Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] , в особі адвоката Блохіної Н.В. звернулася до суду із позовом, яким просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 17 лютого 2016 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 37 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2024 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлено до Фрунзенського районного суду м. Харкова за підсудністю. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що 17 лютого 2016 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зроблений відповідний актовий запис № 37 та видано свідоцтво серії [NUMBER] , між подружжям втрачені почуття любові один до одного, внаслідок чого сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження любу не можливе та суперечить інтересам позивача та спільної дитини. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.2016 року виданий Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Харківській області. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася,повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що сторона позивача просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов, будь яких клопотань та заяв не надавав. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 24 липня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 лютого 2016 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, зроблений відповідний актовий запис № 37 та видано свідоцтво серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.10.2016 року виданий Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Харківській області. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, за клопотанням позивача суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернення з даною позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved