Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

27 серпня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на автомобіль Volkswagen, модель PASSAT, випуску 2017 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтований тим, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого входить автомобіль Volkswagen, модель PASSAT, випуску 2017 року, ідентифікаційний номер ТЗ: [NUMBER] . Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області 15 серпня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний транспортний засіб за заповітом, оскільки нотаріусу не було надано документи, що підтверджують право власності померлого на даний автомобіль. Вказаний автомобіль померлий [PERSON] , придбав на аукціоні, за купівлю якого перерахував 5 338,00 доларів США відповідно до інвойсу № 37079909 від 25 вересня 2023 року. 17 січня 2024 року [PERSON] розмитнив вказаний автомобіль та йому було видано посвідчення про його реєстрацію від 17 січня 2024 року Волинською митницею та сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 06 лютого 2024 року. [INFO] [PERSON] помер, але не встиг зареєструвати за собою право власності на вказаний автомобіль в територіальному сервісному центрі. За життя померлий батько залишив заповіт, яким заповів все своє майно на двох синів позивача та відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешку М.М. Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків. 02 вересня 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла зава про усунення недоліків позовної заяви. 11 листопада 2024 року на адресу суду від ЦМУ ДМС України надійшла інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року прийнято справу до провадження, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11 грудня 2024 року та витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округ Іванчишиної Лариси Григорівни\~ копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 03 грудня 2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Іванчишиної Л.Г. надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 11 грудня 2024 року на адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог у повному обсязі. 11 грудня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про підтримання позовних вимог, ухвалення рішення в підготовчому засіданні через визнання позову відповідачем. 11 грудня 2024 року на адресу суд надійшла заява від відповідача [PERSON] про визнання ним позовних вимог та проведення розгляду справи без його участі та ухвалення рішення в підготовчому засіданні. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Сторони є рідними синами [PERSON] , який помер [INFO] . Волинською митницею 17 січня 2024 року видано посвідчення про реєстрацію транспортного засобу легкового VOLKSWAGEN PASSAT, 01 травня 2017 року виготовлення, чорного кольору, з об`ємом двигуна 1798 куб.см., ідентифікаційним номером : [NUMBER] , який переміщено через митний кордон 17 січня 2024 року. Волинська митниця не заперечує проти реєстрації вказаного транспортного засобу в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ, зазначеного в цьому посвідченні ТЗ на ім`я [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] . 15 серпня 2024 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Іванчишиною Л.Г. винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії щодо видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 01 травня 2017 року виготовлення, чорного кольору, з об`ємом двигуна 1798 куб.см., ідентифікаційним номером : [NUMBER] , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документа, що встановлює право власності на вказаний транспортний засіб. Згідно спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернувся лише син померлого [PERSON] . В матеріалах спадкової справи міститься заповіт, яким [PERSON] заповів все своє майно своїм синам [PERSON] та [PERSON] . Приватним нотаріусом на ім`я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та автомобіль ГАЗ і відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.\~ У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у дань відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №\~ 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» -у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з усталеною судовою практикою свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України). Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 755/7103/18 (провадження № 61-13162св19). [PERSON] , прийнявши спадщину не мала можливості оформити в установленому законом порядку отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що [PERSON] 17 січня 2024 року транспортний засіб автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, 01 травня 2017 року виготовлення, чорного кольору, з об`ємом двигуна 1798 куб.см., ідентифікаційним номером : [NUMBER] , проте у зв`язку з її смертю [INFO] не встиг за життя зареєструвати вказаний транспортний засіб у відповідних органах МВС України. Отже, вказаний транспортний засіб ввійшов до складу спадщини. До числа спадкоємців за заповітом померлого [PERSON] входять його сини [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] прийняв іншу частину спадщини, а [PERSON] від її прийняття відмовився та подав до суду письмову заяву про визнання позовних вимог. Приймаючи до уваги те, що до закриття підготовчого засідання у справі, на адресу суду надійшли заяви від відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог, суд вважаючи, що визнання відповідачем позову не порушує вимоги закону та процесуальні права інших осіб, приходить до висновку про необхідність ухвалення судового рішення за результатами підготовчого засідання, що відповідає вимогам статей 200, 206 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважаючи за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на вказаний транспортний засіб в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] його батька [PERSON] .

Outcome: approved