Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі за текстом - МТСБУ) звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення відшкодування в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.09.2021 приблизно о 20 год. 20 хв. на перехресті доріг на вул. Є.Коновальця вул. М.Вербицького в м. Тернополі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення [PERSON] вимог п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2021 у справі № 607/15809/21 за даним фактом [PERSON] визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач вказав, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мала чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку із чим МТСБУ на підставі заяви потерпілої особи сплатило на користь останньої страхове відшкодування у сумі 19422,89 грн. При цьому з метою встановлення розміру заподіяної шкоди МТСБУ залучило аварійного комісара (експерта), вартість послуг якого складає 1200 грн. Таким чином загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 20622,89 грн. За таких підстав позивач просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ у порядку регресу відшкодування за завдану майнову шкоду, пов`язану із виплатою страхового відшкодування, у сумі 20622,89 грн, а також судові витрати. 31.10.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання у справі на 25.11.2024 та наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. 25.11.2024 судове засідання відкладене на 19.12.2024 у зв`язку із неявкою відповідача. У судове засідання 19.12.2024 уповноважений представник позивача Бондар В.О., належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилася. Подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 19.12.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд прийшов до переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з відшкодуванням шкоди і регулюються нормами Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. \~Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: \~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону). Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 закону передбачено, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з\~пп.\~а п.\~41.1.\~ст.\~41\~Закону МТСБУ\~за рахунок\~коштів фонду\~захисту потерпілих\~відшкодовує шкоду\~на умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам\~пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Частина 6 ст. 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2021, постановленою у справі № 607/15809/21 (а.с. 6), встановлено, що 03.09.2021 о 20 год. 20 хв. на перехресті доріг вул. Є.Коновальця вул. М.Вербицького в м. Тернополі водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ», державний номер знак [NUMBER] , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номер знак [NUMBER] , який рухався попереду. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Указаною вище постановою суду від 05.11.2021 [PERSON] визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн. Дана постанова суду 16.11.2021 набрала законної сили. Таким чином внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки з вини [PERSON] була завдана майнова шкода, зокрема власнику транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номер знак [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 12) власником зазначеного транспортного засобу є [PERSON] . Суд встановив, що станом на 03.09.2021 цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки «ВАЗ», державний номер знак [NUMBER] , за чинним полісом страхування застрахована не була. Такі обставини підтверджуються відповідною довідкою (а.с. 9). Як вбачається зі схеми місця порожньо-транспортної пригоди та з протоколу огляду транспортного засобу від 02.03.2022, складеного експертом [PERSON] , транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номер знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження (а.с. 8, 19). Також відповідно до звіту про оцінку автомобіля від 02.03.2022 (а.с. 13-16) вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Volkswagen» моделі «Tiguan», державний номер знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля, без включення в розрахунок ПДВ, складає 19422,91 грн. Так, 30.12.2021 [PERSON] подала до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до наказу МТСБУ № 3/2561 від 25.04.2022 Департамент фінансів зобов`язано сплатити [PERSON] страхове відшкодування у сумі 19422,89 грн за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 26). 26.04.2022 виплата страхового відшкодування здійснена МТСБУ на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією № 819149 (а.с. 27). Також з платіжної інструкції № 1028803 від 01.04.2021 вбачається, що МТСБУ здійснило оплату коштів у сумі 1200 грн на рахунок ФОП [PERSON] за послуги аваркома (експерта) по справі № 83052, а саме експертного дослідження транспортного засобу, держаний номерний знак [NUMBER] (а.с. 27 та зв.бік). Так,\~відповідно до п. 4 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до\~пп.\~38.2.1\~п.\~38.2\~ст.\~38\~Закону \~МТСБУ\~після сплати\~страхового відшкодування\~має право\~подати регресний\~позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Крім цього, згідно з п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у\~порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41\~цього Закону. За таких обставин суд дійшов висновку, що МТСБУ має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] у розмірі виплаченого потерпілій [PERSON] відшкодування у сумі 19422,89 грн та вартості послуг експерта у сумі 1200 грн. Ураховуючи, що відповідач не з`явилася у судове засідання та докази добровільного відшкодування позивачу завданої майнової\~шкоди,\~пов`язаної із\~виплатою страхового\~відшкодування,\~у сумі\~20622,89\~грн не\~надала, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем\~майнових прав\~позивача,\~які підлягають\~захисту шляхом\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~МТСБУ вказаних коштів. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 985349 від 21.10.2024 (а.с. 33). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved