Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на початку лютого 2024 року він дізнався від відповідача [PERSON] , що саме він являється батьком дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] починаючи з початком 2019 року став співмешкати з [PERSON] , яка на той час перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . За час спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 25 липня 2023 р. Однак, беручи до уваги те, що дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу [PERSON] з відповідачем [PERSON] , то у відповідності до вимог ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України батьком дитини записано [PERSON] . Просить ухвалити рішення, яким визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , виключивши із актового запису відомості про батька - [PERSON] , зазначивши його батьком дитини та змінити запис із відомостями по батькові дитини на « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від його представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити. Третя особа, Новоселицький ВДРАЦС у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, а також не подав відзиву на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд позов задовольнити Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до наступних висновків. Судом в становлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 19 серпня 2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, якій був зареєстрований Герцаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 27. Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 квітня 2019 року. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою регулюється статтею 126 СК України. Відповідно до частин першої, третьої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Згідно п.п.6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту частини 2 статті 128 СК України відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Доказами у справах про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved