Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що 26.11.2021 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №ZPA0GK00000792. 26.11.2021 року позивач особисто підписав в письмовій формі кредитний договір №ZPA0GK00000792. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 688\~262 грн. на термін до 27.11.2041 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент договору, що підтверджується підписом відповідача у договорі. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 11.07.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 741 405,68 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 669 471,88 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 71 933,80 грн. В добровільному порядку відповідач не погашає борг, тому позивач просить стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 741 405,68 грн. та понесені судові витрати у розмірі 8896,87 грн. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутністю, наполягав на задоволенні позову, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, згідно\~ ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 \~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.11.2021 року позивач та відповідач уклали кредитний договір №ZPA0GK00000792. 26.11.2021 року позивач особисто підписав в письмовій формі кредитний договір №ZPA0GK00000792. Згідно договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 688\~262 грн. на термін до 27.11.2041 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент договору, що підтверджується підписом відповідача у договорі. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 11.07.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 741,405,68 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 669 471,88 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 71 933,80 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст.\~530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку між сторонами укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем склалась заборгованість. Суд зауважує, що в силу ст.1054 ЦК України, п.1-1 ч.1ст.1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до кредитного договору застосовується презумпція оплатного правочину, тобто за користування грошовими коштами законодавством встановлена оплата у виді процентів. Відповідачем до суду не надано доказів того, що правочин було укладено на умовах безоплатності, до суду не надано заперечень відносно наявності у правочину ознак нікчемності, до суду не надано контррозрахунку заборгованості та позиції відповідача відносно правовідносин між сторонами, їх тривалості, умов отримання грошових коштів, порядку користування грошовими коштами (кредитом) та сплатою відповідачем процентів за користування кредитом, обставин продовження правовідносин після спливу строку дії кредитної картки, підстав та умов отримання нових кредитних карток та їх використання, користуванням кредитом (кредитною лінією) та сплатою процентів за новими кредитними картками. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь АТ КБ "Приватбанк" підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 8896 грн. 87 коп. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved