Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Короткий зміст заяви 14 листопада 2024 року [PERSON] звернувся до Березівського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява мотивована тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 квітня 2013 року, виданого Виконавчим комітетом Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області. Зазначає, що він є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , та єдиним спадкоємцем. Який в силу частини 3 статті 1268 ЦК України прийняв спадщину після її смерті та подав заяву до Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса про видачу свідоцтва про право на спадщину. 21 грудня 2023 року Суворовською державною нотаріальною конторою у м. Одеса заведено спадкову справу № 365Б/2023 після смерті [PERSON] . Заявник посилається на те, що 04 листопада 2024 року державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Я. Ю. було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2876/02-31, відповідно до змісту якої нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв?язку з неможливістю встановити факт родинного зв?язку. Нотаріусом вказано, що у свідоцтві про народження спадкоємця було зроблено помилку, яку було виправлено належним чином - замість власного імені « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Але шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян було з?ясовано помилкове внесення відомостей відносно власного ім?я спадкоємця, тому замість « [PERSON] » в відомостях про дитину померлої [PERSON] зазначено прізвище, власне ім?я, по батькові: [PERSON] , що унеможливлює встановлення факту родинних відносин. Від встановлення вказаного факту залежить реалізація його права на спадкування після смерті матері. Ураховуючи навелене, [PERSON] просить суд встановити факт, що він, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 листопада 2024 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2024 року заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами окремого провадження. Витребувано з Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса (адреса: 65102, м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, буд. 36 Г) належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №365Б/2023 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Заявник та його представник в судове засідання 19 грудня 2024 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому 19 грудня 2024 року представник заявника подав заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності та відсутності заявника, та зазначає про відкликання заяви про виклик свідків. Представник заінтересованої особи в судове засідання 19 грудня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому 25 листопада 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] . Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та без фіксації технічними засобами. Заперечень на заяву заінтересована особа не надала. Фактичні обставини справи У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 21 січня 1965 року зазначено, що [PERSON] народився [INFO] . При цьому у свідоцтві про народження міститься відмітка «исправленому на имя Виктор верить» та міститься відповідна печатка органу реєстрації. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18 листопада 1991 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , належить паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 21 грудня 2001 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 квітня 2013 року, виданого Виконавчим комітетом Ставківської сільської ради Березівського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 13. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2876/02-31, виданої 04 листопада 2024 року державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Я. Ю., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв?язку з неможливістю встановити факт родинного зв?язку. Нотаріусом вказано, що у свідоцтві про народження спадкоємця було зроблено помилку, яку було виправлено належним чином - замість власного імені « [PERSON] » було зазначено « [PERSON] ». Але шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян було з?ясовано помилкове внесення відомостей відносно власного ім?я спадкоємця, тому замість « [PERSON] » в відомостях про дитину померлої [PERSON] зазначено прізвище, власне ім?я, по батькові: [PERSON] , що унеможливлює встановлення факту родинних відносин. У довідці Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса № 2500/02-14 від 20 вересня 2024 року зазначено, що спадкоємцем майна померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України. Частиною 1, 2 статті 293\~ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами 3, 4, 6 статті 294\~ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293, статті 315\~ЦПК України та роз`яснень, викладених у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Аналіз положень статті 315 ЦПК України (у тому числі пункту 1 частини першої) свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Частиною 4 статті 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). Відповідно до положень частини 3 статті 12, частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] матір`ю зазначено [PERSON] , батьком [PERSON] . При цьому втановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] міститься виравлення, а саме: ім`я « [PERSON] » перекреслено та виправлено на « [PERSON] », та зазначено «исправленому на [PERSON] верить». Інші наявні у матеріалах справи документи, які належать заявнику [PERSON] , видані на ім`я « [PERSON] ». Отже, при видачі свідоцтва про народження заявника [PERSON] органом реєстрації допущено помилку у зазначені імені дитини, що народилася, та здійснено виправлення на правильне ім`я, а саме « [PERSON] ». Невнесення вказаних виправлень у державний реєстр актів цивільного стану не залежить від заявника, проте є причиною неможливості реалізації ним його спадкових прав. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні заявником доведено факт того, що він, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . До такого висновку суд приходить проаналізувавши представлені заявником документи, які свідчать про наявність родинних відносин між заявником та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . До такого висновку суд дійшов на підставі доказів, наданих заявником, які досліджені в судовому засіданні та описані судом, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, знаходяться в обєктивному взаємозв`язку з іншими доказами, які досліджені судом, нічим не спростовані. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації спадкових прав після смерті матері [PERSON] . При цьому відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved