Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

позивач [PERSON] у червні 2024 року звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить:у порядку поділу майна подружжя визнати за кожним з подружжя право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Зазначені обставини позивач обґрунтовує тим, що29 листопада 2003 року між сторонами було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі сторонами 30.12.2021 було придбано квартиру [ADDRESS] ,право власності на яку було зареєстровано на відповідача [PERSON] 14 березня 2024 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано. У зв`язку з тим, що вищевказане майно набуте під час шлюбу сторін, позивач просить його поділити між ними. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 червня 2024 року відкрито позовне провадження. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 листопада 2003 року між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) у Відділі реєстрації актів цивільного стану Керченського міського управління юстиції АР Крим укладено шлюб. З Договору купівлі-продажу від 30.12.2021, зареєстрований в реєстрі за № 2367, вбачається, що під час шлюбу сторін вони набули право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] (загальна площа 94.3 кв.м., житлова площа 50.9 кв.м.), що зареєстрована на [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Верховний Суд у своїй Постанові від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17 вказав, що той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За положенням ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором Суд установив, що спірне нерухоме майно придбано за час перебування сторін у шлюбі, відтак суд уважає правильним та справедливим визнатиквартиру [ADDRESS] спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] . Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Беручи до уваги такі чинники як справедливість і розумність в рамках застосування принципу верховенства права, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази кожен окремо та у їх сукупності, на підставі вказаних норм закону суд дійшов висновку про необхідність визнати за кожною зі сторін право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд уважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 15 140,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved