Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

, В травні 2024 року позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 47315, 34 грн та судові витрати у справі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.12.2016 між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] укладено угоду №С08.334.70552 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Кредитор надав відповідачці грошові кошти в розмірі 14900, 00 гривень строком до 15.10.2020. Боржниця зобов`язувалася повернути грошові кошти разом з іншими платежами. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у відповідачки виникла заборгованість перед банком в розмірі 40127, 22 гривень. 03.12.2020 між АТ "Ідея Банк" та ТзОВ "ФК "Профіт Капітал" укладено договір факторингу №12/90, відповідно до якого набуло права вимоги за договором №С08.334.70552. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 09.07.2024, 13.08.2024 в судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з неявкою відповідачки. 09.10.2024 судове засідання відкладено за клопотанням відповідачки. 15.11.2024 до суду надійшла заява відповідачки про визнання позову. 15.11.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці. Представник позивача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідачка визнала пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.2016 між ПАТ "Ідея Банк" та [PERSON] укладено угоду №С08.334.70552 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов договору, ліміт кредитної лінії на момент укладання угоди становить -14900, 00 гривень, процентна ставка за користування коштами- 48, 0000% річних. Договором факторингу № 12/90 від 03.12.2020 Додатком №1 до даного договору підтверджується факт відступлення права вимоги за кредитним договором №С08.334.70552, боржниця [PERSON] , загальна сума заборгованості - 40127, 22 гривень. 13.07.2023 за вих. №2450/2023 ТзОВ "ФК "Профіт Капітал" звернулося до [PERSON] з досудовою вимогою щодо дострокового стягнення заборгованості. Проте, вимога залишилась незадоволеною. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) У ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Зважаючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, враховуючи, що ТзОВ "ФК "Профіт Капітал" отримало право вимоги за кредитним договором, а також те, що вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТзОВ "ФК "Профіт Капітал"вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №С08.334.70552 від 15.12.2016, загальна сума заборгованості станом на 03.12.2020 становить 47315, 34 гривні. Вказаний розрахунок заборгованості є чіткими та зрозумілими, містять усю необхідну інформацію щодо періоду виникнення боргу та його розміру. Будь-яких доказів на спростування зазначеного розміру заборгованості зі сторони відповідачки до суду не надходило, як і відсутні докази належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань за умовами укладеного між сторонами договору. Враховуючи викладене, зважаючи на повне визнання позовних вимог відповідачкою, суд вважає, що позов є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На виконання ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, витрати за надання юридичної допомоги при зверненні суду підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, то з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати на правничу допомогу. На виконання ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, іншу частину сплаченого судового збору необхідно стягнути з відповідачки в користь позивача.

Outcome: approved