Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

30 жовтня 2024 року, через систему «Електронний суд», позивач [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ), в інтересах якого діє представник - адвокат Яводчак О.В., звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Відповідач, ПрАТ «ЦГЗК») про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з ушкодженням здоров`я в сумі 390 500 гривень. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що [PERSON] у період з 25 серпня 1992 року по 04 серпня 1995 року, з 25 жовтня 1999 року по 22 серпня 2000 року , з 25 червня 2001 року по 19 листопада 2001 року, та з 09 березня 2004 року по 21 грудня 2023 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, і працював підземним електрогазозварником, газозварником, підземним кріпильником, кріпильником. Рішенням МСЕК від 17 вересня 2024 року позивачу первинно було встановлено 65% втрати професійної працездатності та встановлено 3 групу інвалідності. Зазначив, що у зв`язку із отриманими профзахворюваннями порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно відчуває біль у шийному та попереково-крижовому відділах хребта з іррадіацією в плечовий пояс та нижні кінцівки, більше в праву, що посилюється при рухах та після фізичних навантажень, відчуття затерпання в кінцівках, судоми в литкових м`язах та м`язах передпліч, частіше в нічний час, біль та обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, утруднену ходу, загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель приступоподібний, біль за грудиною, шум у вухах. Професійні захворювання призводять до постійного перенесення позивачем больових відчуттів, до необхідності проходження медикаментозного лікування. У зв`язку з необхідністю систематичного отримання медичної допомоги позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Зазначив, що позивач не має можливості приділяти належну увагу своїй родині, нездатність матеріально забезпечити себе та членів своєї сім`ї, на достатньому рівні. Вказав, що у зв`язку з зазначеними обставинами позивачу завдані моральні страждання. Ухвалою судді\~ Жовтневого\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області Чорного\~І.Я.\~ 01\~листопада 2024\~року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідач 19 листопада 2024 року, через систему «Електронний суд» подав до суду відзив на позов в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, зазначив, що позивач до моменту встановлення йому стійкої втрати працездатності перебував у трудових відносинах з відповідачем нетривалий час і, при цьому тривалий час працював у шкідливих умовах роботи на інших підприємствах. Зазначені обставини вказують на те, що на розвиток хронічного професійного захворювання у позивача вплинули також робота і на інших підприємствах, у зв`язку з чим відповідальність за моральну шкоду спричинену професійним захворюванням повинні нести також інші роботодавці. Крім того зазначив, що відповідачем вчинялися всі, передбачені законодавством заходи, спрямовані на своєчасне виявлення ранніх ознак захворювання у позивача. Також вказав, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди є необґрунтованим, значно завищеним, та таким що не відповідає критеріям розумності та справедливості. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 листопада 2024 року вказану цивільну справу передано в провадження судді Колочко О.В. Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В. від 02 грудня 2024 року зазначену справу прийнято до свого провадження. Ухвалою суду\~від 02\~грудня 2024\~року відмовлено\~у задоволенні\~клопотання представника\~відповідача про\~витребування доказів.\~ Ухвалою суду від 02 грудня 2024 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Савельєва Т.Д. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позов. Суд,\~заслухавши представника\~відповідача,\~дослідивши письмові\~матеріали цивільної\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги та\~заперечення,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~застосувавши до\~спірних правовідносин\~відповідні норми\~матеріального права,\~встановив наступні\~фактичні обставини\~та відповідні\~їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] у період з 25 серпня 1992 року по 04 серпня 1995 року, з 25 жовтня 1999 року по 22 серпня 2000 року , з 25 червня 2001 року по 19 листопада 2001 року, та з 09 березня 2004 року по 21 грудня 2023 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, і працював підземним електрогазозварником, газозварником, підземним кріпильником, кріпильником,\~і 21\~грудня 2023року був звільнений з підприємства за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я [PERSON] (а.с. 9-12). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 10 липня 2024 року, складеного на підприємстві ПРАТ «ЦГЗК», встановлено наявність у [PERSON] професійного захворювання радикулопатія попереково-крижова; хронічне обструктивне захворювання легень, із зазначенням причин виникнення професійного захворювання - важкість праці, хімічні фактори (а.с. 13-15). Згідно пункту 17 вказаного Акту хронічне професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи в підземних умовах шахти імені Колачевського кріпильником, здійснював кріплення та перекріплення гірничих виробок, ремонт стовбура, споруджував усі види перемичок та ремонтував їх. Через недосконалість технологічного устаткування та технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, протягом тривалої дії підпадав під вплив підвищених параметрів пилу переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення бурового інструменту внаслідок обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, через що виконувані роботи характеризувалися фізичним перевантаженням. Також, відповідно до пункту 20 вказаного Акту зазначено, що осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, не встановлено, через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміну керівників структурного підрозділу. Позивач 17 вересня 2024 року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому при первинному огляді встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65%, з яких 50% по радикулопатії, 15% по хронічному обструктивному захворюванню легень, встановлено первинно третю групу інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, з 09 вересня 2024 року безстроково, що підтверджується копіями довідок МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №130249 від 17 вересня 2024 року, до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №573892 від 17 вересня 2024 року (а. с. 16). Статтею 3 Конституції України\~передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті\~43, частина 1 статті\~46 Конституції України\~передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.\~Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.\~Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності.\~Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~статті 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 237-1 КЗпП України\~передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності первинно 17 вересня 2024 року у розмірі 65% із встановленням третьої групи інвалідності, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він змушений проходити лікування, крім того, він відчуває стійкий фізичний біль. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд враховує, загальний період роботи позивача 27 років 05 місяців, з яких в умовах впливу шкідливих факторів саме на підприємстві відповідача 07 років 04 місяці, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що\~позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, а також визнано особою з інвалідністю (3 група) безстроково, і, виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 260\~000\~гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 2 600 гривень.

Outcome: partial