Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У квітні 2021р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів: АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (попереднє найменування - ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»), [PERSON] , в якому просив суд: - стягнути з відповідача АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» на користь позивача несплачену частину страхового відшкодування у розмірі 12355,63 грн.; пеню в розмірі 536,2 грн.; 3,0 % річних - 133,83 грн.; інфляційні втрати - 565,89 грн. - стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 42759,58 грн.; у відшкодування моральної шкоди - 8000,0 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2021р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021р. задоволено клопотання представника позивача та призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, зупинено провадження по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022р. поновлено зупинене провадження, для вирішення клопотання судового експерта. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2022р. зупинено провадження по справі на час проведення судової експертизи. За результатами виконаної (проведеної) судової експертизи судовим експертом було складено та надано до суду до матеріалів справи Висновок № СЕ-19/111-22/42267-АВ від 27 січня 2023р. (далі по тексту - Висновок експерта). 24 лютого 2023р. сторона позивача подала до суду заяву про зміну (уточнення) розміру позовних вимог. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023р. поновлено зупинене провадження, у зв`язку з надходженням до суду висновку судового експерта. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023р. зупинено провадження по справі, на підставі п. 2) ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023р. ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023р. про зупинення провадження по справі - скасовано, матеріали справи передано до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 червня 2024р. позовні вимоги роз`єднано у межах цивільної справи № 761/12532/21, в самостійні провадження: позов [PERSON] до АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат; позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, виділено у самостійне провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024р. залишено без розгляду заяву позивача про зміну первісних позовних вимог від 27 лютого 2023р. Свої позовні вимоги до відповідача АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» позивач [PERSON] обґрунтовував тим, що 07 вересня 2020р., приблизно о 14:26 год., водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по вул. А. Кримського, 4-а, в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України) був неуважним, рухаючись заднім ходом, не переконався у тому, що такий маневр не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] (водій та власник якого є - позивач [PERSON] ), який зупинився позаду, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі по тексту - ДТП) транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, відтак позивачеві було заподіяно шкоду. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020р. у справі № 759/16848/20, водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до вказаної ДТП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винної особи за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, була застрахована відповідно до електронного полісу ОСЦПВВНТЗ №148513129, виданого відповідачем (франшиза за полісом становить 1000,00 грн.). На виконання положень ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем було надано відповідачу усі необхідні документи, для здійснення виплати суми страхового відшкодування, в тому числі заяву про страхове відшкодування. Станом на дату подання позовної заяви до суду, страховиком на користь позивача 13 жовтня 2020р. було здійснено виплату лише частини суми страхового відшкодування у розмірі 13733,59 грн. Натомість, згідно зі складеним на замовленням позивача Звітом № 468/10-20 від 28 жовтня 2020р. про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу складає 27089,22 грн. Таким чином, недоплачене страхове відшкодування, на думку позивача, становить: 12355,63 грн., яке позивач просив стягнути на свою користь із відповідача. Також позивач зазначав, що страховик, не здійснивши повну виплату страхового відшкодування потерпілому в строк, встановлений Законом, зобов`язаний сплатити позивачу санкції за прострочення виконання зобов`язання у термін з 14 жовтня 2020р. по 22 лютого 2021р., у вигляді пені у розмірі 536,2 грн., з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (на підставі ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 3,0 % річних у розмірі 133,83 грн. 83 коп. та інфляційні втрати в розмірі 565,89 грн., на підставі ст. 625 ЦК України. 06 серпня 2021р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що в досудовому порядку відповідачем була розглянута заява позивача про страхове відшкодування, відповідачем було проведено розрахунок розміру страхової виплати, згідно зі складеним на замовлення страховика Звітом № 7399 від 08 жовтня 2020р. і здійснено сплату страхового відшкодування на користь позивача у встановленому законом порядку у розмірі визначеної відповідно до вказаного Звіту вартості відновлювального ремонту КТЗ «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу без ПДВ та за вирахуванням визначеної полісом франшизи у розмірі: 14733,59 грн. - 1000,00 грн. = 13 733,59 грн., а тому на думку сторони відповідача відсутні правові підстави для задоволення позову. 28 серпня 2021р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, наведених у позові, просила суд позов задовольнити, наголошуючи, що доводи сторони відповідача наведені у відзиві на позов, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в обгрунтування відзиву на позов, стороною відповідача не надано жодного належного і допустимого доказу. Крім того, на думку сторони позивача, оцінка вартості матеріального збитку, який було спричинено позивачу, внаслідок ДТП була проведена з недотриманням положень Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом МЮ України, Фондом державного майна України 24 листопада 2003р. № 142/5/2092 (у редакції наказу МЮ України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009р.№ 1335/5/1159). В судове засідання 12 грудня 2024р., сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку; сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у свою відсутність; сторона відповідача поважність причин неявки свого представника до суду не повідомила. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 вересня 2020р., приблизно о 14:26 год. в м. Києві по вул. А. Кримського, 4-а, мала місце ДТП за участі: автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням власника цього автомобіля - позивача [PERSON] . Вказана ДТП, сталася з вини водія [PERSON] , що встановлено постановою Святошинського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2020р. у справі № 759/16848/20. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована відповідно до електронного полісу ОСЦПВВНТЗ № 148513129, виданого АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» (франшиза за полісом становить 1000,00 грн.). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом п. 2) ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Водночас відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Судом встановлено, що 08 вересня 2020р. позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування. За результатами розгляду вказаної заяви страховиком на користь позивача 13 жовтня 2020р. було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 13733,59 грн. Згідно зі складеним на замовленням позивача Звітом № 468/10-20 від 28 жовтня 2020р. про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням зносу складає 27089,22 грн., з ПДВ і 24168,98 грн. без ПДВ. Згідно зі складеним на замовлення відповідача Звітом № 7399 від 08 жовтня 2020р. вартість відновлювального ремонту КТЗ «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу складає 17101,46 грн. з ПДВ і 14733,59 грн. без ПДВ. За результатами виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2021р., згідно висновку № СЕ-19/111-22/42267-АВ від 27 січня 2023р., складеного експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, вартість відновлювального ремонту КТЗ «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу становить 26370,55 грн., з урахуванням ПДВ на витрачені матеріали та замінні складники і 22090,43 грн. без урахування ПДВ на витрачені матеріали та замінні складники. Оцінюючи надані сторонами, в якості доказів звіти про оцінку належного позивачу автомобіля, суд вважає за можливе покласти в основу рішення Висновок № СЕ-19/111-22/42267-АВ від 27 січня 2023р., складеного експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, з огляду на те, що судові експерти попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а сам висновок складено безпосередньо для надання до суду по вказаній цивільній справі, був проведений за наслідками огляду пошкодженого автомобіля. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Положеннями ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4, 9 Постанови за № 6 від 27 березня 1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). При визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Водночас відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Натомість відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Також відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з огляду на відсутність у позивача документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту автомобіля і відповідну відсутність підстав для отримання доплати у розмірі податку на додану вартість, недоплачена позивачеві частина належного страхового відшкодування становить різницю між вартістю відновлювального ремонту КТЗ «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу без урахування ПДВ на витрачені матеріали та замінні складники та частково сплаченим страховим відшкодуванням у неповному розмірі і за вирахуванням визначеної полісом франшизи: 7356,84 грн. (22 090,43 грн. - 13 733,59 грн. - 1 000,00 грн.). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відтак, неналежно виконавши своє грошове зобов`язання, відповідач прострочив виплату решти страхового відшкодування у розмірі 7356,84 грн. на 131 день (з 14 жовтня 2020р. по 22 лютого 2021р.). Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач (страховик), не здійснивши повну виплату страхового відшкодування позивачеві (потерпілому) у строк, встановлений Законом, а відповідно своєчасно не виконавши своє грошове зобов`язання перед позивачем, зобов`язаний сплатити останньому штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язання у вигляді: пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня - на підставі ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; трьох відсотків річних та інфляційних втрат - на підставі ст. 625 ЦК України. З урахуванням викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3,0 % річних, інфляційні втрати підлягають частковому задоволенню, а саме: пеня у розмірі 316,85 грн., 3,0 % річних - 79,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 413,57 грн., виходячи з суми несплаченого страхового відшкодування в розмірі 7356,84 грн., та період прострочення - 131 день. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 187,82 грн.; витрати на професійну правничу допомоги у розмірі 1235,0 грн. та витрати на оплату вартості проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 131,98 грн.

Outcome: partial