Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 26 серпня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі ТОВ «МІЛОАН») та\~ [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100936669 у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 3\~000 грн шляхом переказу на картковий рахунок позичальника, а позичальник погодився з усіма умовами договору, зобов`язався їх виконувати та повернути кошти у строк, який визначений договором. Кредитор свої зобов`язання виконав, у\~свою чергу позичальник кошти у визначений договором строк не повернув. 17 грудня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» уклало договір № 17/12-2021-62 відповідно до умов якого відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і за договором № 100936669. 10 березня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» уклало договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого відступило на користь ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і за договором № 100936669. Відтак, ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором №\~100936669. Станом на день формування позовної заяви загальний розмір заборгованості за договором від\~26 серпня 2021 року № 100936669 становить 22\~359 грн, з яких: 3\~000 грн заборгованість за тілом кредиту, 19\~359 грн заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 135, 137, 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), позивач просив вирішити питання щодо відшкодування судових витрат. На підставі викладеного, ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просило суд: 1.Стягнути із [PERSON] на його користь заборгованість за договором від 26 серпня 2021\~року №\~100936669 у розмірі 22\~359 грн. 2. Стягнути із [PERSON] на його користь понесені витрати на сплату судового збору у\~розмірі 3\~028 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9\~000 грн. 3. Розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Як вбачається із Довідок про доставку електронного документа до Електронного кабінету позивача, його представника копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області доставлена 23 серпня 2024 року. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, яка отримана нею особисто 17 вересня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 0600284707440. Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідачка не використала право подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм\~правовідносини. Відповідно до вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд встановив, що 26 серпня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 100936669. Пунктом 1.1 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором на строк, визначений пунктом 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у пункті 1.2 договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у\~повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Згідно з пунктами 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) кредиту становить 3 000 грн; кредит надається строком на 30 днів з 26 серпня 2021 року; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 25 вересня 2021 року. Відповідно до пунктів 1.5.2, 1.6, 1.7 проценти за користування кредитом становлять 9,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; тип процентної ставки за цим договором: фіксована, особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2 та 2.3 цього договору. Пунктом 2.1 договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. У пункті 2.3 договору сторони погодили умови пролонгації договору. З огляду на пункт 2.3.1.2 договору позичальник може продовжити користуватися кредитними коштами після спливу строку кредитування, але загалом строк пролонгації не може перевищувати 60 днів. Згідно із п. 4.2., у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості , кредитодавець починаючи з наступного дня після закінчення строку кредитування з\~урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з\~продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою , передбаченою в п. 1.6. договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Відповідно до п. 6.1. Договору договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та\~доступний зокрема через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проєкт договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Кредитодавця на укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього договору надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням на телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору. Відповідно до п. 6.3. Договору приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в\~цілому та підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною договору. Згідно п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Позивачем також надані додаток № 1 до Договору про споживчий кредит № 100936669 від\~26\~серпня 2021 року Графік платежів за договором про споживчий кредит та додаток № 2 Договору про споживчий кредит № 100936669 від 26 серпня 2021 року Паспорт споживчого кредиту. Відповідно до довідки ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] , [INFO] , уклала договір № 100936669 від 26 серпня 2021 року шляхом підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора. Як вбачається із платіжного доручення від 26 серпня 2021 року № 31602355 ТОВ «МІЛОАН» перерахувало [PERSON] 3\~000 грн згідно з договором № 100936669 на карту [NUMBER] . ТОВ «МІЛОАН» надало відомість про щоденні нарахування та погашення за період з 26\~серпня 2021 року до 17 грудня 2021 року. З якої вбачається, що станом на 17 грудня 2021\~року прострочення тіла кредиту становить 3\~000 грн, прострочення процентів 9\~009\~грн. 17 грудня 2021 року ТОВ «МІЛОАН» уклало договір № 17/12-2021-62 відповідно до умов якого відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і за договором № 100936669. Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17 грудня 2021 року [PERSON] значиться в реєстрі боржників за договором № 100936669 від 26 серпня 2021 року на суму 12\~009 грн, з яких: 3\~000 грн заборгованість по основній сумі кредиту, заборгованість за відсотками 9\~009 грн Відповідно до розрахунку ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість [PERSON] станом на\~17 грудня 2021 року становить 12\~009 грн, з яких: 3\~000 грн заборгованість по основній сумі кредиту, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 9\~009 грн; станом на 10 березня 2023 року становить 22\~359 грн, з яких: 3\~000 грн заборгованість по\~основній сумі кредиту, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 9\~009 грн, нараховані відсотки за кредитним договором з 17 грудня 2021 року до 23 лютого 2022 року 10\~350 грн. 10 березня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» уклало договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого відступило на користь ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, зокрема і за договором № 100936669. Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року [PERSON] значиться в реєстрі боржників за договором № 100936669 від 26 серпня 2021 року на суму 22 359 грн, з яких: 3\~000 грн заборгованість по основній сумі кредиту, заборгованість за відсотками 19\~359 грн. Відповідно до розрахунку ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість [PERSON] станом на\~10\~липня 2024 року становить 22\~359 грн, з яких: 3\~000 грн заборгованість за тілом кредиту; 19\~359 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 10 березня 2023\~року. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до частини першої\~статті 509 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існуванні на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У ньому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до частини першої\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із статтями\~627,\~628 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини другої\~статті 628 ЦК України\~сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно з частинами першою та другою\~статті 639 ЦК України\~договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша\~стаття 612 ЦК України). Згідно зі статтями\~610,\~611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі\~статтею 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та\~на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та\~сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до\~статті 1055 ЦК України. Відповідно до\~статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно зі\~статтею 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до частини шостої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону. Згідно зі статтями\~3,\~12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавіти о-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Надані позивачем документи підтверджують факт укладення між ТОВ «МІЛОАН» та\~ [PERSON] договору про споживчий кредит № 100936669 від 26 серпня 2021 року в\~електронній формі шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та перерахування кредитних коштів у сумі 3\~000 грн ТОВ «МІЛОАН» відповідачці. Оскільки, відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула, у неї виникла заборгованість. Суд встановив, що матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за\~договором про споживчий кредит № 100936669 від 26 серпня 2021 року на користь ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Щодо стягнення відсотків за договором Відповідно до укладеного між сторонами договору кредит у сумі 3\~000 грн надано відповідачці строком на 30 днів до 25 вересня 2021 року. Пунктом 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування. Строк кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п.\~2.3.1.). Пунктом 2.3.1.2. договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною у п. 1.6. Договору. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. За відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми відсотків за користування кредитом до 25 вересня 2021 року, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено п. 2.3.1.2 договору. Системний аналіз положень пунктів 1.1 1.4 договору щодо порядку та строку кредитування (30 днів), пунктів 2.2 2.4 договору щодо пролонгації, дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 26 серпня 2021 року та закінчився 25 грудня 2021 року, оскільки за вищевказаними погодженими сторонами умовами кредитного Договору не передбачено можливість його подальшої пролонгації. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц міститься висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам після 25 грудня 2021 року відповідно до п. 1.6, 2.3 договору відсутні. Дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи, що строк дії договору встановлено до\~25 вересня 2021 року, а також те, що строк пролонгації за умовами договору не може перевищувати 60 днів, а відтак проценти після закінчення строку пролонгації нараховувалися безпідставно, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із\~відповідачки заборгованості за договором про споживчий кредит № 100936669 від 26 серпня 2021 року у розмірі 12 009 грн, з яких: 3 000 грн заборгованість по основній сумі кредиту, 9\~009\~грн заборгованість за відсотками. Щодо розподілу судових витрат Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До\~витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 3 028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22 липня 2024 року № 0448260192. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18. Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР»долучено до позовної заяви: договір про надання правої допомоги від 07 червня 2024 року, прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Асістант», платіжна інструкція від 12 липня 2024 року на суму 200 000 грн, заявка на надання правової допомоги № 439 від 01 липня 2024 року на суму 9000 грн, витяг з акту про надання правничої допомоги № 1 від 03 липня 2024 року на суму\~9000 грн. 00 коп, з яких надання усної консультації 3\~000\~грн, складання позовної заяви 6\~000 грн. Дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що розмір гонорару адвоката у 9 000 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №\~201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з\~конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд вважає, що витрати на правову допомогу підлягають зменшенню до 3\~000 грн. Враховуючи,\~що позовні\~вимоги ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~задоволено частково\~з [PERSON] \~на його\~користь необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у\~розмірі 1\~635 грн (3\~028*54 %), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1\~620\~грн (3\~000*54 %), а всього 3 255 грн.

Outcome: partial