Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач КП«Теплопостачання міста Одеси»\~звернулося\~до суду з позовом про стягнення з\~мешканки квартири [ADDRESS] заборгованості за надані і спожиті відповідачем комунальні послуги з опалення та теплопостачання станом на 1.06.2023 року в загальній сумі 19070,59 грн. Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач подала відзив у якомуз поовом погодилася частково, просила застосувати строк позовної давності. Суд вивчишив надані документи і встановив наступне: КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V, шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго». Згідно з п.2.1.1 Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідач по справі\~мешкає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем теплової енергії. Зазначений будинок знаходиться у комунальній власності територіальної громади і його теплопостачання та гаряче водопостачання забезпечує КП « Теплопостачання м.Одеси» Відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води. Позивач доводить, що станом на 1 червня 2023 року відповідач у повному обсязі не сплачував послуги\~за спожиту теплову енергію та гарячу воду, у зв`язку з чим,утворилась заборгованість на суму 19070,59 грн. Сторона позивача також стверджує,що послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання підприємством надавались належної якості, про що свідчить відсутність відповідних звернень зі сторони відповідача або інших мешканців будинку, до якого теплопостачання і постачання гарячої води здійснювалось у централізованому порядку.\~Закон не передбачає безоплатного споживання теплової енергії і гарячої води та зобов`язує споживачів здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію і гарячу воду. На обґрунтування позовних вимог КП «Теплопостачання м. Одеси» посилалося на такі докази: розрахунок заборгованості по сплаті за надані комунальні послуги. Суд дослідив надані докази і наведені доводи і дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Законом України «Про житлово комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Пунктом першим частини 1\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, Відповідно до статті 32 Закону «Про\~житлово-комунальні\~послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У відповідності до п.18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених КМ України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Судом встановлено, що КП «Теплопостачання міста Одеси» в централізованому порядку забезпечував багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] тепловою енергією і гарячою водою, в тому числі і квартиру [ADDRESS] в цьому будинку. Споживач теплової енергії\~мешканка квартири [PERSON] не сплачувала у повному обсязі послугу з постачання теплової енергії і гарячої води, внаслідок чого виник борг. Розрахунок боргу позивачем виконано, виходячи з розміру затверджених тарифів та показань засобів обліку, встановлених в будинку. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 19070,59 грн. Однак, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності. З 12 березня 2020 року по 31 грудня 2022 року на усій території України було встановлено карантин відповідно до Постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». \~ \~ \~ \~Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). \~ \~ \~ \~Крім того, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, в тому числі станом на теперішній час. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене суд приходить до висновку, що перебіг строків позовної давності зупинено починаючи з 12.03.2020 року по теперішній час, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню починаючи з березня 2017р. по травень 2023р. на суму 11158,19 грн., тобто частково. Положення\~ст.81ч.1 ЦПК України\~передбачають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. У відповідності до положень\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам (58,51%) в розмірі 1570,41 грн., сплату якого позивачем було відстрочено судом. До доводів відповідачки про те, що вона звільнена як військовослужюбовеь від сплати судового збору, на підставі ст.5п.12 Закону України «про судовий збір», суд ставиться критично, оскільки у спорі до даних правовідносин пільги на відповідача, як на військовослужбовця, не поширюються. Крім того, сплачені відповідачкою 3503,97 грн. заборгованості враховані позивачм у розрахунку заборгованості за травень 2023р.

Outcome: partial