Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що від шлюбу сторони у даній справі мають повнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.04.2015 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Стягнуто з [PERSON] на корить [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. [INFO] донька [PERSON] досягла повноліття. Після досягнення повноліття спільна донька проживає з позивачем, з 01.09.2023 [PERSON] навчається в Київському національному університеті культури і мистецтв на денній формі навчання факультету кіно і телебачення, контрактного фінасування. Позивач зазначає їх спільна донька потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, є студенткою на денні формі навчання, у зв`язку з цим позивач вимушена звернутися до суду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.11.2024 відкрито провадження у справі розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Третя особа у судове засідання також не з`явився, до суду надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.03.2004. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 9-10). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.04.2015 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Стягнуто з [PERSON] на корить [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а. с. 17-19). Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а. с. 8). [INFO] донька [PERSON] досягла повноліття. Згідно довідки № 0071 від 20.09.2024 [PERSON] з 01.09.2023є студенткою другого курсу денної форми навчання Київського національного університету культури і мистецтв факультету кіно і телебачення, контрактного фінасування, з кінцевим терміном навчання до 30.06.2027 (а. с. 14). За нормою ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч. 2 ст. 200 СК України) При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, навчається на денній формі навчання, не працює. Тому, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідач є особою працездатного віку, обмежень щодо його працевлаштування судом не встановлено, інших дітей на утриманні немає. Згідно ст. ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про присудження аліментів з відповідача, починаючи з 28.10.2024. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 28.10.2024 до моменту закінчення навчання, а саме до 30.06.2027. Також суд роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved