Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбних відносин мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти мешкають разом із позивачкою. Відповідач має самостійний дохід, та повинен утримувати дітей, тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивачка досудового засідання не з`явилась за невідомих суду причин. Про день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. У позовній заяві просила суд провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач до судового засідання не з`явився повторно за невідомих суду причин. Будь-яких клопотань від нього не надходило. За ч. 1ст.\~223\~ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Так на підставі ч. 2ст.\~223\~ЦПК суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. В той же час згідно із ч. 3ст. 223 ЦПК, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. При цьому за ч. 4ст.\~223\~ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляну на викладене, суд зазначає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. При цьому суд зазначає, що у даному випадку підстави для повторного відкладення розгляду справи відсутні, оскільки суд відкладає розгляд справи лише через першу неявку учасника справи, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними, а в разі повторної неявки такого учасника справи (його представника), належним чином повідомленого про судове засідання, суд розглядає справу за його відсутності незалежно від причин його неявки. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (див. постанову Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 520/5386/15-ц). За наведених обставин суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.\~280,\~281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), актовий запис № 896. З копії свідоцтва про народження, виданого повторно 07 грудня 2022 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), актовий запис №990 від 13.08.2013 року, [PERSON] народилась [INFO] . Батьками дитини зазначені сторони по справі. З копії свідоцтва про народження, виданого повторно 07 грудня 2022 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), актовий запис №1186 від 19.10.2010 року, [PERSON] народився [INFO] . Батьками дитини зазначені сторони по справі. З копії свідоцтва про народження, виданого повторно 08 грудня 2022 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Дніпро), актовий запис №487 від 04.04.2017 року, [PERSON] народився [INFO] . Батьками дитини зазначені сторони по справі. З довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби№18 від 14.11.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , разом з дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в квартирі [ADDRESS] . За таких фактичних обставин суд встановив, що на утриманні позивачки перебувають діти , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , яких відповідач зобов`язаний утримувати до досягнення дітьми повноліття. Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1\~ст. 181 СК України \~на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 3\~ст. 181 СК України \~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За п. 1-4 ч. 1\~ст. 182 СК України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до роз`яснень, викладених у\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2\~ст.182 СК України. Таким чином судом встановлено,що відповідач зобов`язаний утримувати своїх дітей, має працездатний вік, тому з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved