Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

В липні 2024 року позивачка звернулась до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу між нею та [PERSON] в період з 01 січня 2004 року по [INFO] . В обґрунтування вимог заявник зазначила, що у серпні 2003 року познайомилась з [PERSON] , з яким у неї склалися взаємні симпатії та вони вирішили спільно проживати як чоловік та жінка. Вона запропонувала [PERSON] переселитися до її власної квартири за адресою: [ADDRESS] де вони і проживали спільно 5 років. Під час спільного проживання у них народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . В 2008 року [PERSON] запропонував їй з донькою переселитися до його власної квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] для подальшого спільного проживання, на що вона погодилася. Отже, з серпня 2003 року вона з [PERSON] почали проживати разом, вести спільне господарство, спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, дружби та взаємоповаги, шлюб реєструвати не поспішали, оскільки в цьому не було потреби, але фактично проживали як подружжя. В період спільного проживання, ними було набуто у власність майно, а саме: садовий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку площею 0,0547га, кадастровий номер 7125186400:05:000:0022, що розташовані за адресою: Мельниківська сільська рада, Золотоніського району, Черкаської області, садове товариство « Світанок», а також автобус РУТА. На теперішній час спільне життя почало руйнуватися, почуття любові та взаємоповаги один до одного повністю втратилося, спільне життя стало нестерпним, кожен з них має протилежні погляди на сім`ю та подальші плани, у зв`язку з чим вони змушені припинити їх відносини, роз`їхатися та жити окремо. Враховуючи те, що в період спільного проживання ними було набуте спільне сумісне майно, тому встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно їм для того, щоб в майбутньому вирішити питання щодо поділу майна, а також для встановлення прав та обов`язків сторін. Представник заявник підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надавав. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення, відповідно до яких є подругами [PERSON] та подругами сім`ї [PERSON] та [PERSON] , підтвердили факт спільного проживання останніх однією сім`єю з 2004 року, вказали на проведення дозвілля разом з [PERSON] та [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 315 ЦПК України. [PERSON] проживала із [PERSON] однією сім`єю починаючи з 2004 року в її власній квартирі за адресою: [ADDRESS] , а в 2008 року переселилися до квартири [PERSON] за адресою: [ADDRESS] вели спільне господарство, облаштовували спільне житло, мали спільний бюджет. Крім того, факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , в яких свідки підтвердили факт спільного проживання з 2004 року [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, спочатку в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а з 2008 року в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , ведення останніми спільного бюджету та побуту. Показання свідків є послідовними, логічними та враховуються судом як належні, допустимі докази на підтвердження вимог заяви [PERSON] . З урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що заявник [PERSON] проживала разом з [PERSON] , як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2004 по [INFO]. На підставі п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. В силу ч. 2 ст. 3 СК України, сімою складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з вимогами ч. 4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно з ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20 (провадження № 61-7340св22) зроблено висновок, що «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. […] Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, з метою вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно. У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст. 3, 74 СК України), і підсумувала, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю у наведеному визначенню. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». Про ознаки проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином заявником доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявник спільно проживав з [PERSON] , їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами. Встановлення даного факту надає право заявнику [PERSON] щодо вирішення питання про поділ спільно набутого майна. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved