Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (далі - ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00022205 від 03 лютого 2022 року, в розмірі 8000,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 лютого 2022 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГВАДІАНА» (далі - ТОВ «ФК «ГВАДІАНА») та [PERSON] укладено договір № F-00022205 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 2000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою 2,5% на добу на умовах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. 07 травня 2024 року між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» відступає за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Таким чином, позивач набув права вимоги до відповідача за кредитним договором № F-00022205 від 03 лютого 2022 року. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подачі позову становить 8000,00 грн., що складається із 2000,00 грн. - заборгованості по кредиту; 6000,00 грн. - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. В позовній заяві представник позивача Юхименко Ю.Ю. просив провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідач в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178\~ЦПК України. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 розділу III ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. \~ \~ \~ \~Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Встановлено, що 03 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА», як кредитодавцем, та [PERSON] , як позичальником, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» було укладено договір № F-00022205 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 2000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором; кредит надається строком на 30 днів, тобто до 04 березня 2022 року від дати надання кредиту. Відповідно до п. 2.2 договору кредитодавець надає кредит шляхом його переказу на рахунок позичальника протягом 3-х календарних днів з дня укладення договору. Датою отримання кредиту позичальником вважається дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Кредит надається позичальнику в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної позичальником [NUMBER] . Згідно з п.п. 3.1, 3.3 договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою, становить 912,50% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом і не може бути збільшена без письмової згоди позичальника. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, включаючи день отримання та день його повернення, дати пролонгацій та автопролонгації. Розмір та строк сплати процентів і основної суми кредиту встановлюється відповідно до графіка платежів додатка 1, що є невід`ємною частиною цього договору. Стандартна процентна ставка становить 2,50% на добу (а.с. 13-21). У разі порушення строків сплати та/або суми платежу, передбачених додатком 1 до цього договору, сума процентів за користування кредитом, яка підлягає сплаті, змінюється в залежності від суми залишку кредиту та строку користування кредитом без внесення змін до додатку № 1 до цього договору (а.с. 21 (на звороті) - 22). Для підписання кредитного договору відповідачем використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «F713078», що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» (а.с. 24 на звороті). ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 2000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача [NUMBER] , що підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» № 2422/05 від 13 травня 2024 року, відповідно до якої ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 03 лютого 2022 року о 16:05:57 - виплата кредиту за договором № F-00022205 [PERSON] (а.с. 11 на звороті). 03 лютого 2022 року [PERSON] електронним підписом підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 22 (на звороті) - 24). 07 травня 2024 року між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 1 (а.с. 28-30). Згідно з підпунктами 1.1, 1.2 п. 1 договору факторингу, на умовах, встановлених цим договором, та у відповідності до гл. 73 ЦК України фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до божників за кредитними договорами (портфель заборгованості) відповідно до реєстру боржників згідно з додатком 1. Внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Як вбачається із додатку № 1 до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року, затверджена форма реєстру прав вимоги (а.с. 31). Із додатку № 2 до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року вбачається, що ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» затверджено акт приймання-передачі реєстру боржників (а.с. 32, 34). Водночас, із додатку № 3 до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року вбачається, що ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» затверджено акт приймання-передачі прав вимоги (а.с. 33, 36). Окрім того, із додатку № 4 до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року вбачається, що ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» затвердили акт приймання-передачі документації (а.с. 35). Відповідно до копії реєстру прав вимог від 07 травня 2024 року до договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3050,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 1050,00 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 10-11 на звороті). Як вбачається з довідки ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» від 07 травня 2024 року, сума виданого кредиту становила 2000,00 грн. Загальна сума сплачених коштів в рахунок погашення заборгованості за період з 03 лютого 2022 року по 07 травня 2024 року становить 0,00 грн. Станом на 07 травня 2024 заборгованість за кредитним договором не погашена (а.с. 12). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20); до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № F-00022205 від 03 лютого 2022 року, підтверджується копією договору факторингу № 1 від 07 травня 2024 між ТОВ «ФК «ГВАДІАНА» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС», витягом з реєстру прав вимог від 07 травня 2024 року до договору факторингу № 1. Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню грошових коштів не виконав в строки, передбачені договором, чим порушив вимоги договору позики, в тому чилі і на умовах фінансового кредиту. Суд, оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, вважає необхідним позов в цій частині задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість в сумі 2000,00 грн. Щодо процентів за користування кредитними коштами, суд дійшов такого висновку. Згідно з розрахунком, наведеним у позовній заяві, сума заборгованості відповідача за несплаченими відсотками за користування кредитом розрахована за процентною ставкою 2,5% за 120 днів в період з 03 лютого 2022 року по 17 травня 2022 року (2000 х 2,5% х 120 днів = 6000,00 грн.). В обґрунтуванні позивач зазначає, що нарахування здійснено в межах 90 календарних днів, починаючи з дня прострочення, за умовами паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем. На підтвердження розміру заборгованості [PERSON] , в тому числі по відсотках за кредитним договором, позивачем надано витяг з реєстру прав вимог до договору факторингу від 07 травня 2024 року, згідно з яким на день укладення договору факторингу заборгованість [PERSON] за кредитним договором складала 3050,00 грн., з яких 2000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 1050,00 грн. - заборгованість за процентами, що свідчить про те, що позивач за договором факторингу набув право вимоги по заборгованості за відсотками до відповідача в сумі 3050,00 грн. Відповідно до додатку № 1 до договору № F-00022205 від 03 лютого 2022 року сторони узгодили графік платежів у межах строку кредитування, відповідно до якого проценти за користування кредитом за 30 днів складають 1500,00 грн. З правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), слідує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Оскільки матеріали справи не містять доказів пролонгації [PERSON] строку повернення кредиту, суд вважає правомірним стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 1500,00 грн., нарахованої протягом строку кредитування - 30 календарних днів. Доказів протилежного відповідачем не надано. \~ \~ \~ \~Суд відхиляє твердження позивача про правомірність нарахування відсотків протягом 90 календарних днів з моменту виникнення такої прострочки, оскільки це передбачено паспортом споживчого кредиту, який був підписаний особисто відповідачем. Згідно з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Про це свідчать і положення п. 7 паспорту споживчого кредиту, згідно з яким умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в паспорті споживчого кредиту. Пунктом 4.1 договору № F-00022205 надання коштів у позику від 03 лютого 2022 року зазначено, що «продовження строку надання Кредиту потребує підписання додаткових угод до цього Договору». Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позов до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем не доведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за договором позики, і вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3500,00 грн., з яких: 2000,00 грн. - заборгованість за позикою та 1500,00 грн - заборгованість по відсотках, так як та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками. Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат. Частиною першою ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3500,00 грн. витрат на правничу допомогу, проте враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - на 43,75%, пропорційно розміру задоволених вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 1531,25 грн. (3500,00 х 43,75%). \~ \~ \~ \~Понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору також підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 1059,80 грн. (2422,40 х 43,75%). На підставі\~ ст.ст.\~512, 626, 627, 1046, 1047, 1077, 1078,\~1081 ЦК України,

Outcome: partial