Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] про стягнення інфляційних виплат та 3% річних. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 03 жовтня 2013 року дві фізичні особи-підприємці: [PERSON] і [PERSON] , з одного боку, та фізична особа-підприємець [PERSON] , з іншого боку, уклали договір співробітництва № 8/10/13. На виконання умов Договору співробітництва між ФОП [PERSON] та ТОВ "Крона компані" було укладено договір оренди приміщення у ТРЦ "Караван" для розміщення магазину з продажу одягу, яке у подальшому ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] за власні кошти облаштували. Однак свої зобов`язання щодо проведення робіт до початку роботи магазину ФОП [PERSON] не виконав, тому зобов`язаний був повернути ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] грошові кошти в сумі по 10000 євро кожній. Окрім того, ФОП [PERSON] не відшкодував витрати, пов`язані з орендою приміщення магазину та інших поточних витрат, пов`язаних з початком роботи магазину. Через обставини, що склалися, досягнення спільної мети за Договором співробітництва стало неможливим, у зв`язку з чим 19 лютого 2014 року дію договору оренди приміщення магазину було припинено. 28.12.2018 між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно умов якого, в тому числі, ФОП [PERSON] відступила позивачу свої права кредитора по відношенню до ФОП [PERSON] щодо його зобов`язань за Договором співробітництва. 17.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення ФОП [PERSON] . Вищезазначені обставини встановлені рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20, яким стягнуто з відповідача на користь позивача передплату за Договором співробітництва у сумі 10000,00 євро, три проценти річних з суми передплати за період з 18 листопада 2013 року по 10 грудня 2020 року у сумі 2120,55 євро, витрати на оренду приміщення в ТРЦ «Караван» за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року у сумі 147557,76 грн, а також інфляційні втрати та три проценти річних з суми витрат за оренду приміщення магазину та інших поточних витрат, пов`язаних з початком роботи магазину: інфляційні втрати за період з грудня 2013 року по листопад 2020 року у сумі 258872,43 грн. та три проценти річних за період з 01 грудня 2013 року по 10 грудня 2020 року у сумі 31430,32 грн. Отже, фізична особа [PERSON] відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, та є належним відповідачем за цим позовом. [PERSON] , згідно договору відступлення права вимоги від 23 листопада 2021 року та згідно акта приймання-передачі документів від 23 листопада 2021 року, відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Шурга» права щодо отримання від відповідача грошових коштів за рішенням суду. Товариство з обмеженою відповідальністю «Шурга», згідно договору відступлення права вимоги від 24 листопада 2021 року та згідно акта приймання-передачі документів від 24 листопада 2021 року, відступило [PERSON] права щодо отримання від відповідача грошових коштів за рішенням суду. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року у справі № 536/1847/20 було замінено стягувача [PERSON] на правонаступника [PERSON] при виконанні заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20. Згідно вищезазначених договорів відступлення права вимоги до [PERSON] перейшло право вимоги від Відповідача щодо виконання ним частини зобов`язань, перед ФОП [PERSON] щодо наступних зобов`язань: -сплати 10000,00 євро, отриманих ФОП [PERSON] від ФОП [PERSON] як передплату за умовами п.6.1. Договору співробітництва; -сплати 3% річних за період з 18 листопада 2013 р. по 10 грудня 2020 р. у сумі 2120,55 євро, нарахованих через прострочення повернення передплати; -сплати витрат на оренду магазину згідно умов Договору співробітництва за період з листопада 2013 р. по лютий 2014 р. у сумі 147557,76 грн.; -сплати інфляційних втрат за період з грудня 2013 р. по листопад 2020 р. у сумі 258872,43 грн. та 3% річних за період з 01 грудня 2013 р. по 10 грудня 2020 р. у сумі 31430,32 грн. через прострочення сплати за оренду магазина. В той же час, право стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних через подальше прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань за Договором співробітництва, залишилося за позивачем. Однак, відповідач по теперішній час вищевказане рішення суду не виконав, тому він зобов`язаний сплатити позивачу інфляційні втрати та 3% річних за період прострочення. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] : 1281,60 євро як 3% річних через прострочення повернення передплати за період з 11.12.2020 по 19.06.2024; 221810,19 грн. інфляційних втрат за період з грудня місяця 2020 року по травень місяць 2024 року через прострочення відповідачем повернення витрат на оренду магазину за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року; 46298,37 грн. як 3% річних через прострочення відповідачем повернення витрат на оренду магазину за період з 11.12.2020 по 19.06.2024. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 липня 2024 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 вересня 2024 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представників. Не заперечує щодо винесення заочного рішення у цій справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20 (яке набрало законної сили 22.11.2021), було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] передплату за договором співробітництва №8/10/13 від 03 жовтня 2013 року в сумі 10 000,00 євро, три проценти річних за період з 18 листопада 2013 року по 10 грудня 2020 року у сумі 2 120,55 євро, витрати на оренду за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року у сумі 147 557,76 грн, інфляційні втрати за період з грудня 2013 року по листопад 2020 року у сумі 258 872,43 грн та три проценти річних за період з 01 грудня 2013 року по 10 грудня 2020 року у сумі 31430,32 грн. (а.с. 7-12). Згідно листа Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 25466 від 30.05.2024, на виконанні у цьому відділі перебуває виконавче провадження № 74395237 з примусового виконання виконавчого листа № 536/1847/20 від 04.09.2023 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] передплати за договором співробітництва у розмірі 437860,51 грн. Також повідомляється, що ніяких грошових коштів з [PERSON] стягнуто не було (а.с. 20). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] , як на підставу для його задоволення, посилався на те, що у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України він має право на стягнення з [PERSON] 1281,60 євро як 3% річних через прострочення повернення передплати за період з 11.12.2020 по 19.06.2024; 221810,19 грн. інфляційних втрат за період з грудня місяця 2020 року по травень місяць 2024 року через прострочення відповідачем повернення витрат на оренду магазину за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року; 46298,37 грн. як 3% річних через прострочення відповідачем повернення витрат на оренду магазину за період з 11.12.2020 по 19.06.2024 за невиконання рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як передбачено ч.2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. Тобто, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої палати Верховного Суду від 16.05.2018 року по справі № 686/21962/15-ц та від 10.04.2018 року по справі №910/10156/17. Разом з тим, слід зазначити, що\~оскільки інфляційні втрати та 3 % річних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, їх нарахування проводиться лише на суму основного боргу, яка у даному випадку відповідно до рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року становить за передплату за Договором співробітництва суму 10000,00 євро, та витрати на оренду приміщення для магазину за період з листопада 2013 року по лютий 2014 року у сумі 147557,76 грн. При цьому, нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат на встановлену рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року заборгованість, до складу якої входить три проценти річних та інфляційних втрат, не відповідає принципу заборони подвійної цивільно-правової відповідальності у відповідності до ст. 61 Конституції України, яка передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Таким чином, суд вважає, що стягнення з відповідача основного боргу не припинилося внаслідок набрання законної сили рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року, та нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат згідно зі ст. 625 ЦК України належить здійснювати на суму основного боргу, стягнуту рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20 до її повної сплати боржником, без урахування стягнутих рішенням сум 3 % річних, інфляційних втрат та судових витрат. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.11.2019 у справі № 905/1753/18. Також, судом враховується, що 23 листопада 2021 року між [PERSON] (попередній кредитор) та ТОВ «Шурга» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги за договором співробітництва №8/10/13 від 03 жовтня 2013 року, укладений між [PERSON] і [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Згідно п. 1.5 договору, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шурга» відійшло право вимоги до [PERSON] щодо виконання ним частини зобов`язань, передбаченим основним правочином, а саме частини зобов`язань перед ФОП [PERSON] щодо наступних зобов`язань: - сплати 10000,00 євро, отриманих ФОП [PERSON] від ФОП [PERSON] як передплату за умовами п.6.1. Договору співробітництва; - сплати 3% річних за період з 18 листопада 2013 р. по 10 грудня 2020 р. у сумі 2120,55 євро, нарахованих через прострочення повернення передплати; - сплати витрат на оренду магазину згідно умов Договору співробітництва за період з листопада 2013 р. по лютий 2014 р. у сумі 147557,76 грн.; - сплати інфляційних втрат за період з грудня 2013 р. по листопад 2020 р. у сумі 258872,43 грн. та 3% річних за період з 01 грудня 2013 р. по 10 грудня 2020 р. у сумі 31430,32 грн. через прострочення сплати за оренду магазина. Згідно п.п. 2.1, 2.2 договору попередній кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги до [PERSON] (боржника) в повному обсязі. У зв`язку із передачею права вимоги попередній кредитор ( [PERSON] ) перестає бути кредитором по основному правочинові в частині зобов`язань боржника ( [PERSON] ) перед фізичною особою-підприємцем [PERSON] , а новий кредитор (ТОВ «Шурга») стає кредитором за основним правочином в цій частині і одержує замість попереднього кредитора вимагати від боржника належного виконання вищевказаних зобов`язань. Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що попередній кредитор передає новому кредитору всі документи, які засвідчують право вимоги в момент підписання цього договору. На підставі пункту 3.1 вказаного договору сторони підписали 23 листопада 2021 року акт приймання-передачі документів. При цьому, 24 листопада 2021 року між ТОВ «Шурга» (попередній кредитор) та [PERSON] (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги за договором співробітництва №8/10/13 від 03 жовтня 2013 року, укладений між [PERSON] і [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Згідно пункту 2.1 договору попередній кредитор передав, а новий кредитор прийняв право вимоги до [PERSON] (боржника) в повному обсязі. Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що попередній кредитор передає новому кредитору всі документи, які засвідчують право вимоги в момент підписання цього договору. На підставі вказаного пункту договору сторони підписали 24 листопада 2021 року акт приймання-передач документів. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року у справі № 536/1847/20 було замінено стягувача [PERSON] на правонаступника [PERSON] при виконанні заочного рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20 (а.с. 17-19). Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч. 1\~ст. 510 цього Кодексу, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3ст.\~656 цього Кодексу). Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Таким чином, [PERSON] 23 листопада 2021 року передав права вимоги до [PERSON] з виконання зобов`язань, встановлених заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20, замінено стягувача [PERSON] , а також усі права та обов`язки стягувача з виконання вищевказаного рішення суду. Як вже було вказано вище, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанова Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №535/757/17). У розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних, за період після стягнення таких платежів за рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2021 року у справі № 536/1847/20, та до передачі [PERSON] права вимоги за зобов`язаннями, а саме до 23 листопада 2021 року. Виходячи зі змісту правової позиції наведеної у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року № 914/712/16, базою (основою) для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, згідно з вимогами наведеної норми, є сума основного боргу, необтяжена іншими нарахуваннями. Враховуючи викладене, на користь позивача підлягає стягненню 285 євро 98 євроцентів як 3% річних через прострочення повернення передплати за договором співробітництва № 8/10/13 від 03 жовтня 2013 року за період з 11.12.2020 по 23.11.2021 року. Розрахунок здійснюється за період прострочення грошового зобов`язання з 11.12.2020 до 31.12.2020 (21 день) (10\~000,00 x 3 % x 21 : 366 : 100) = 17,21 євро, період прострочення з 01.01.2021 до 23.11.2021 (327 днів) (10\~000,00 x 3 % x 327 : 365 : 100) =268,77 євро. Всього 285 євро 98 євроцентів. Також, з відповідача підлягає стягненню 15262 грн. 51 коп. інфляційних втрат за період з грудня місяця 2020 року по 23 листопада 2021 року через прострочення повернення витрат на оренду магазину. Загальний індекс інфляції за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року включно становить: IIc\~(100,90:100)\~x\~(101,30:100)\~x\~(101,00:100)\~x\~(101,70:100)\~x\~(100,70:100)\~x\~(101,30:100)\~x\~(100,20:100)\~x\~(100,10:100)\~x\~(99,80:100)\~x\~(101,20:100)\~x\~(100,90:100)\~x\~(100,80:100)\~= 1.10343411. Індекс інфляції за грудень 2020 -100,90, за січень 2021 -101,30, за лютий 2021 -101,00, за березень 2021 - 101,70, за квітень 2021-100,70, за травень 2021 -101,30, за червень 2021-100,20, за липень 2021-100,10, за серпень 2021 - 99,80, за вересень 2021 -101,20, за жовтень 2021 -100,90, за листопад 2021-100,80. Інфляційне збільшення: 147\~557,76 x 1.10343411 - 147\~557,76 =\~15262,51 грн. Окрім того, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 4340 гривень 81 коп. як 3% річних через прострочення повернення витрат на оренду магазину за період з грудня 2020 року по 23 листопада 2021 року, які розраховувалися наступним чином: період прострочення грошового зобов`язання з 01.12.2020 до 31.12.2020 (31 день) (147\~557,76 x 3 % x 31 : 366 : 100) = 374,94 грн.; період прострочення грошового зобов`язання з 01.01.2021 до 23.11.2021 (327 днів) (147\~557,76 x 3 % x 327 : 365 : 100) = 3\~965,87 грн. Всього 4340 гривень 81 коп. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 285 євро 98 євроцентів як 3% річних через прострочення повернення передплати за договором співробітництва № 8/10/13 від 03 жовтня 2013 року за період з 11.12.2020 по 23.11.2021 року; 15262 грн. 51 коп. інфляційних втрат за період з грудня місяця 2020 року по 23 листопада 2021 року через прострочення повернення витрат на оренду магазину; 4340 грн. 81 коп. як 3% річних через прострочення повернення витрат на оренду магазину за період з грудня 2020 року по 23 листопада 2021 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору, оскільки позивач звільнений від його сплати при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial