Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

В липні 2013 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, уточнивши свої вимоги, просить: 1) поділити будинок [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] за варіантом №1 відображеним в схемі №1 додатку №1 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10960/13-43/7614- 7616/14-43 від 24 червня 2014 року: - виділивши [PERSON] в домоволодінні по [ADDRESS] приміщення житлового будинку: коридор (1-1) площею 3,0 кв.м вартістю 4537,00 грн., житлову(1-2) площею 8,4 кв.м. вартістю 12704,00 грн., коридор (2-3) площею 1,5 кв.м. вартістю 1535,00 гри., житлову (2-4) площею 18,3 кв.м. вартістю 18272,00 грн., коридор (2-5) площею 3,10 кв.м. вартістю 3172,00 грн., санвузол (2-6) площею 4,9 кв.м вартістю 5014,00 грн.; убиральну Д вартістю 1987,00 грн., 2/3 огорожа 2 вартістю 2598,00 грн., а2/ганок вартістю 591,00грн., всього вартістю 50865, 00 грн., що становить 59/100 частин в домоволодінні; - виділивши [PERSON] в домоволодінні по [ADDRESS] приміщення житлового будинку : кухня (2-1) площею 16,5 кв.м. вартістю 16885,00 грн., житлову (2-2) 15,8 кв.м. вартістю 16168,00 грн., 1/3 огорожа 2вартістю 1299,00 гри., огорожа 1 вартістю 1195, всього вартістю 35547,00, що становить 41/100 частин в домоволодінні; 2) змінити ідеальні частки [PERSON] та [PERSON] , встановивши [PERSON] - 59/100 частин в домоволодінні, [PERSON] - 41/100 частин в домоволодінні та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за зменшення розміру ідеальної частки в сумі 7 659,0 грн. (сім тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять грн. 00 коп.). 3) поділити земельну ділянку, яка знаходиться по [ADDRESS] загальною площею 0,0991 га кадастровий номер 85457006, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за варіантом №1 схеми №3 додатку №1 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10960/13-43/7614-7616/14-43 від 24 червня 2014 року: - виділивши [PERSON] земельну ділянку площею 0,0495725 га (495,725 кв.м) зображену на схемі №3 точками - 8,9 лінія поділу будинку (Варіант №1 схема №1), 11, 12, 13, 2,1,8. - виділивши [PERSON] земельну ділянку площею 0,0495725 га (495,725 кв.м) зображену на схемі №3 точками -8,9 лінія поділу будинку, (Варіант №1 схема №1) 10, 11, 12, 13, 3,4,5,6,7,8. 4) припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на будинок [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,0991 га кадастровий номер 85457006, яка знаходиться по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, [PERSON] (надалі позивач) та [PERSON] (надалі відповідач) є співвласниками будинку по [ADDRESS] , який успадкували в рівних частках по ,площею 53,8 кв., розташованій на земельні 768 кв.м, з спорудами: сарай літера «Б», сарай літера « В», убиральня літера « Г», убиральня літера « Д», що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14 листопада 1995 року, виданого державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №5-4809. Право власності на [PERSON] частину будинку підтверджується реєстраційним посвідченням № 028262, виданим 03.02.2009 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна. Згодом як співвласники будинку приватизували земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0991 га кадастровий номер 85457006, цільове призначення - обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 23 грудня 1999 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85-2-00288. Згідно технічної документації ( станом на 28.12.2008) на даній земельній діяльні знаходиться житловий будинок літера «А», прибудова «а2», убиральня літера «Д», огорожа «1», ганок «а2». За час володіння успадкованим домоволодінням були знесені, як такі що непридатні до користуваннясарай літера «Б»,убиральня літера «Г»,убиральня літера «Д». Житловий будинок літера «А» одноповерховий, двоквадратний, двоквадрантний загальною площею 71,5 кв.м , в т.ч. житлова 42,5 кв.м і складається з наступних приміщень: квартира [ADDRESS] , коридор площею 3,0 кв.м., 1-2 жила кімната площею 8,4 кв.м., загальною площею 11,40 кв.м., в т.ч. житлова 8,4 кв.м.; квартира [ADDRESS] 2-1, кухня 16,5 кв.м., 2-2 жила кімната 15,8 кв.м.,2-3 коридор 1,5 кв.м., 2-4 жила кімната18,3 кв.м., 2-5, коридор 3,1 кв.м., 2-6 санвузол 4,9 кв. м., загальною площею 60,10 кв.м., в т.ч. житлова 34,10 кв.м. Будинок має два відокремлені входи. З моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових не мають право вчиняти дій, які б не були узгоджені обома власниками. При цьому, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Тому, актами цивільного законодавства України надано право співвласникам на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. Позивач 29.05.2013 року звернувся до відповідача з письмовою пропозицією укласти договір про поділ в натурі житлового будинку та земельної ділянки як об`єктів права спільної часткової власності, надіславши її рекомендованим листом з повідомлення про вручення поштового відправлення, про що свідчить фіскальний чек. Однак така пропозиція була залишена без розгляду відповідачем, оскільки останній не виявив бажання укласти відповідний договір, погодити його умови або вчинити будь-які інші дії, щоб свідчили про намір укласти відповідний правочин.Оскільки між позивачем та відповідачем, як співвласниками не досягнуто домовленості щодо поділу у натурі будинку та земельної ділянки, що перебуває у спільній частковій власності, що призвело до неможливості укласти договір про поділ цього майна, в порядку ч.3 ст.376 ЦК України, тому позивачка звернулась до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно за варіантом №1 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10960/13-43/7614-7616/14-43 від 24 червня 2014 року. Провадження у справі відкрито ухвалою від 29.07.2013 року з призначенням розгляду (суддя Богінкевич С. М.) Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 16.09.2013 року призначено по справі судово-будівельно технічну експертизу, провадження у справі зупинено (суддя Богінкевич С. М.). Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09.07.2014 року провадження у справі відновлено (суддя Богінкевич С. М.) . Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03.12.2015 року за клопотанням представника відповідача зупинено провадження у даній справі до розгляду цивільної справи № 758/1485/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Київська міська рада, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про припинення права власності та визнання права власності, який перебуває на розгляді у Подільському районному суді м.Києва (суддя Богінкевич С. М.). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.12.2017 р. дана справа розподілена на суддю Васильченко О.В. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 03.10.2018 року поновлено провадження у справі (суддя Васильченко О.В.). Представником відповідача - адвокатом Середою А.П. подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що після смерті їх батька [PERSON] будинок перейшов у спільну власність позивача та відповідача в рівних частках по кожному. В 1994 та 1998 роках відбулися пожежі в будинку, відповідач змушена була відновлювати будинок, проводити ремонт будинку, несла тягар по утриманню будинку, дані обставини підтверджуються документами, які долучені до матеріалів справи. Позивач ніколи не приймала участі в утриманні спільного майна, яке фактично, було знищено внаслідок пожеж. Таким чином, житловий будинок № 72-ББілицька №72-Б в місті Києві, який згідно складеного заповіту, переходить у власність позивача та відповідача, наразі є зруйнованим та таким, що не придатний для проживання в ньому. Також зазначає, що відповідно до експортного висновку, термін експлкатації будинку закінчився ще у 1999 році. Вважає, що позивач взагалі не має права претендувати на спірні будинок та земельну ділянку, тому просить у позові відмовити. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23.04.2019 року провадження у справі зупинено у зв`язку з розглядом Подільським районним судом м. Києва справи № 758/9598/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю (суддя Васильченко О.В.). Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 12.03.2020 року провадження у справі відновлено, у зв`язку з прийняттям по справі № 758/9598/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, рішення Подільський районним судом міста Києва від 05.07.19 р., яким в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю, відмовлено (суддя Васильченко О.В.). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 28.04.2021 р. дана справа розподілена на суддю Рибалка Ю.В. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26.04.2023 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» засвідчену копію документу підтверджуючого право користування/власності на будинок [ADDRESS] та інформацію у яких частках та на кого зареєстроване право власності на це нерухоме майно. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 16.01.2024 р. дана справа розподілена на суддю Ларіонову Н.М. Ухвалою суду від 22.01.2024 року цивільну справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю з підстав викладених в позовній заяві , просила їх задовольнити, здійснити поділ будинку за варіантом №1 відображеному в схемі №1 додатку №1 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10960/13-43/7614-7616/14-43 від 24 червня 2014 року та виділ земельної ділянки за варіантом №1 відображеному в схемі №3 додатку №1 Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10960/13-43/7614-7616/14-43 від 24 червня 2014 р . Відповідач та її представник, будучи повідомленими про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань до суду не надходило. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.11.1995 рок, виданого державним нотаріусом Четвертої КДНК, зареєстрованого в реєстрі за № 5-4809, [PERSON] до [PERSON] успадкували в рівних частках по жилий будинок [ADDRESS] площею 53,8 кв.м., розташованій на земельні 768 кв.м, з спорудами: сарай літера «Б», сарай літера « В», убиральня літера « Г», убиральня літера « Д». Право власності на належну [PERSON] частину будинку підтверджується реєстраційним посвідченням № 028262, виданим 03.02.2009 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна. Згідно Державним актом на право приватної власності на землю від 23 грудня 1999 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №85-2-00288, співвласники будинку приватизували земельну ділянку по [ADDRESS] площею 0,0991 га кадастровий номер 85457006, цільове призначення - обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Як вбачається з матеріалів справи, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому, кожен з учасників спільної часткової власності має право на поділ та виділ майна, що є у їх спільній частковій власності. Поділ будинку та виділ земельної ділянки є можливим, що підтверджується Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10960/13-43/7614-7616/14-43 від 24 червня 2014 року. Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10960/13-43/7614-7616/14-43 від 24 червня 2014 року поділ домоволодіння технічно можливий, запропоновано два варіанти поділу будинку та два варіанти виділу земельної ділянки відповідно до варіантів розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд. Запропоновані варіанти розподілу домоволодіння передбачають проведення ремонтно-будівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку. Як вбачається з уточненого позову запропоновані експертом варіанти передбачають за кожним варіантом відступлення від ідеальної частки як позивача та відповідача, беручи до уваги незадовільний стан будинку та необхідність проведення ремонтно-будівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями, що передбачає значних затрат, які готовий здійснити позивач, та підтримує за можливе поділити будинок за варіантом № 1 відображеним в схемі № 1 додатку № 1 висновку експерта: виділивши [PERSON] в домоволодінні по [ADDRESS] приміщення житлового будинку: коридор (1-1) площею 3,0 кв.м вартістю 4537,00 грн., житлову(1-2) площею 8,4 кв.м. вартістю 12704,00 грн., коридор (2-3) площею 1,5 кв.м. вартістю 1535,00 гри., житлову (2-4) площею 18,3 кв.м. вартістю 18272,00 грн., коридор (2-5) площею 3,10 кв.м. вартістю 3172,00 грн., санвузол (2-6) площею 4,9 кв.м вартістю 5014,00 грн.; убиральну Д вартістю 1987,00 грн., 2/3 огорожа 2 вартістю 2598,00 грн., а2/ганок вартістю 591,00грн., всього вартістю 50865, 00 грн., що становить 59/100 частин в домоволодінні;виділивши [PERSON] в домоволодінні по [ADDRESS] приміщення житлового будинку : кухня (2-1) площею 16,5 кв.м. вартістю 16885,00 грн., житлову (2-2) 15,8 кв.м. вартістю 16168,00 грн., 1/3 огорожа 2 вартістю 1299,00 грн., огорожа 1 вартістю 1195,00 грн., всього вартістю 35547,00 грн., що становить 41/100 частин в домоволодінні; Оскільки даний варіант передбачає зменшення частки відповідала від його ідеальної частки та в грошовому еквіваленті становить за висновком експерта 7 659,00 грн., то ці кошти мають бути стягнуті з позивача як грошова компенсація відповідачу за зменшення його частки. Щодо виділу в натурі земельної ділянки, то згідно висновку експерта такий поділ земельної ділянки [ADDRESS] технічно можливий та пропонується два варіанта виділу земельної ділянки в залежності від варіанту поділу житлового будинку, що відображено в схемах 3,4 в додатку №1. З урахуванням вибраного варіанту поділу житлового будинку позивач не заперечує, що земельна ділянка має бути поділена за варіантом зі схеми №3 додатку №1 Висновку експерта: виділити [PERSON] земельну ділянку площею 0,0495725 га (495,725 кв.м.) зображену на схемі №3 точками - 8,9 лінія поділу будинку (варіант №1 схема №1), 11, 12, 13, 2,1,8., а [PERSON] земельну ділянку площею 0,0495725 га (495,725 кв.м.) зображену на схемі №3 точками -8,9 лінія поділу будинку (варіант №1 схема №1), 10, 11, 12, 13, 3,4,5,6,7,8 . Частинами 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. В силу статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією із правових форм розпорядження власником своєю часткою у праві спільної часткової власності є право співвласника на виділ у натурі частки із майна, яке є у спільній часткової власності, що встановлено у статті 364 Цивільного кодексу України. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у своїх постановах від 11 листопада 2019 року (справа № 369/5164/15-ц), 12 лютого 2020 року (справа 161/16460/16-ц), зазначає, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.6, п. 7 Постанови № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена ізольована після переобладнання частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року міститься правовий висновок по справі № 6-1443цс16. Так, поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Частиною 1 ст. 86 ЗК України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). За приписами ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частинами 1, 2, 4 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року, «якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спірної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності та спільну часткову чи на час виникнення останньої». Вивчивши зазначені варіанти поділу житлового будинку, врахувавши позицію щодо розподілу спільної часткової власності обох сторін, суд приймає до уваги вказаний Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10960/13-43/7614-7616/14-43 від 24 червня 2014 року та вважає, що запропонований експертом варіант №1 розподілу відповідає якнайкращим інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль, тому саме за цим варіантом розподілу суд вважає доцільним розділити житловий будинок та земельну ділянку. Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у матеріалах справи доказів, з урахуванням принципів розумності, пропорційності та справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням балансу інтересів обох сторін, виділивши сторонам частини спірного домоволодіння зі зміною ідеальних часток відповідно до варіанту №1 розподілу, запропонованого експертом у Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №10960/13-43/7614-7616/14-43 від 24 червня 2014 року, оскільки вважає його найбільш прийнятним, враховуючи, що за такого варіанту поділу, кожній зі сторін буде виділено частку, яка є максимально наближеною до розміру часток у праві спільної часткової власності, враховуючи майнові права та інтереси обох сторін та сприяючи кожному з них використовувати приміщення за призначенням, що відповідає інтересам сторін та надає можливість нормального користування житловим будинком і надвірними будівлями. При цьому суд враховує ще й той порядок користування, який склався між сторонами протягом тривалого часу. Щодо грошової компенсації за відступлення від ідеальних часток співвласників, суд вважає за необхідне зазначити наступне. При першому варіанті розподілу домоволодіння [ADDRESS] , другий співвласник виплачує першому співвласнику, частка якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну, компенсацію в розмірі 7659,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 441,00 грн. та витрати, пов`язані з експертизою, в розмірі 5 630,40 грн. Однак, відповідач [PERSON] має посвідчення 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до ст.5 ч.1 п.10 Закону України «Про судовий збір» громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає тільки витрати, пов`язані з експертизою, в розмірі 5 630,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. ст.ст. 86,88,120 Земельного кодексу України, ст. ст.115,119,183,319, 356, 358, 361, 364 ЦК України,

Outcome: approved