Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок. Позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 22.08.2024 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права у позасудовому порядку, що стало підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 01.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Сторони в підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 5, 47, 49 Закону України «Про нотаріат», п. 22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1082. Позивач [PERSON] перебувала з померлим [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Довідкою Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 20.02.2024 за № 54 підтверджується, що жилий будинок за адресою: [ADDRESS] обліковується за померлим [PERSON] , згідно погосподарської книги № 12 на 2016-2023 роки, номер об`єкта по господарського обліку 02-0077-1. Відповідно до довідки Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області від 22.08.2024 за № 170, підтверджується, що рішенням другої сесії п`ятого скликання Іванковецької сільської ради від 19.05.2006 № 14 передана безкоштовно гр. [PERSON] у приватну власність земельна ділянка орієнтовною площею 0.42 га у тому числі 0,25 га для ОЖБ та 0,17 га для ОСГ, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , але технічна документація на дану земельну ділянку не виготовлена, державний акт не видано. Листом Відділу № 2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 08.08.2024 № 2856/35-24 підтверджується, що згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі станом на 1 січня 2013 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] не обліковується. Державний акт на право власності наім`я [PERSON] на дану земельну ділянку не видавався. Відповідно до довідки № 1615 від 06.09.2024, виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації, про те, що згідно наявних даних паперових носіїв станом на 31.12.2012 житловий будинок [ADDRESS] по праву приватної власності в БТІ не зареєстрований. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок збудований у 1991 році. Технічний паспорт виготовлений 02.05.2024 КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради. Позивач 22.08.2024 звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука В.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , однак постановою приватного нотаріуса № 234/02-31 від 22.08.2024 їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю у неї документів, які посвідчують право власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до довідки від 22.08.2024 за № 235/02-14, виданої приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчуком В.А., [PERSON] , [INFO] , є єдиним спадкоємцем за законом всього майна померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . Указане підтверджує, що до позивача переходять всі майнові та окремі особисті немайнові права та обов`язки спадкодавця, при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. З вищенаведеного судом встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на успадкування якого за законом має право позивач, а також те, що оформити спадщину на будинок вона позбавлена можливості, враховуючи відмову нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, а тому суд вважає, що у відповідності до положень ст. 392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку. Ураховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується у разі існування перешкод для оформлення спадкових прав та суд, використовуючи винятковий спосіб захисту, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved