Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь [PERSON] в порядку спадкування не одержані за життя спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , пенсійні виплати, згідно перерахунку за рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі No 460/9405/22, у розмірі 222 705,05 (двісті двадцять дві тисячі сімсот п`ять гривень п`ять копійок). В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що 10 червня 2022 року Рівненським окружним адміністративним судом розглянуто адміністративну справу № 460/9405/22 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій. Вказаним рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області нараховувати та виплачувати [PERSON] доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, починаючи з 06 жовтня 2021 року до зміни законодавства або правового статусу. Дане судове рішення набрало законної сили 12 липня 2022 року, [PERSON] було видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання та який перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 71425493 від 01 травня 2023 року. [INFO] [PERSON] померла. Приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Овдіюком А. В. було зареєстровано спадкову справу № 54/2024 щодо смерті [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. З довідки №240/02-14 від 18 червня 2024 року, виданої приватним нотаріусом Овдіюком А. В., вбачається, що спадкоємцем на майно [PERSON] є позивач [PERSON] 01 липня 2024 року звернулись з адвокатським запитом до Головного управління Пенсійного Фонду України щодо виконання судового рішення у справі померлої [PERSON] . У відповіді Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області від 08.07.2024 року було повідомлено, що сума нарахованих (не виплачених) коштів на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 року у справі № 460/9405/22 за період з 06.10.2021 по 30.06.2023 становить 222 705,05 грн. та вказано звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. [PERSON] звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 року у задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником було відмовлено у зв`язку із тим, що довідка видана приватним нотаріусом Овдіюком Андрієм Васильовичем про те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна, не є доказом того, що до спадкового майна увійшла сума нарахованої але не виплаченої доплати до пенсії на виконання рішення суду у справі № 460/9405/22. У відзиві\~на позовну\~заяву представник\~відповідача просить\~ закрити\~провадження у\~справі.\~Зазначає,\~що пенсіонеру\~ [PERSON] \~ пенсія\~виплачувалась без\~затримки,\~тож заборгованість\~із поточних\~виплат пенсії\~відсутня.\~На виконання\~рішення Рівненського\~окружного адміністративного\~суду у\~справі №460/9405/22\~Головним управлінням\~Пенсійного фонду\~України в\~Рівненській області\~ [PERSON] \~нараховано суму\~за період\~з 06.10.2021\~по 30.06.2023\~року в\~розмірі 222705,05\~грн.Різницю в пенсії, нараховану на виконання рішень суду у справах № 460/9405/22 після перерахунку інтегровано до підсистеми Реєстр судових рішень, який використовується в роботі органами Пенсійного фонду України з метою систематизації та упорядкування судових рішень. До реєстру, у разі смерті стягувача, вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Оскільки позивач не була стороною в судовому процесі у вказаній справі, вносити зміни до реєстру підстави відсутні. Окрім того, представник у відзиві зазначає, що відповідно до cвідоцтва про право на спадщину за законом (спадкова справа № 54/2024) спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її дочка - [PERSON] . Спадщина на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки особистого селянського господарства, розташованої на території Дубровицької міської територіальної громади Сарненського району Рівненської області. Разом з тим, сума коштів нарахованих (не виплачених) [PERSON] на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 у справі № 460/9405/22 за період з 06.10.2021 по 30.06.2023 становить 222705,05 грн, однак свідоцтво про право на спадщину про те, що такі кошти входять до складу спадщини, в матеріалах справи відсутнє. Отже, [PERSON] не підтверджено, що до спадкового майна увійшла сума нарахованої але не виплаченої доплати до пенсії на виконання рішення суду у справі № 460/9405/22. Таким чином, нарахована сума заборгованості на виконання рішень суду не входить до складу недоотриманої пенсії та буде виплачена після заміни сторони правонаступником при відповідному фінансуванні на ці цілі з Державного бюджету України. Ухвалою від 22 листопада 2022 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою від 18 грудня 2022 року суд відмовив у задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явилися. У поданому до суду клопотанні представник позивача [PERSON] [PERSON] просить справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача у заяві просить розгляд справи провести без участі представника Головного управління на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті її матері [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 02 липня 2024 року приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу. Родинні зв`язки позивача Нікітчук Н.В. зі спадкодавцем [PERSON] підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] (після укладення прізвище дружини « [PERSON] ») серії [NUMBER] , що видане 04 серпня 2002 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 27 листопада 2023 року серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №427. Як вбачається із відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №1700-0202-8/40129 від 08.07.2024 року сума коштів, нарахованих (не виплачених) [PERSON] на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 року у справі №460/9405/22 за період з 06.10.2021 року по 30.06.2023 року становить 222705,05 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 16 ЦК України). Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Конституцією України\~(стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України), крім прав і обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 ЦК України\~(ст.1219 ЦК України). Відповідно до\~ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом\~ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Відповідно до\~ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Відповідно до ч.1\~ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення\~статті 1227 ЦК України\~доводить, що - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої\~ЦК України\~процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до\~статті 1227 ЦК України\~не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень\~статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома\~статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша\~статті 18 ЦПК України). Тлумачення\~статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень\~статті 1227 ЦК України\~ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. У справі суд встановив, що за життя матері позивача [PERSON] рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року\~у справі №460/9405/22 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - задоволено. Вказаним рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області нараховувати та виплачувати [PERSON] доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік), починаючи з 06 жовтня 2021 року до зміни законодавства або правового статусу. Рішення суду набрало законної сили. На даний час, у зв`язку із смертю [PERSON] залишились невиплаченими пенсії, які їй належали, за період із 06 жовтня 2021 року по 30.06.2023 року в розмірі 222705,05 грн. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач успадкувала належні її матері суми пенсії відповідно до положень\~ст.1227 ЦК України, а отже, належним та ефективним способом захисту її прав буде стягнення з відповідача сум пенсії, яка належала її матері та була нарахована на виконання рішень Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/9405/22, але не була нею отримана за життя. В постанові від 15 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а Верховний Суд виснував, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії, дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються, тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Отже, процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому позов належить задовольнити. За правилами ч.1\~ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збіру в розмірі 1781,64 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved