Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У січні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до Садівницького товариства "Росинка", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення матеріальної та моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на те, що [PERSON] є власником земельної ділянки та розташованого на ній будинку за адресою: [ADDRESS] . Право власності Позивача на зазначене нерухоме майно виникло на підставі укладених з попереднім власником, членом СТ «Росинка» [PERSON] , договорів купівлі - продажу садового будинку та земельної ділянки, посвідчених 28 липня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А. Зокрема, Позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер 3222487200:04:004:0103, площею 0,0587 розташованої за вищевказаною адресою, цільове призначення ділянки для ведення садівництва. Як зазначає позивач, садівницьке товариство «Росинка» є юридичною особою. Згідно зі статутом СТ «Росинка», затвердженим загальними зборами від 11 червня 2017 року, товариство створено відповідно до Конституції України шляхом добровільного об`єднання фізичних осіб, громадян України, керується Цивільним і Земельним кодексами України, законом України «Про кооперацію», іншими актами чинного законодавства, відповідними нормативними актами органів місцевої влади та цим Статутом (п. 1.4.), є неприбутковою організацією (п. 1.15.) Так, з моменту придбання Позивачем вищезазначеного будинку та земельної ділянки у липні 2022 року, він звертався із усними та письмовими заявами до голови СТ «Росинка» Христодулової С.М. щодо прийняття його до членів СТ «Росинка» та вирішення питання щодо урегулювання сплати ним необхідних комунальних платежів. Однак, позивач вказує, що голова СТ «Росинка» постійно, протягом тривалого часу уникала оформлення членства Позивача у товаристві, переоформлення договору на електропостачання та видачі йому відповідних квитанцій на сплату електроенергії. Також, зазначає, що протягом весни-осені 2023 року голова товариства разом з іншими членами правління СТ «Росинка» без попереджень та будь-яких документальних підтверджень періодично намагалися від`єднати належний Позивачеві будинок від електромережі. З цього приводу Позивач неодноразово звертався із відповідними заявами до правоохоронних органів та зокрема, до відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області. За його заявами зареєстровано кримінальне провадження №\~12023116140000381 за ст. 356 КК України. У липні 2023 року Позивач отримав відповідь від голови СТ «Росинка» на його лист від 13 грудня 2022 року до якої додано копію статуту та правил внутрішнього розпорядку товариства. Крім цього, позивач зазначає, що відповідно до листа ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» вих. №\~3210 від 09 жовтня 2023 pоку підтверджено, що платежі Позивача на загальну суму 9\~500 гривень «Були рознесені Товариством відповідно призначення «згідно рахунку №\~ [NUMBER] за активу електроенергію, О/Р (Договір) №\~420016332» на Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №\~420016332, укладений між ТОВ «Київська обласна ЕК» та Садівницьке товариство «Росинка». Так, зі слів позивача, станом на жовтень 2023 року у нього була відсутня будь-яка заборгованість за спожиту електроенергію, як перед колективним споживачем СТ «Росинка», так і перед оператором системи електропостачання ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». Однак, 04 жовтня 2023 року відбулось відключення належного Позивачеві садового будинку від електромережі. Як встановлено позивачем із акту «виконаних робіт в СТ «Росинка» від 04 жовтня 2023 року, було виконано від`єднання від ЛЕП споживача по [ADDRESS] . Зазначений акт складено та підписано п`ятьма членами товариства. Згідно з наданим витягом з протоколу №\~4-22 засідання правління СТ «Росинка» від 12 грудня 2022 року товариством розглядалось питання про відключення будинку Позивача від електромережі. Позивач звертає увагу на те, що про засідання правління товариства 12 грудня 2022 року Позивача ніхто не повідомляв, на дане засідання його не запрошували, надання будь яких пояснень у Позивача з цього приводу не вимагали, про прийняте правлінням рішення його жодним чином не повідомляли. Зазначає, що наразі будь-яка інша можливість зовнішнього підключення електропостачання ніж через електричну мережу СТ «Росинка» з технічної точки зору для будинку та ділянки Позивача абсолютно відсутня. Таким чином, відсутність підключення до зовнішньої електромережі унеможливлює, крім іншого, також користуватися розташованою на ділянці свердловиною для водопостачання своїх побутових потреб. Крім того, відсутність електричної енергії повністю позбавляє Позивача здійснювати обігрів свого будинку у осінньо-зимовий період. Так, внаслідок дій Відповідача неможливості проживання у будинку без електричної енергії та опалення в холодну пору року дружині та доньці Позивача довелось у жовтні цього року виїжджати за кордон України, де вони на цей час постійно і мешкають. Внаслідок цього Позивач оцінює заподіяну моральну шкоду, яку наніс йому Відповідач, у розмірі 50\~000 грн., яку просить суд стягнути з відповідача на його користь. Окрім того, на думку позивача, Відповідачем нанесено значну майнову шкоду, а саме Позивач після протиправного залишення його будинку без електроенергії був змушений для освітлення та обігріву житла терміново придбати бензиновий генератор вартістю 75\~000 грн., витрати на придбання пального для генератора на час подання позову склали 43\~000 грн., сонячні панелі, вартістю 5\~789 доларів США, що за курсом НБУ складає 216\~971 грн. 72 коп. із кріпленням вартістю 8\~652 грн. та акумулятор до сонячних панелей вартістю 90\~480 грн. Також, Позивач був змушений встановити на своїй ділянці та в будинку систему відеонагляду вартістю 75\~108 грн. Загалом, як зазначає позивач, Відповідачем заподіяно значну майнову (матеріальну) шкоду Позивачу у загальному розмірі 509\~211 грн. 72 коп. У зв`язку із викладеним, позивач просив суд: -дії Садівницького товариства «Росинка» щодо відключення від електропостачання земельної ділянки, кадастровий номер 3222487200:04:004:0103, площею 0,0587 та розташованого на ній будинку за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться у володінні та користуванні [PERSON] визнати незаконними; -усунути [PERSON] перешкоди в користуванні земельною ділянкою, площею 0,0587 та розташованого на ній будинку за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання керівництва Садівницького товариства «Росинка» за власний рахунок поновити електропостачання, укладення з ним, як власником садового будинку нового договору на електропостачання та заборони чинити інші перешкоди у користуванні земельною ділянкою та розташованого на ній будинку; -Визнати протиправним та скасувати рішення правління Садівницького товариства «Росинка», оформлене протоколом №\~4-22 від 12 грудня 2022 року у частині відключення земельної ділянки та будинку [PERSON] від електромережі. -Стягнути з Садівницького товариства «Росинка» на користь [PERSON] 559\~211 грн. 72 коп., які складається з: - відшкодування майнової шкоди у розмірі 509\~211 грн. 72 коп.; - відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 50\~000 грн.. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2024 року справу було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 лютого 2024 року прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання. 18 червня 2024 року на адресу суду від представника відповідача Садівницького товариства «Росинка» - адвоката Володимирської О.М. надійшов відзив на позовну заяву. Представник позивача зазначила, що відповідач цілком правомірно не надавав позивачеві квитанції на сплату електроенергії, адже останній не був членом СТ «Росинка», а тому відсутні підстави для їх надання. Крім того, правління відповідача вирішило відключити позивача від електромережі, зокрема, за його непристойну, грубу та зневажливу поведінку по відношенню до членів СТ «Росинка». Представник відповідача зазначила, що нічого не заважає позивачу укласти договір на постачання електроенергії з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» напряму, без участі СТ «Росинка». Так, на підставі викладеного, Садівницьке товариство «Росинка» вважає, що позовні вимоги [PERSON] є неправомірними та такими, що суперечать чинному законодавству України. У зв`язку із чим в задоволенні позову просили відмовити у повному обсязі. 02 липня 2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Кривов`яза А.П. на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначив, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим, не містить жодних доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач. Вважає, що СТ «Росинка» не мало права відключати позивача від електропостачання. Крім того, посилання представника відповідача на те, що позивач може самостійно укласти з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» договір про постачання електроенергії є необґрунтованим, адже законодавством передбачено вирішення даного питання виключно шляхом укладення тристороннього договору між позивачем, СТ «Росинка» та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». У зв`язку із викладеним, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. 27 серпня 2024 року на адресу суду від представника відповідача Садівницького товариства «Росинка» - адвоката Володимирської О.М. надійшла відповідь на відзив, в якому відповідач заперечує відносно задоволення вимог, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, вважає їх неправомірними. У зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Надали суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити без їх участі, позовну заяву підтримали та просили задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином. Будь-яких заяв, клопотань станом на момент винесення рішення у справі суду не надано. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. Будь-яких заяв, клопотань станом на момент винесення рішення у справі суду не надано. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши доводи сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України). Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222487200:04:004:0103, площею 0,0587 га, цільове призначення ділянки для ведення садівництва, та розташованого на ній садового будинку [ADDRESS] . Право власності Позивача на зазначене нерухоме майно виникло на підставі укладених з попереднім власником, членом СТ «Росинка» [PERSON] договорів купівлі - продажу садового будинку та земельної ділянки, посвідчених 28 липня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погребняком О.А. та зареєстрованих в реєстрі за №\~1067 та №\~1069, відповідно. Згідно зі статутом СТ «Росинка», затвердженим загальними зборами членів СТ «Росинка», протокол №\~1 від 11 червня 2017 року, Садівницьке товариство «Росинка» є юридичною особою (п. 1.12), організацією, що не має на меті отримання прибутку для наступного розподілу між його членами і є неприбутковою (п. 1.1), товариство створено відповідно до Конституції України шляхом добровільного об`єднання фізичних осіб, громадян України, керується Цивільним і Земельним кодексами України, законом України «Про кооперацію», іншими актами чинного законодавства, відповідними нормативними актами органів місцевої влади та цим Статутом (п. 1.4.). Розділом 3 Членство у СТ «Росинка» вказаного Статуту визначено умови, порядок прийому в члени СТ «Росинка» та вибуття з нього. Пунктом 4.2 Статуту встановлено, що члени СТ «Росинка» зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати членські внески, затверджені рішенням Правління та своєчасно сплачувати за спожиту електроенергію. Пунктом 3.7. Статуту передбачено, що членство у СТ «Росинка» припиняється у випадках: 3.7.1. виходу із СТ «Росинка» за власним бажанням; 3.7.2. виключення із членства, за рішенням Правління, у зв`язку із порушенням вимог цього Статуту, або якщо діяльність члена суперечить меті (цілям) та завданням СТ «Росинка», або якщо член втратив зв`язок із СТ «Росинка» без поважних причин чи за систематичну несплату членських внесків за спожиту електроенергію, якщо член СТ «Росинка» своїми діями або бездіяльністю завдає шкоди репутації СТ «Росинка», його фінансовому стану. Пунктом 3.8 Статуту встановлено, що член СТ «Росинка», який не сплатив за електроенергію за два місяці і більше може бути рішенням Правління від`єднаний від електромережі, що належить СТ «Росинка». Від`єднання від електромережі та повторне приєднання проводиться за рахунок члена СТ «Росинка», що заборгував за електроенергію. Згідно пункту 3.9. Статуту, член СТ «Росинка», який не сплатив за півроку членських внесків чи за спожиту електроенергію, вважається особою, яка добровільно позбавила себе членства у СТ «Росинка» і підлягає виключенню її рішенням Правління. Така особа може знову бути зарахована до складу членів СТ «Росинка», за умови погашення боргу з членських внесків та за спожиту електроенергію, подання відповідної заяви до Правління і обов`язкової участі при розгляді її питання щодо поновлення у членстві. При цьому вона звільняється від сплати вступного внеску. Пунктом 33 Правил Внутрішнього розпорядку СТ «Росинка», затверджених на засіданні правління СТ «Росинка», протокол №\~3-21 від 28 липня 2021 року, передбачено, що прийом до членів СТ «Росинка» здійснюється на підставі заяви за умови внесення вступного внеску в еквіваленті сімсот п`ятдесят доларів США за курсом НБУ на дату внесення, за виключенням спадкоємців першої черги (дружина, чоловік, син, дочка) вони вступний внесок не сплачують. 13 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до керівника СТ «Росинка» Христодулової С.М. із заявою про включення його до членів СТ «Росинка», надання копії Статуту СТ «Росинка», переукладення договору на електропостачання між СТ «Росинка» та [PERSON] , повідомити підстави для повторної сплати вступного (членського внеску) та повідомити реквізити для оплати такого внеску. У відповідь на вказану заяву 10 липня 2023 року Голова СТ «Росинка» С. Христодулова надала відповідь, в якій зазначила, що [PERSON] не є членом товариства, підстав для прийому його до членів товариства немає, у зв`язку із чим просила останнього негайно від`єднати свою ділянку від ЛЕП товариства. Додатками до вказаної відповіді, [PERSON] було надано Статут СТ «Росинка на 10 акр. та Правила внутрішнього розпорядку СТ «Росинка» на 3 арк. 10 липня 2023 року [PERSON] звернувся до відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області із заявою про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 189, ст. 356 КК України. На підставі вказаної заяви та ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2023 року (справа №\~362/4321/23), 22 липня 2023 року зареєстровано кримінальне провадження №\~12023116140000381 за ст. 356 КК України. Відповідно до листа ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» вих. №\~3210 від 09 жовтня 2023 pоку підтверджено, що платежі на загальну суму 9\~500 гривень «Були рознесені Товариством відповідно призначення «згідно рахунку №\~ [NUMBER] за активну електроенергію, О/Р (Договір) № 420016332» на Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 420016332, укладений між ТОВ «Київська обласна ЕК» та Садівницьке товариство «Росинка». Так, як вбачається з долучених до матеріалів справи платіжних інструкцій від 16 вересня 2023 року на загальну суму 9\~500,00 грн., платник: [PERSON] , отримувач: Київська обласна ЕК, ТОВ, призначення платежу: «згідно рахунку №\~ [NUMBER] за активну електроенергію, О/Р (Договір) № 420016332», станом на жовтень 2023 року у [PERSON] була відсутня будь-яка заборгованість за спожиту електроенергію, як перед колективним споживачем СТ «Росинка», так і перед оператором системи електропостачання ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія». На підставі Витягу з протоколу № 4-22 засідання правління СТ «Росинка» від 12 грудня 2022 року та акту виконаних робіт в СТ «Росинка» від 04 жовтня 2023 року, будинок [ADDRESS] було від`єднано від ЛЕП СТ «Росинка». Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі земельної ділянки, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Право позивача на отримання електроенергії з використанням мережі відповідача передбачено положеннями Закону України «Про електроенергію», положеннями Правил роздрібного ринку електричної енергії, Статутом СТ «Росинка». Відключення споживача від мережі електропостачання обмежує таке право позивача, що, відповідно, підлягає захисту, в тому числі в судовому порядку. Положеннями ст. 16 ЦК України встановлені способи захисту прав, одним з яких є відновлення попереднього стану. З огляду на те, що відновлення попереднього стану можливо лише шляхом вчинення відповідачем дій щодо підключення позивача до мереж електропостачання з використанням електричних мереж в межах території СТ «Росинка», саме такий спосіб захисту прав забезпечить відновлення порушеного права позивача у даній справі. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч. 1 ст. 714 ЦК України). Правове регулювання діяльності садівничих товариств здійснюється на підставі Закону України «Про кооперацію», Закону України «Про об`єднання громадян», Закону України «Про громадські об`єднання», статутів товариств. Згідно з нормами Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Діє на основі статуту. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) визначено поняття учасників ринку електроенергії, відповідно до якого колективний побутовий споживач (далі - КПС) (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність); постачальник універсальної послуги - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги. Електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу. Так, відповідно громадські об`єднання (садові товариства) в даному випадку Садівницьке товариство «Росинка» в контексті Закону - є колективним побутовим споживачами (далі - КПС), відповідно до Закону КПС мають право на отримання універсальних послуг з постачання електроенергії. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (-\~ми) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюють Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №\~312 (далі - Правила), а взаємовідносини та розрахунки в умовах колективного побутового споживача регулюються п.10.2 розділу X ПРРЕЕ. Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ визначено, що побутовий споживач індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показниками загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Садівницьке товариство «Росинка» в розумінні ПРРЕЕ є колективним побутовим споживачем і укладає договори з постачальником електричної енергії від імені садоводів членів громадської організації. З огляду на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №317/629/15-ц, садове товариство (населений пункт) є споживачем електроенергії - юридичною особою, що закуповує електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок всього товариства (населеного пункту), зокрема для забезпечення електричною енергією членів садового товариства (споживачів населеного пункту). При цьому питання щодо користування електричною енергією та технічного забезпечення електроустановок споживачів населеного пункту, зокрема щодо обліку електричної енергії та розрахунків за спожиту електричну енергію членів садового товариства мають здійснюватися відповідно до установчих документів садового товариства та/або прийнятих на загальних зборах членів садового товариства рішень. Відповідно до п.10.2.1-10.2.5 розділу X ПРРЕЕ колективний побутовий споживач має право на вибір постачальника електричної енергії, у тому числі постачальника універсальних послуг. Точка розподілу електричної енергії колективному побутовому споживачу встановлюється на межі балансової належності електроустановок цього колективного побутового споживача. Для забезпечення розподілу електричної енергії до межі балансової належності електроустановок колективного побутового споживача між колективним побутовим споживачем та оператором системи у передбаченому цими Правилами порядку укладається договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який розробляється оператором системи на підставі додатка 3 до цих Правил. Колективний побутовий споживач на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами колективного побутового споживача для задоволення комунально-побутових потреб споживачів колективного побутового споживача, для технічних цілей та інших потреб колективного побутового споживача. За обсяг закупленої електричної енергії з постачальником електричної енергії розраховується колективний побутовий споживач відповідно до умов договору. Закупівля електричної енергії та розподіл здійснюються за рахунок коштів споживачів колективного побутового споживача. Умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів колективного побутового споживача, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж колективного побутового споживача регулюються установчими документами та/або укладеними в установленому законодавством порядку договорами між споживачами колективного побутового споживача та колективним побутовим споживачем щодо розподілу та постачання електричної енергії в межах колективного побутового споживача. Згідно з п.10.2.6 розділу X ПРРЕЕ у разі прийняття відповідного рішення органом управління колективного споживача споживач колективного побутового споживача або фізична особа, яка не є членом колективного побутового споживача, але електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж колективного побутового споживача (далі - споживач на території колективного побутового споживача), для користування електричною енергією укладає тристоронній договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача з електропостачальником, який здійснює постачання електричної енергії цьому колективному побутовому споживачу, та колективним побутовим споживачем на основі типового договору (додаток 12 до цих Правил). Договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача може бути укладений у разі виконання таких умов: 1) особа, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, та колективний побутовий споживач не мають боргів за електричну енергію перед колективним побутовим споживачем та постачальником електричної енергії відповідно; 2) технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка особи, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, відповідає вимогам нормативних документів; 3) особою, яка має намір набути статусу споживача на території колективного побутового споживача, створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює розподіл електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку. У разі укладення тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача постачальник електричної енергії та колективний побутовий споживач повідомляють про це постачальника послуг комерційного обліку офіційним зверненням протягом одного дня з дати укладання даного договору. Електроустановки споживачів колективного побутового споживача та споживачів на території колективного побутового споживача, які не дотримуються умов договорів, укладених згідно з вимогами цих Правил з постачальником електричної енергії або колективним побутовим споживачем, підлягають відключенню від електричних мереж колективного побутового споживача (п.10.2.11. ПРРЕЕ). Правовідносин між громадською організацією Садівницьке товариство «Росинка», його керівництвом та членами, в тому числі і щодо приєднання та відключення від електромереж товариства й інших питань про енергопостачання окремих його членів регулюються саме статутом товариства або вирішуються згідно із Законом України «Про об`єднання громадян» на зборах всіх членів або представників членів об`єднання. Підпунктами 1, 7 п. 5.2.1. Правил передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а також на безперешкодний доступ (за пред`явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку. Споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів, а також забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору (пп 2, 12 п. 5.5.5 Правил). Підпунктом 2 п.7.5 Правил передбачено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі: заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником; недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача. За змістом п.п 2 п. 7.5 Правил припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення. Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом). Оператор системи протягом одного робочого дня після надання споживачу попередження про припинення електроживлення повідомляє про це електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку. У разі отримання оператором системи від електропостачальника звернення щодо відключення електроустановки споживача оператор системи має повідомити адміністратора комерційного обліку про отримання відповідного звернення протягом дня його отримання. Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. Згідно з 7.6. ПРРЕЕ у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини потужності понад величину, визначену умовами договору з оператором системи, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок оператора системи та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, оператор системи має право без попередження повністю припинити споживачу електроживлення після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення. У разі виявлення факту приєднання споживачем струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку оператор системи має право припинити електроживлення лише безоблікового приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта про порушення, припиненню електроживлення підлягає об`єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті. Про застосовані заходи протягом одного робочого дня повідомляється адміністратор комерційного обліку та електропостачальник споживача. Разом з повідомленням електропостачальнику надається копія акта про порушення. Електропостачання до земельної ділянки позивача [PERSON] здійснюється через електричні мережі СТ «Росинка» на підставі публічного Договору про постачання електроенергії, укладеного між товариством та ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» шляхом приєднання. В розумінні ПРРЕЕ товариство є колективним споживачем. Між СТ «Росинка» та позивачем договір про взаємні зобов`язання щодо обліку, споживання і розрахунків за електроенергією не підписано, однак між сторонами склалися фактичні договірні відносини з надання та оплати послуг енергопостачання. Так, відповідачем до дня відключення енергопостачання надавались позивачу послуги щодо забезпечення електричною енергією будівель та споруд, які розташовані на належній позивачу на праві власності земельній ділянці, а позивач користувався такими послугами та здійснював їх оплату. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки. В свою чергу, відповідачем не надано безспірних доказів на підтвердження обставин неналежного виконання позивачем фактичних договірних відносини з надання послуг енергопостачання, що склалися між ними, та виникнення у позивача будь-якої заборгованості перед СТ «Росинка». Право відключення споживачів населеного пункту має лише постачальник електроенергії, а не споживач, яким виступає СТ «Росинка». Таким чином, СТ «Росинка» не може вважатися постачальником електроенергії та згідно умов договору та положень чинного законодавства в даній сфері не наділений повноваженнями відключати окремих субспоживачів від електропостачання. Отже, припинення постачання електричної енергії позивачу могло відбуватись лише на підставі та в порядку, передбаченому ПРРЕЕ, в тому числі, колективним споживачем на вимогу постачальника електричної енергії або оператором системи у разі самовільного підключення споживача до електричних мереж. Тому суд вважає незаконними дії СТ «Росинка» щодо відключення від електропостачання земельної ділянки з кадастровим номером 3222487200:04:004:0103, площею 0,0587 та розташованого на ній будинку за адресою: [ADDRESS] , що здійснене на підставі протоколу № 4-22 засідання правління СТ «Росинка» від 12 грудня 2022 року, оскільки підставою для відключення відповідачем зазначено: заява про вступ до СТ «Росинка» не подавалась і вступний внесок не внесено. Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення правління Садівницького товариства «Росинка», оформлене протоколом №\~4-22 від 12 грудня 2022 року, суд зазначає наступне. Відповідно до сталої судової практики у судовому порядку недійсним може бути визнане саме рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів, засновників) юридичної особи, а не протокол загальних зборів, оскільки протокол є документом, який фіксує лише факт прийняття рішення загальними зборами. Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні ст. 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за ст. 216 ЦК України. У зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Крім того, на підставі викладеного, щодо позовних вимог про зобов`язання поновити електропостачання суд зазначає, що оскільки в даному випадку, для ефективного захисту порушеного права позивача, у зв`язку з безпідставним відключенням відповідачем земельної ділянки позивача від електропостачання, належним способом захисту буде зобов`язання СТ «Росинка» здійснити дії по підключенню належної [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 3222487200:04:004:0103, площею 0,0587 та розташованого на ній будинку за адресою: [ADDRESS] , до мереж електропостачання СТ «Росинка» з поновленням подачі електроенергії до будівель та споруд позивача. З огляду на викладене, суд вважає, що відключене енергопостачання має бути поновлене позивачу. Укладення тристороннього договору про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача врегульовано п.10.2.6 ПРЕЕ, яким передбачено передумови, умови, вимоги до укладення такого договору, а також вказано сторін такого договору. Так, укладення такого договору може відбутися у разі прийняття відповідного рішення органом управління колективного споживача. Крім того, Правилами передбачено три умови для укладення тристороннього договору. Також, Правила не передбачають обов`язку укладення такого договору, натомість зазначено, що такий договір може бути укладений. Також вказаними Правилами передбачено сторін такого тристороннього договору, а саме: фізична особа, яка не є членом колективного побутового споживача, але електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж колективного побутового споживача, електропостачальник, який здійснює постачання електричної енергії колективному побутовому споживачу, та колективний побутовий споживач. Проте позивачем не доведено існування та дотримання ним таких передбачених умов для укладення вказаного тристороннього договору. В розумінні ПРРЕЕ [PERSON] є фізичною особою, яка не є членом колективного побутового споживача, але електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж колективного побутового споживача і для користування електричною енергією вона повинна укласти тристоронній договір про постачання та розподіл електричної енергії на території колективного побутового споживача з електропостачальником, який здійснює постачання електричної енергії цьому колективному побутовому споживачу, та колективним побутовим споживачем на основі типового договору, тобто з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та СТ «Росинка». Всупереч ст. 81 ЦПК України позивач не надав доказів на підтвердження того, що він звертався до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» та СТ «Росинка» з проханням укласти передбачений п.10.2.6. ПРРЕЕ тристоронній договір та не надав суду доказів відмови останніх від укладення такого договору. Крім того, як йшлося вище, тристоронній договір може бути укладений за умов, наявність яких позивачем не доведено, зокрема, що технічний стан розрахункового засобу обліку, яким обладнана електроустановка, відповідає вимогам нормативних документів, а також що позивачем створені технічні можливості щодо забезпечення безперешкодного доступу представників постачальника електричної енергії, підприємства, що здійснює розподіл електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії. Відтак підстав для зобов`язання відповідача укласти з позивачем, як власником садового будинку нового договору на електропостачання, судом не встановлено, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Що стосується вимоги про заборону чинити інші перешкоди у користуванні земельною ділянкою та розташованого на ній будинку, то така вимога є занадто узагальненою, недостатньо визначеною, коли суд може захистити лише конкретно визначені суб`єктивні права особи, які порушені, невизнані або оспорені відповідачем в конкретних спірних правовідносинах. Узагальнене посилання [PERSON] на порушення прав споживача в сфері постачання електричної енергії, за встановлених по справі та доведених позивачем обставин, не може бути підставою для задоволення позову в цій частині. Відтак в задоволенні вказаної вимоги слід відмовити за необґрунтованістю. Щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов до такого. Відповідно до частини 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок відключення від електропостачання будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить на праві власності позивачу не підлягають задоволенню, оскільки є не доведеними. Позивачем не надано суду доказів щодо крайньої необхідності у покупці саме такого бензинового генератора та пального до нього, необхідність встановлення сонячних панелей із кріпленням та акумулятора до них. Також, позивачем не доведено необхідність встановлення на своїй ділянці та в будинку системи відеонагляду та не обґрунтовано, яким чином це дозволить йому відновити своє порушене право. Набуття у власність зазначених приладів не можна віднести до витрат, здійснених для відновлення порушеного права на отримання електроенергії від відповідача, який не є її постачальником. Також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що придбане обладнання встановлене у належному позивачу будинку та дійсно виконує свою функцію по відновленню постачання електричної енергії, а тому суд вважає, що витрати позивача були здійсненні для забезпечення власних потреб, які з моменту придбання залишаються в його власності та користуванні. Крім того, позивачем не підтверджено документальними доказами, що в будинку була встановлена система відеонагляду, на яку він посилається. Вирішуючи вимоги про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд приходить до такого висновку. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, в тому числі, і у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач просить стягнути моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн, обґрунтовуючи її душевними стражданнями, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього в частині відключення його ділянки та будинку від електропостачання. Оскільки судом було достовірно встановлено факт неправомірного відключення ділянки позивача від електропостачання, тому суд вважає, що позивач отримав моральні страждання, у зв`язку з такою протиправною поведінкою відповідача проти нього, і тому є підстави для відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, суд вважає, що розмір морального відшкодування визначений позивачем є завищеним і таким, що не відповідає тому обсягу моральних страждань, які зазнав позивач, у зв`язку з чим суд визначає такий розмір на рівні 7\~000 грн., оскільки на думку суду саме така сума буде достатньою для відшкодування заподіяної позивачеві моральної шкоди. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди позивача на 14% від ціни вказаної позовної вимоги, з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в цій частині у розмірі 423,92 грн. (3028 * 14% : 100% = 423,92). З урахуванням задоволення судом позовних вимог в частині визнання дій протиправними, поновлення енергопостачання на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 2\~846,32 грн. (423,92 + 1\~211,20 + 1\~211,20 = 2\~846,32).

Outcome: partial