Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 610/2908/24 (пр. № 2/610/1050/2024) за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства Промислова компанія «УКРЦЕМЕНТ» про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди земельної ділянки. Рішенням суду від 28.11.2024 позов задоволено повністю. Оскільки позивач у позові зазначила про витрати на правничу допомогу та вказала орієнтовну суму витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., але докази щодо витрат на правову допомогу не надала, тому судом встановлено представнику позивача строку для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, про що було зазначено в резолютивній частині рішення суду. 03.12.2024 від представника позивача - адвоката Острася В.Ю. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення та надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., яку просить стягнути з відповідача. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача просив розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення проводити без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи згідно ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 28 листопада 2024 року в цивільній справі № 610/2908/24 (провадження № 2/610/1050/2024) позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства Промислова компанія «УКРЦЕМЕНТ» про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди земельної ділянки задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки № 5 від 21.03.2008, на земельну ділянку площею 5,1943 га, кадастровий номер 6320284000:03:000:0273, що розташована за межами населених пунктів на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, укладений між [PERSON] та ЗАТ «Райагробуд», зареєстрований у Балаклійському районному відділі ХРФ ХРФ ДП ЦДЗК 30.05.2008, номер запису 040868300136. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Промислова компанія «УКРЦЕМЕНТ» на користь [PERSON] заборгованість за договором оренди земельної ділянки від 21.03.2008 зі сплати орендної плати у розмірі 3484,73 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Промислова компанія «УКРЦЕМЕНТ» на користь [PERSON] витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Між [PERSON] та адвокатським бюро «Острась та партнери», в особі керуючого Острася В.Ю. 09 серпня 2024 року укладено договір про надання правової допомоги № 09/08-1, яким визначено гонорар за правову допомогу в розмірі 5000 грн. На підставі вказаного договору на ім`я адвоката Острася В.Ю. оформлено ордер на надання правничої (правової) допомоги. У позовній заяві, на виконання вимог ст. 134 ЦПК України, позивачем було наведено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла, очікує понести у зв`язку з розглядом зазначеної справи, де також було зазначено орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу. Докази сплати та підтвердження розміру судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у даній справі надано суду разом із зазначеною заявою про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частин 1, 2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст.141 ЦПК України cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц. При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на підставі вищевказаного Договору, складеного 30.11.2024 адвокат Острась В.Ю. виконав наступні роботи: 1) вивчив, на підставі наданих клієнтом документів, обставини спору; 2) аналіз судової практики по аналогічним спорам; 3) складання позовної заяви; 4) складання клопотання про закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті; 5) участь в судовому засіданні; 6) складання заяви про ухвалення додаткового судового рішення. Всього на 5000 грн. 12.08.2024 [PERSON] здійснила оплату вище перелічених послуг адвоката (гонорару), що підтверджується квитанцією № 5. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. При визначенні суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає розподілу, суд враховує, що представником позивача вивчалися обставини спірних правовідносин, складалась позовна заява. Витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн. є співмірними зі складністю цієї справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат у суду немає. Клопотань щодо зменшення витрат на правничу допомогу не надходило. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне ухвалити у даній цивільній справі додаткове рішення та вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved