Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов мотивований тим, що 28.04.2021 року між ТОВ «КОДІЗ» та позивачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № ЕР-203803310. Забезпечений транспортний засіб Skania R380, д.н.з. [NUMBER] . Строк дії полісу 29.04.2021 року - 28.04.2022 р. 11.09.2021 року по а/д М-06-Київ-Чоп, 19 км, 1 м., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skania R380 д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Subary Outback, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, та завдало матеріальних збитків вказаному автомобілю, цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Зіткнення відбулось в результаті порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, що підтверджується довідкою поліції та постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2021 року, яка набула чинності, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу. 28.10.2021 р., потерпілий подав до позивача заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Страхового Акту № 210000468033 від 29.10.2021 р., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Subary Outback, д.н.з. [NUMBER] , складає 33 691,53 грн. Позивач зазначає, що визнав випадок страховим та 01.11.2021 р., здійснив виплату страхового відшкодування відповідно до платіжної інструкції № ЗР102906 від 01.11.2021 року, в загальній сумі 33\~691,53 грн. Відповідач керував транспортним засобом без відповідної категорії «С та Е», тому до позивача перейшло право вимоги коштів в сумі 33\~691,53 грн. Відповідачу було направлено претензію щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу, однак станом на 23.09.2024 року, кошти на рахунок позивача не надходили, що й стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом про відшкодування коштів в порядку регресу в сумі 13 075,23 грн. та понесених судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. 16.12.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про уточнення позовних вимог, в якій представник позивача зазначив, що у позовній заяві помилково було зазначено суму відшкодування у розмірі 13 075,23 грн., оскільки відповідно до Страхового Акту № 210000468033 від 29.10.2021 р., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Subary Outback, д.н.з. [NUMBER] , складає 33 691,53 грн., тому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 33\~691,53 грн., та понесекні судові витрати. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2021 року між ТОВ «КОДІЗ» та позивачем укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений поліс № ЕР-203803310.(а.с.5-6) 11.09.2021 року по а/д М-06-Київ-Чоп, 19 км, 1 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skania R380, д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Subary Outback, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, та завдало матеріальних збитків, цивільно-правова відповідальність власника якого була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором добровільного страхування наземного транспорту від 05.10.2020 року № 06/107-61-003765/20, чинним на час дорожньо-транспортної пригоди (а.с.12-13). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля Subary Outback, д.н.з. [NUMBER] . (а.с.7) Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля Skania R380 д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz» д.н.з. [NUMBER] . (а.с.8) 28.10.2021 року потерпілим [PERSON] подано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, та надано особисті пояснення (а.с.16, 15). 11.09.2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП (а.с.17). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24.09.2021 року, яка набула чинності, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.(а.с.24). Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди застрахованому позивачем автомобілю Subary Outback, д.н.з. [NUMBER] . З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачем складено акт огляду транспортного засобу, калькуляцію вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля, страховий акт від 29.10.2021 року на суму 33\~691,53 грн., а відповідно до платіжної інструкції № ЗР102906 від 01.11.2021 року позивач виплатив страхувальнику кошти в загальній сумі 33\~691,53 грн. (а.с.25-40). Відповідачу направлялась претензія щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу.(а.с.43) 02.02.2022 року відповідачем надано відповідь на претензію щодо добровільного повернення коштів, в якій зазначено, що відповідач відмовляється від відшкодування коштів, оскільки вважає її необґрунтованою та корумпованою.(а.с.44) Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно, на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно, у зв`язку з проведеною позивачем регламентною виплатою страхувальнику, у позивача виникло право зворотної (регресної) вимоги до винної у ДТП особи - відповідача. Так, до страховика, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Інші доводи позивача, які наведені у позові, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір 3 028,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ст.1191 ЦК України, ст. ст. 98, 27 Закону України «Про страхування», Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved