Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

06 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (надалі також позивач, ТОВ ««Брайт Інвестмент») звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року в розмірі 59824 грн 43 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 38053 грн 15 коп., суми заборгованості за відсотками у розмірі 21771 грн 28 коп., а також понесених судових витрат. Після отримання\~відповіді від\~Виконавчого комітету\~Новосанжарської селищної\~ради Полтавського\~району Полтавської\~областіна запит суду про зареєстроване місце проживання відповідача - [PERSON] ,\~ [INFO] , за № 97/15.3-38(а.с. 35), суд своєю ухвалою 12 листопада 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 36). Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи. Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 16 жовтня 2020 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (надалі також АТ «ОТП БАНК») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2034207652, на підставі якого банк надав позичальнику кредит (пункт 1 Кредитного договору № 2034207652). Даний договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і позичальнику надано декілька різних послуг - кредитування та видача і обслуговування картки. Також, [PERSON] підписав Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № 2034207652_CARD від 16 жовтня 2020 року та отримав кредит. Відповідно до умов Кредитного договору № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 46528 грн 00 коп. на споживчі цілі. Як вбачається із Паспорту споживчого кредиту позичальнику наданий кредит 46528 грн 00 коп. на 60 місяців на споживчі цілі. Відповідно до умов Кредитного договору № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року (пункт 1.2) протягом дії Кредитного договору використовувалась фіксована процентна ставка у розмірі 40,00%. Відповідачем кредитні кошти отримано та періодично здійснювалось погашення заборгованості, останній платіж було внесено 25 жовтня 2021 року. ТОВ «ОТП БАНК» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за процентами. У подальшому, ТОВ «ОТП БАНК» відступило право\~вимоги на\~користь ТОВ\~««Брайт Інвестмент»\~відповідно до\~Договору факторингу\~№ 24/03/23\~від 24\~березня 2023\~року,\~який було\~посвідчено приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бочкарьовою\~А.В.,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг AT «ОТП Банк» № 22034207652_CARD від 16 жовтня 2020 року [PERSON] . Отже,\~до ТОВ ««Брайт Інвестмент» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у загальному розмірі 59824 грн 43 коп., із яких 38053 грн 15 коп. заборгованість за тілом кредиту та 21771 грн 28 коп. заборгованість за відсотками. 23 вересня 2024 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про погашення кредитної заборгованості, дана вимога отримана відповідачем 25.09.2024. На даний час, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 42). 13 листопада 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява, за змістом якої, він просив судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 11 грудня 2024 року, та усі подальші судові засідання проводити без участі позивача. Позовні вимоги позивач підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 38-39). Відповідач у судове засідання 11 грудня 2024 року не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надавав. Згідно з інформацією Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 97/15.3-38, відповідач [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Судова повістка про проведення судового засідання, призначеного на 11 грудня 2024 року, разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, які направлялись на зареєстровану адресу відповідача були отримані останнім 15 листопада 2024 року (а.с. 41). Згідно з пунктом 1 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Відповідно до змісту пункту 1 частини 6 статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку. Правом подати до суду відзив на позовну заяву у встановлений в ухвалі строк відповідач не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів. За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 16 жовтня 2020 року між AT «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2034207652. Відповідно до умов договору Банк надав позичальнику кредит у загальному розмірі 46528 грн 00 коп., а позичальник отримав кредит та зобов`язався повернути його в строк та на умовах, визначених даним договором, сплативши відсотки за користування кредитними коштами (а.с. 12). Кредитний договір № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року містить власноручний підпис [PERSON] (а.с. 12-зі звороту). Згідно з умовами кредитного договору № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року, який є змішаним, [PERSON] отримав кредит у розмірі 46528 грн 00 коп. на споживчі цілі у строк до 16 жовтня 2025 року (а.с. 12). У пункті 1.2. Договору зазначено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 40,00 % річних. Згідно з підпунктом 1.3. Договору, повернення Кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником Ануїтетних Платежів на Рахунок погашення Боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у Додатку № 1 до Кредитного договору. Відповідно до підпункту 1.4. Договору, датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником Кредиту вважається дата підписання Позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом видачі сум Кредиту у вигляді готівкових коштів через касу Банку. У разі отримання Кредиту також і на оплату Послуг у Продавця та/або на оплату Комісійної винагороди за видачу Кредиту, Кредит надається також шляхом перерахування банком відповідної частини Кредиту на поточний рахунок Продавця Послуг та/або утримання Банком Комісійної винагороди за видачу Кредиту. Згідно з пунктом 4 Договору, Кредитний договір/Заяву-анкету укладено в 2-х оригінальних примірниках (по одному для кожної із Сторін), кожен з яких має рівну юридичну силу. Терміни, що використовуються у Кредитному договорі/ Заяві-анкеті визначені Кредитним договором та Правилами кредитування/Договором та Правилами. Кредитний договір/ Заява-анкета набуває чинності з моменту його/її підписання сторонами та всіх додатків до нього/неї і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по Кредитному договорі/ Заяві-анкеті в повному обсязі. Відповідно до пункту 5 Договору, Кредитний договір/Заява-анкета укладається відповідно до ст. 6, 207, 627, 634 Цивільного кодексу України і підписання її зі сторони банка відбувається шляхом нанесення на неї типографськими засобами відбитка печатки та підписів уповноважених представників банку. Сторони, підписанням Кредитного договору/Заява-анкета, надають свою письмову згоду на укладання Кредитного договору/Заява-анкета в порядку передбаченому цим пунктом. Підписанням Кредитного договору/Заяви-анкети Клієнт приєднується до Договору про порядок підписання правочинів, який розміщений на офіційному сайті, зміст якого йому повністю зрозумілий та з яким він повністю погоджується. Відповідно до підписаної відповідачем Заяви-Анкети на отримання кредиту від 16 жовтня 2020 року, відповідач попередньо ознайомився зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є й заява-анкета про надання банківських послуг та, які розміщені на офіційному сайті банку. (а.с. 16). Як вбачається із Паспорту споживчого кредиту позичальнику наданий кредит в сумі 46528 грн 00 коп. на 60 місяців на споживчі цілі (а.с. 13). Зазначений паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] (а.с. 13-зі звороту). Згідно з орієнтовним графіком платежів та розрахунком вартості кредиту (а.с. 14) та графіком платежів та розрахунком загальної вартості кредиту (а.с. 15), які є додатками № 1 до договору № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року та які підписані позичальником [PERSON] , визначені строки та суми кредиту та процентів, що підлягають сплаті. Відповідно до заяви на видачу готівки № 19853068 від 16 жовтня 2020 року, [PERSON] здійснено виплату коштів за кредитним договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року у розмірі 46528 грн 00 коп., наявний підпис отримувача (а.с. 16-зі звороту). 24 березня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено Договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за № 265. Згідно з підпунктами 1.1.-1.3. договору, Клієнт (Первісний Кредитор) передає, а Фактор (Новий Кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля Заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату відповідно до умов Договору. За цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними Договорами. Відповідно до витягу з додатку № 1 до Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року у загальному розмірі 59824 грн 43 коп., що складається із заборгованість за тілом кредиту 38053 грн 15 коп. та заборгованості за відсотками 21771 грн 28 коп. (а.с. 10). Згідно з платіжною інструкцією № 46 від 24 березня 2023 року ТОВ «Брайт Інвестмент» здійснило оплату AT «ОТП БАНК» за відступлення прав вимоги (а.с. 11). Із розрахунку заборгованості від 23 березня 2023 року за кредитним договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року вбачається, що остання сума погашення боргу відповідачем була здійснена 25 жовтня 2021 року, розмір заборгованості станом на 23 березня 2023 року становив 46528 грн 00 коп. (а.с. 17). Позивачем 23 вересня 2024 року з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідача була направлена вимога про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту вих № 0923/24 на підставі статей 530, 512, 516, яка була отримана відповідачем 29 вересня 2024 року, однак залишена без виконання (а.с. 23-28). В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов кредитного договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 59824 грн 43 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 38053 грн 15 коп., суми заборгованості за відсотками у розмірі 21771 грн 28 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частиною 1 статті 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до приписів частини 2 статті 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням частини\~1\~статті 611\~ЦК України\~визначено,\~що у\~разі порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; зміна умов\~зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з\~частиною 1\~статті 1048\~ЦК України,\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до\~статті 1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частинами 1,2 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування 16 жовтня 2020 року між AT «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2034207652. Відповідно до умов договору Банк надав позичальнику кредит у загальному розмірі 46528 грн 00 коп., а позичальник отримав кредит та зобов`язався повернути його в строк та на умовах, визначених даним договором, сплативши відсотки за користування кредитними коштами (а.с. 12). Також відповідно до підписаного власноручно відповідачем паспорту споживчого кредиту (а.с. 13-зі звороту), орієнтовного графіка платежів та розрахунку вартості кредиту (а.с. 14-зі звороту) та графіка платежів ту розрахунок загальної вартості кредиту (а.а. 15- зі звороту), йому повідомлені основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки, порядку повернення кредиту, інформація щодо процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних. Відповідно до заяви на видачу готівки № 19853068 від 16 жовтня 2020 року, [PERSON] виплачено кошти за кредитним договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року у розмірі 46528 грн 00 коп., наявний підпис отримувача (а.с. 16-зі звороту). Як вбачається із матеріалів справи Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав кошти, сума яких визначена в договорі. Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. ТОВ «Брайт Інвестмент» на підставі Договору факторингу №24/03/23, набуло статусу нового кредитора за кредитним договором № 2034207652\~від 16\~жовтня 2020\~року та отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. Згідно з підпунктом 1.3. договору, за цим Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними Договорами. Відповідно до витягу з додатку № 1 до Договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2023 року, до ТОВ «Брайт Інвестмент» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року у загальному розмірі 59824 грн 43 коп. (а.с. 10). Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 23 березня 2023 року за кредитним договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року (а.с. 17) та виписки по особовим рахункам з 16.10.2020 по 24.03.2023 (а.с. 18-22), вбачається, що остання сума погашення боргу відповідачем була здійснена 25 жовтня 2021 року, розмір заборгованості станом на 23 березня 2023 року становить 59824 грн 43 коп. Позивач вимагає повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав та сплати процентів, у зв`язку із грубим порушенням відповідачем умов договору несплата частини кредиту та/або процентів, що залишилась, відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. ТОВ «Брайт Інвестмент» направлено [PERSON] вимогу про погашення кредитної заборгованості та дострокове повернення кредиту вих. № 0923/24 від 23 вересня 2024 року про те, що відбулось відступлення прав вимог за кредитним договором № 2034207652\~від 16\~жовтня 2020\~року до ТОВ «Брайт Інвестмент», яке в свою чергу стало новим кредитором та має вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості в сумі 59824 грн 43 коп. (а.с. 23), яка відповідачем була отримана, однак залишена без виконання (а.с. 28). Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісному кредитору, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачем не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 38053 грн 15 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 21771 грн 28 коп. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2034207652 від 16 жовтня 2020 року, в загальному розмірі 59824 грн 43 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 38053 грн 15 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 21771 грн 28 коп. Відповідач заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляв, належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надав, власний розрахунок не надав. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028 грн 00 коп. судового збору. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу (правову) допомогу. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Судом встановлено, що позивачем не було надано до суду\~жодного документу\~на підтвердження\~факту надання\~йому правничих\~послуг (платіжних\~доручень,\~квитанцій про\~оплату послуг,\~договору про надання правових послуг, акта про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), тощо). З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат, що поніс позивач, на правничу допомогу, з огляду на їх недоведеність. На підставі викладеного,

Outcome: approved