Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 104 086, 16 грн. та судового збору у розмірі 2422,20грн. (документ сформований в системі «Електронний суд»). В обґрунтування позову зазначив, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори: 01.06.2017 кредитний договір №200820879801, за яким позичальнику видано кредит у сумі 22429.31 грн.; 10.06.2019 кредитний договір №1001328360301, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 91536 грн. Позивач вказав, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином протягом тривалого строку, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024 склала: по кредитному договору від 01.06.2017 № 200820879801 - 32299.34 грн., з яких: 22429.31 грн. заборгованість за кредитом; 9870.03 грн. заборгованість за процентами; 0 грн. заборгованість за комісією; по кредитному договору від 10.06.2019 № 1001328360301- 71786.82 грн., з яких: 36194.8 грн. заборгованість за кредитом; 11.93 грн. заборгованість за процентами; 35580.09 грн. заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09.09.2024 склала 104086,16грн. Позивач зазначав, що ним були направлені на адресу відповідача письмові вимоги, проте, заборгованість не була погашена відповідачем у встановлений строк. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 01.06.2017 [PERSON] підписав заяву №200820879801 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.18), згідно з якою підписанням цієї заяви [PERSON] беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ\~ПУМБ\~- pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (враховуючи всі зміни). Також,\~за умовами\~кредитного договору\~№200820879801\~ від\~01.06.2017\~ АТ\~«ПУМБ» надав\~ [PERSON] \~ \~кредит у\~розмірі 18000\~грн у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на картковий\~рахунок.\~Станом на\~28.09.2022\~розмір кредитного\~ліміту збільшено\~до 22\~429,31\~грн.\~(а.с.63).\~ [PERSON] \~ \~ \~зобов`язався щомісячними\~платежами (розрахунковий\~день 30\~число місяця)\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти за\~користування кредитними\~коштами. Разом з тим, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу картки. Який саме тип картки отримав [PERSON] встановити із заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №200820879801 від 01.06.2017 неможливо. Також у заяві відсутні відомості щодо строку кредитування, відсоткової ставки, мінімального платежу та інших умов кредитування. Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), (а.с.44-55), не містить підпису [PERSON] , а також що діє з 06.04.2018, тоді як Заява №200820879801 підписана [PERSON] 01.06.2017. Факт отримання та використання кредитними коштами за договором №200820879801 від 01.06.2017 підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] , відповідно до якої протягом 2017-2022 років [PERSON] використовував кредитні кошти (а.с.89- 97). Відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором №200820879801 від 01.06.2017, внаслідок чого за розрахунком заборгованості, станом на 09.09.2024 виникла заборгованість у розмірі 32299.34 грн., з яких: 22429.31 грн. заборгованість за кредитом; 9870.03 грн. заборгованість процентами; 0 грн. заборгованість за комісією (а.с.68-72). Крім того, 10.06.2019 між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] складена та підписана Заява № 1001328360301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.13). Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» - pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку). Зі змісту заяви № 1001328360301 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що відповідач просить надати споживчий кредит у розмірі 91\~536, 00грн., строком на 36 місяців, тобто до 10.06.2022 року, та сторонами досягнуто згоди про розмір процентної ставки у розмірі 0,01 % річних та розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%. З платіжної інструкції від 10.06.2019 вбачається, що на картковий рахунок [PERSON] банк перерахував 91\~536, 00грн. (а.с.64). З виписки по особовому рахунку вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами з 10.06.2019 по 09.09.2024 (а.с.73-89). З наданого позивачем суду розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1001328360301 від 10.06.2019 слідує, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09.09.2024, становить 71\~786, 82 гривень, а саме: 36194, 80грн - заборгованість за кредитом; 11,93 грн. - заборгованість по процентах, 35\~580, 09 грн - заборгованість за комісією (а.с.85-87). 09.09.2024 року АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» висунув [PERSON] письмову вимогу про повернення кредиту та сплати процентів і комісії за користування кредитами у загальному розмірі 104\~086, 16 грн. (а.с.56-57). Щодо стягнення заборгованості за договором №200820879801 від 01.06.2017, суд зазначає наступне. Як вже\~зазначалось судом\~вище,\~факт отримання\~та використання\~кредитними коштами\~за договором\~№200820879801\~від 01.06.2017 підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] , відповідно до якої протягом 2017-2022 років [PERSON] використовував кредитні кошти. Оскільки фактично\~отримані та\~використані позичальником\~кошти в\~добровільному порядку\~АТ «ПЕРШИЙ\~УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ\~БАНК» не\~повернуті,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~суму заборгованості\~за кредитом\~№200820879801\~від 01.06.2017 у розмірі 22\~429,31грн. Позивачем також\~пред`явлено\~вимогу щодо\~стягнення з\~відповідача заборгованості\~за договором\~№200820879801\~від 01.06.2017 за відсотками у розмірі 9\~870,03 грн. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підтвердження позовних вимог в цій частині АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» додано до позовної заяви розрахунок суми простроченої заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом №200820879801 від 01.06.2017 (а.с. 68-69) У розрахунку простроченої заборгованості за відсотками, доданому до позовної заяви, відсутня відсоткова ставка, за якою здійснено нарахування. У заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №200820879801 від 01.06.2017 також відсутні відомості щодо відсоткової ставки, мінімального платежу та інших умов кредитування. Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО) відповідачем не підписана, та діє з 06.04.2018, тоді як Заява №200820879801 підписана [PERSON] 01.06.2017. Надану позивачем Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з огляду на її мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відповідна\~правова\~позиція\~Великої\~Палати\~Верховного\~Суду викладена у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19. Суд вважає, що надана позивачем\~роздруківка Публічної\~пропозиції АТ\~«ПУМБ»\~на\~укладення договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб,\~в редакції,\~що діє\~з 06.04.2018,\~не може\~бути належним\~доказом у\~справі,\~та не\~може бути\~прийнята до\~уваги судом,\~оскільки вказана\~Публічна пропозиція\~не містить\~в собі\~підпису відповідача,\~при цьому,\~її зміст\~повністю залежить\~від волевиявлення\~і дій\~однієї сторони\~(банку),\~яка може\~вносити відповідні\~зміни в\~умови та\~правила споживчого\~кредитування. Крім того, Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» містить умови кредитування різних типів кредитних карток. Який саме тип картки отримав [PERSON] встановити неможливо. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. (ст.81 ЦПК України) Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. За приписами ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Ч.5 ст.177 ЦПК України визначено обов`язок позивача надати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Встановити дійсний розмір заборгованості [PERSON] за відсотками та перевірити правильність їх нарахування неможливо. За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за договором №200820879801 від 01.06.2017 у сумі 9870,03 грн. задоволенню не підлягають. Щодо \~стягнення заборгованості\~за \~договором № 1001328360301 від 10.06.2019, суд зазначає наступне. Так, суд вважає, що відсутні правові підстави для нарахування, а й відповідно до стягнення відсотків за користування кредитними коштами за \~договором №\~1001328360301\~ від\~10.06.2019 нарахованими банком за період з 11.06.2022 року по 09.09.2024 року, тобто після закінчення строку дії договору 10.06.2022 в загальному розмірі 11 грн. 93коп. Оскільки за умовами укладеного договору не передбачено нарахування відсотків, після закінчення строку дії кредитного договору. Висновок про обмеження права нарахування кредитором відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування сформований Великою Палатою у постанові від 28.03.2018 р. по справі № 444/9519/12. В п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. З огляду на передбачений умовами кредитного договору, строк кредитування за договором № 1001328360301 від 10.06.2019 становить 36 місяців, тобто до 10.06.2022, банк не мав правових підстав для нарахування відсотків в сумі 11 грн. 93 коп. за період з 11.06.2022 року по 09.09.2024 року, а тому у задоволенні вимог про стягнення відсотків за договором № 1001328360301 від 10.06.2019 у розмірі 11грн. 93 коп. суд відмовляє. Крім того, пунктом 4 умов заяви № 1001328360301\~ від\~10.06.2019 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також паспортом споживчого кредиту, які підписані сторонами, передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%. Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України\~Про захист прав споживачів\~(у редакції станом на 01.01.2017 року - остання редакція до набуття чинності\~Законом України\~Про споживче кредитування), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 року набрав чинності Закон України\~Про споживче кредитування\~від 15.11.2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України\~Про захист прав споживачів\~текст статті 11 викладено в такій редакції:\~Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України\~Про споживче кредитування. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України\~Про споживче кредитування, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України\~«Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно частини другої\~статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче кредитування»\~(10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України\~«Про споживче кредитування». Даного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21. В пункті 4 умов заяви № 1001328360301\~ від\~10.06.2019 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної [PERSON] , встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99%, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України\~«Про споживче кредитування». За вищенаведених обставин, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за Законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення пункту 4 кредитного договору № 1001328360301, укладеного 10.06.2019 між [PERSON] та АТ\~ПУМБ\~щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі по 2736грн. 93 коп., є нікчемними. За даних обставин, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 1001328360301\~ від\~10.06.2019 за комісією, задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що фактично отримані відповідачем надані йому позивачем грошові кошти за договором № 1001328360301 від 10.06.2019 в добровільному порядку [PERSON] банку не повернуті, а також приймаючи до уваги приписи\~статті 530 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту за договором № 1001328360301 від 10.06.2019, є обґрунтованими, у сумі 36\~194 грн.80 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1356,54 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial