Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Адвокат Перебийніс Світлана Василівна звернулася в інтересах позивача [PERSON] до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Корсунь-Шевченківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Вимоги позивача мотивовано тим, що [INFO] помер дід позивачки [PERSON] , який за життя склав заповіт на все своє майно на ім`я позивачки. Позивач зазначає, що про наявність заповіту їй стало відомо випадково після спливу шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, коли вона розбирала старі речі у будинку дідуся та знайшла теку з паперами, серед яких був заповіт діда на її ім`я. У зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно діда. Також позивач указує, що на момент смерті діда у нього були живими четверо його дітей - мати позивачки [PERSON] , два сини [PERSON] , [PERSON] , донька [PERSON] . Мати позивачки ніколи не претендувала на спадкове майно свого померлого батька, а чому дядьки та тітка не звернулися до нотаріуса, позивачу невідомо. Ураховуючи зазначені обставини, позивач вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин та просить визнати поважною причину пропуску нею строку для прийняття спадщини та визначити їй тримісячний додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою судді від 10.06.2024 прийнято до розгляду указану позовну заяву, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.08.2024 за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 14.11.2024 справу призначено до судового розгляду. Про дату, час та місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, звернулися до суду про розгляд справи без їхньої участі, при цьому відповідач Корсунь-Шевченківська міська рада у своїй заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] вирішення спору залишили на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали, справи суд встановив такі обставини. Згідно з матеріалами справи [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,5135 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Корсунь-Шевченківської міської ради, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР №038953. Місцем відкриття спадщини є с. Саморідня Черкаського району Черкаської області, де [PERSON] постійно проживав на день своєї смерті, а разом з ним проживали його сини [PERSON] , 1962 року народження, та [PERSON] , 1963 року народження. За життя спадкодавець залишив заповіт від 04.08.2023, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В., зареєстрований у реєстрі за №3123, яким заповідачв все своє майно своїй онуці [PERSON] . Родинні стосунки позивачки та спадкодавця підтверджуються її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.03.1991 та свідоцтвом про народження матері позивачки [PERSON] серії [NUMBER] від 22.01.1966, у якому її батьком записаний [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 16.05.2024 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропуском позивачем встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку на прийняття спадщини. При цьому з поданих нотаріусу документів вбачалося, що позивач разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала та не була з ним зареєстрована за однією адресою. З огляду на вказане нотаріус роз`яснила позивачці право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Матеріали спадкової справи містять лист Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 16.05.2024 №359/02-31, з якого вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст.\~1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, тобто у день смерті спадкодавця. Згідно з положеннями ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначено у позові, у шестимісячний строк після смерті спадкодавця позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що їй не було відомо про наявність заповіту на її користь. Згідно із ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої ст.\~1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Дослідивши надані позивачем докази, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, які пов`язані з її необізнаністю про наявність заповіту померлого спадкодавця [PERSON] , про існування якого позивач дізналась після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано у постановах Верховного Суду від 22.12.2021 по справі № 703/4978/19, провадження № 61-13783св21 від 25.03.2020 у справі № 642/2539/18-ц, від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 28.10.2019 у справі №\~761/42165/17, від 06.06.2018 у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики в спірних правовідносинах. Необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини для осіб, які не є спадкоємцями першої черги або кожної наступної черги, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду (постанова від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24). Суд виснує, що позивач своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, так як вона не є спадкоємцем за законом ні першої ні жодної наступної черги, їй було достовірно відомо про наявність трьох спадкоємців першої черги за законом і у неї були підстави вважати, що вона не може спадкувати після смерті діда, так як їй не було відомо про наявність заповіту, залишеного дідом на її ім`я. Беручи до уваги що відповідачі проти задоволення позову не заперечували, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, суд дійшов висновку про необхідність визначення позивачу додаткового строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Разом з тим суд вважає місячний строк достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Належними відповідачами у справі є спадкоємці [PERSON] - його сини [PERSON] та [PERSON] , які проживали разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а тому вважаються такими що прийняли спадщину у силу приписів ч.3 ст. 1268 ЦК України, згідно з якою спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Корсунь-Шевченківська міська рада за наявності спадкоємців [PERSON] , які прийняли спадщину, не є належним відповідачем, тому у задоволенні позову до неї слід відмовити, а позов до [PERSON] та [PERSON] - задовольнити.

Outcome: partial