інформацією Національного інформаційного бюро від 01.07.2023 [PERSON] перебуває у полоні як цивільна особа, що підтверджено державою-агресором через Центральне Агентство з Розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста. Вказано, що з 19.10.2022 [PERSON] перебуває у полоні. 05.09.2023 за зверненням [PERSON] про розшук [PERSON] відкрито кримінальне провадження №12023221100002486, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.\~Як вбачається зі змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, приблизно в серпні-вересні 2022 року, більш точна дата та час встановлюються, під час тимчасової окупації території Куп?янського району Харківської області, військові рф, в порушення законів та звичаїв війни, викрали її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який перебував за місцем свого мешкання в с. Зарубинка, Куп?янського району Харківської області та вивезли його в невідомому напрямку. На теперішній час точне місце перебування [PERSON] є невідомим, за попередньою інформацією останній перебуває на території держави-агресора рф. Крім того, заявницею, [PERSON] , на порталі «Єдине вікно для громадян» було подано анкету про особу, зниклу безвісти за особливих обставин до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Згідно з відповіддю №06-07/534 від 15.01.2024, наданої Державним підприємством «Український національний центр розбудови миру», відомості про [PERSON] , [INFO] , наявні в реєстрі НІБ. В реєстрі НІБ міститься інформація про перебування [PERSON] у полоні.». [PERSON] , [INFO] , має правовий статус особи зниклої за особливих обставин, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин N?20240122-1052 від 22.01.2024. На даний час, місцеперебування [PERSON] є невідомим. Інформація щодо [PERSON] , [INFO] , як зниклої безвісти особи (дата зникнення: 08.09.2022 року) міститься на офіційному веб-порталі Міністерства внутрішніх справ України, категорія "зниклі громадяни та діти". Відповідно до відповіді №572-2024 від 20.03.2024, наданої Управлінням з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріатом Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин) повідомлено, що відомості про [PERSON] , [INFO] , внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Перебування [PERSON] в полоні підтверджено Міжнародним Комітетом Червоного Хреста, відомості про нього внесено до відповідних обліків державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», яке відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 17 березня 2022 року №228-р «Про визначення державного підприємства, яке виконує функції Національного інформаційного бюро» та від 31 травня 2022 року №434-р «Питання виконання Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року», виконує функції Національного інформаційного бюро. На цей час Управління (Секретаріат Уповноваженого) не володіє інформацією щодо місцезнаходження [PERSON] ». Звернення з заявою про визнання особи безвісно відсутньою обумовлено необхідністю розірвання шлюбу заявниці з [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 відкрите провадження у справі за правилами окремого провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 з Управління Служби безпеки України в Харківській області витребувано інформацію: чи перебуває у провадженні Управління Служби безпеки України в Харківській області кримінальне провадження №12023221100002486 від 05.09.2023 щодо зниклого безвісти відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; чи відоме на даний час місце перебування [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . 16.07.2024 до суду надійшли з Управління Служби безпеки України в Харківській області витребувана ухвалою суду інформація, відповідно до якої зазначено, що у провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023221100002486 від 05.09.2023, місце перебування [PERSON] , [INFO] , наразі невідоме. Від представника заявниці надійшла через підсистему «Електронний суд» письмова заява про розгляд справи без участі заявниці та її представника, вимоги заяви підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Третього відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від заінтересованої особи не надходило. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суддя дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14.02.2020, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено актовий запис №284, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2020. Згідно з інформації, що міститься у витязі з Єдиного реєстрі досудових розслідувань у кримінальному провадженні №12023221100002486 від 05.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1\~ст. 438 КК України, вбачається, що приблизно в серпні-вересні 2022 року, більш точна дата та час встановлюються, під час тимчасової окупації території Куп?янського району Харківської області, військові рф, в порушення законів та звичаїв війни, викрали її чоловіка [PERSON] , [INFO] , який перебував за місцем свого мешкання в с. Зарубинка, Куп?янського району Харківської області та вивезли його в невідомому напрямку. На теперішній час точне місце перебування [PERSON] є невідомим, за попередньою інформацією останній перебуває на території держави-агресора рф. Інформація про [PERSON] , [INFO] , як щодо зниклої безвісти особи за особливих обставин міститься на офіційному веб-порталі Міністерства внутрішніх справ України в розділі «Зниклі громадяни», що підтверджується наданою заявником роздруківкою із вказаного офіційного порталу. Відповідно до листа вих.№06-07/534 від 15.01.2024 Державне підприємство «Український національний центр розбудови миру», який виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, повідомило, що відомості про [PERSON] , [INFO] , наявні в Реєстрі НІБ. В реєстрі НІБ міститься інформація про перебування в полоні [PERSON] , що підтверджено державою-агресором через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста. Листом Управління з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (Секретаріат Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісті за особливих обставин) Міністерства внутрішніх справ України №01/12/03 від 12.03.2024 представника заявника повідомлено, що відомості про [PERSON] внесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Перебування [PERSON] в полоні підтверджено Міжнародним Комітетом Червоного Хреста та відомості про нього внесено до відповідних обліків державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», яке відповідно до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 17 березня 2022 року №228-р «Про визначення державного підприємства, яке виконує функції Національного інформаційного бюро» та від 31 травня 2022 року №434-р «Питання виконання Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року», виконує функції Національного інформаційного бюро. На цей час Управління (Секретаріат Уповноваженого) не володіє інформацією щодо місцезнаходження [PERSON] . Разом з цим, частиною третьою статті 17 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» (далі - Закон) передбачено, що до органів, уповноважених на розшук осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, а також на виконання інших функцій, пов?язаних з реалізацією цього Закону, належать Національна поліція України та органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, визначені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність». За інформацією, яка перебуває в розпорядженні Управління (Секретаріату Уповноваженого), за фактом захоплення окупаційними військами рф в полон Маренича О. Ю. відділенням поліції №1 (смт Великий Бурлук) Куп?янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області 04.09.2023 розпочато кримінальне провадження №12023221100002486 за частиною першою статті 438 КК України. [PERSON] оголошено в розшук та заведено оперативно-розшукову справу «Розшук». У подальшому органами прокуратури вказане кримінальне провадження передано за підслідністю до управління Служби безпеки України в Харківській області. Відповідно до витягу Міністерства внутрішніх справ з Єдиного реєстру Осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20241012-1068 від 12.10.2024 [PERSON] , [INFO] , набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин на території тимчасової окупації України, зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), кримінальне провадження №12023221100002486 від 05.09.2023, орган досудового розслідування УСБУ в Харківській області. Згідно з відповіддю №70_6-11103 від 21.10.2024 зі слідчого відділу УСБУ в Харківській області заявнику повідомлено, що у рамках кримінального провадження №12023221100002486 від 05.09.2023 з метою встановлення місцезнаходження [PERSON] направлено відповідні запити до Товариства Червоного Хреста України та Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України. Станом на 21.10.2024 місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Цивільне процесуальне законодавство передбачає можливість зміни в судовому порядку правового статусу фізичної особи шляхом визнання її безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, що визначено пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України. Необхідність у зміні правового статусу фізичної особи виникає у зв`язку з тим, що невизначеність правового становища особи, яка тривалий час відсутня у місці свого постійного проживання, створює певні перешкоди щодо реалізації суб`єктивних прав фізичними та юридичними особами, які перебувають із нею в певних правовідносинах. Згідно з положеннями статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до приписів ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Уразі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а вразі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Законодавець пов`язує визнання особи безвісно відсутньою зі встановленням відповідного юридичного складу, тобто сукупністю взаємопов`язаних юридичних фактів, що становлять предмет доказування. Такою сукупністю юридичних фактів, тобто юридичним складом, є: 1) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; 3) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої\~статті 43 ЦК України; 4) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 760/3112/16-ц, від 29 серпня 2019 року у справі № 225/2576/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 225/882/17, від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17. Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»\~(далі\~Закон № 2505-VIII) визначає правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей. Цей Закон регулює суспільні відносини, пов`язані з набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей (ст. 3 Закону № 2505-VIII). Частинами 1-3\~ст. 4 Закону № 2505-VIII\~передбачено, що особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом. Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього\~Закону\~не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством. Згідно ч. 2\~ст. 5 Закону № 2505-VIII\~права та інтереси особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а також її майно підлягають захисту до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом, або оголошення її померлою відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Згідно вимог\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. За приписами\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Як вже зазначалося вище, з повідомлення ДП «Український національний центр розбудови миру» від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста надійшло повідомлення про перебування [PERSON] у полоні. З матеріалів справи вбачається, що відомості про перебування [PERSON] в полоні отримані від ДП «Український національний центр розбудови миру» 15.01.2024, тоді як з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, [PERSON] звернулася до суду 27.03.2024, тобто річний строк з дня одержання останніх відомостей про місце перебування [PERSON] не сплив, що позбавляє суд можливості на підставі\~статті 43 ЦК України\~визнати останнього безвісно відсутнім. Таким чином, заява не містить обґрунтованих даних про обставини, які б давали підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутнім у розумінні положень\~ст. 43 ЦК України. Та обставина, що протягом тривалого часу у заявниці були відсутні відомості про фактичне місце перебування її чоловіка не є безумовною підставою для визнання його безвісно відсутнім. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву в межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог за заявою.

Outcome: dismissed