Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

В провадженні суду перебувала на розгляді цивільна справа №711/6528/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , в якому позивач просив суд: 1) припинити станом на день набрання рішенням суду законної сили стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2023 № 711/3433/23; 2) зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.05.2023 №711/3433/23, та стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.12.2023 до досягнення дитиною повноліття; 3) стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, а саме з 28.12.2023 і до повноліття дитини. 4) звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 10 572,07 грн. у виконавчому провадженні [NUMBER], що знаходиться на примусовому виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 29.11.2024 суд ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги частково та ухвалив: 1) припинити стягнення аліментів із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2023 року у справі № 711/3433/23. 2) зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на підставі судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2023 року у справі №711/3433/23, та стягувати з моменту набрання рішенням законної сили із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 3) стягнути із [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), зареєстрованої за адресою [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, а саме з 19.08.2024 року і до повноліття дитини. 4) звільнити [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 1 439 грн. 75 коп. у виконавчому провадженні [NUMBER], що знаходиться на примусовому виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 06.12.2024 на адресу суду надійшла заява представника відповідачки [PERSON] - адвоката Семенюк О.Г. про розподіл судових витрат, в якій заявлено вимогу про відшкодування відповідачці понесених нею витрат на правничу допомогу в сумі 5 500 грн., в порядку ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги було задоволено частково. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] заяву підтримала та просила відшкодувати їй за рахунок позивача [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 5 500 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього на користь відповідачки понесених нею витрат на правничу допомогу в розмірі 1 300 грн., оскільки дана сума буде пропорційною тим вимогам, в задоволенні яких йому було відмовлено. Заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши надані докази на підтвердження вимог відповідачки про відшкодування судових витрат суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Положеннями частин 1, 2 ст. 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оцінюючи розмір заявлених стороною відповідачки вимог для компенсації витрат на правничу допомогу суд звертає увагу на наступне. Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат відповідачки [PERSON] на професійну правничу допомогу нею надано: копію договору про надання правничої допомоги від 17.10.2023 з додатком № 2 від 03.09.2024 до такого договору; копію платіжної інструкції №@PL230534 від 03.09.2024 на суму 4 000 грн.; копію платіжної інструкції №@PL532662 від 29.11.2024 на суму 1 500 грн. та копію акту виконаних робіт (наданих послуг) №2 від 29.11.2024 /а.с. 114-120/. Надаючи оцінку вимогам відповідачки про відшкодування витрат на правничу допомогу в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд виходить з наступного. Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. У своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/WestAllianceLimited» проти України» від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналіз змісту наданих стороною відповідачки доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних процесуальних дій: - консультація та підготовка відзиву на позовну заяву - вартість: 4 000 грн.; - участь у судовому засіданні 29.11.2024 - вартість: 1 500 грн. Позивачем не заперечувались вимоги щодо відшкодування відповідачці її витрат з оплати правової допомоги, пов`язаної із розглядом даної справи саме на суму 1 300 грн. Враховуючи, що позовні вимоги позивача були задоволені частково, тому до стягнення із позивача на користь відповідачки підлягають витрати відповідачки на правничу допомогу в розмірі пропорційному до тих позовних вимог в яких судом позивачу було відмовлено. Визнана позивачем сума витрат відповідачки на правничу допомогу - 1 300 грн., на думку суду, є пропорційною тим позовним вимогам в задоволенні яких позивачу відмовлено, а тому підлягає відшкодуванню відповідачці [PERSON] за рахунок позивача [PERSON] . За таких обставин, беручи до уваги складність справи, обсяг виконаних представником відповідачки робіт, докази на підтвердження понесених відповідачкою витрат на таку правничу допомогу, а також пропорційність заявленого розміру правничої допомоги до тих вимог в задоволенні яких позивачу відмовлено, а також враховуючи визнання позивачем саме такої суми витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про стягнення із позивача на користь відповідачки витрат на правничу допомогу в межах визнаної позивачем суми - 1 300 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial