Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 24\~листопада 2022 року о 17:20 год. відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), у якій [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW X5», д/н [NUMBER] , по вул. Ярошівський, 92 в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області, перед поворотом праворуч для заїзду до будинку за місцем свого проживання, не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у попутному напрямку. При зіткненні транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду від 23\~грудня 2022 року у справі №\~369/12591/22 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнено його від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Провадження у справі закрито. Постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 грудня 2022\~року скасовано, а провадження в справі закрито на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП Однак, уважає, що звільнення [PERSON] від адміністративної відповідальності і встановлення судом відсутності вини у його діях ніяким чином не спростовує факт завдання [PERSON] матеріальної шкоди позивачу під час дій, які мали місце 24\~листопада 2022 року під час ДТП. Крім того, посилається на висновок експертного дослідження Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 05\~квітня 2023 року №\~ЕД-19/111-23/12880-ІТ, у якому встановлено, що в діях водія «BMW X5», д/н [NUMBER] [PERSON] є обставини, які перебувають у причинному зв`язку із виникненням ДТП, що сталося 24\~листопада 2022 року о 17:20\~год., по вул. Ярошівський, 92, с. Софіївська Борщагівка, Київської області, за участі автомобіля «Skoda Octavia», д/н [NUMBER] . Поряд з цим, долучив до матеріалів справи звіт ТОВ «Сател Груп» від 22\~лютого 2023 року №\~8674/22 про оцінку транспортного засобу «Skoda Octavia», д/н [NUMBER] , відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу складає 170\~430,00 грн. Просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 170\~430,00\~грн, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрати на проведення експертних досліджень та витрати на надання правової допомоги. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 квітня 2024 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечень щодо такого порядку не надходило. 24 травня 2024 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в її задоволенні. Зазначив, що позов [PERSON] не ґрунтується на вимогах закону, позивач не довів обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог. Наголосив, що у справі №\~369/12591/22 (яка є преюдиційною у цій справі) суд установив відсутність вини в діях [PERSON] , а тому відсутні правові підстави для відшкодування матеріальної шкоди позивачу. Крім того, відповідач у відзиві стверджує, що висновок експертного дослідження від 05\~квітня 2023 року №\~ЕД-19/111-23/12880-ІТ не може бути взятий до уваги судом, оскільки експерт, який виконував дослідження, не був попереджений про кримінальну відповідальність. Також, [PERSON] долучив до відзиву експертний висновок від 15\~грудня 2022\~року №\~189/22, який був досліджений під час розгляду справи №\~369/12591/22, у якому, зокрема, встановлено протилежне до висновку експертного дослідження від 05\~квітня 2023 року №\~ЕД-19/111-23/12880-ІТ. 16 серпня 2023 року представник відповідача адвокатом Муха\~О.\~О. подано клопотання, у якому просив залишити позов без розгляду, мотивуючи тим, що представник позивача адвокат Денисенко\~Є.\~В. не надав до суду належних документів, які підтверджують його представництво саме в Києво-Святошинському районному суді Київської області, у задоволення якого ухвалою суду від 05 вересня 2023 року відмовлено. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 вересня 2023 року клопотання представника позивача Денисенка\~Є.В. про призначення судової авто технічної та авто товарознавчої експертизи у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. На розгляд експертам поставлено наступні питання: чи технічно спроможні покази водія БМВ, реєстраційний номер [NUMBER] в частині розташування його авто відносно елементів проїзної частини перед зіткненням? як з технічної точки зору та згідно з вимогами Правил дорожнього руху України повинен був діяти водій автомобіля БМВ, реєстраційний номер [NUMBER] в даній дорожній обстановці? як з технічної точки зору та згідно з вимогами Правил дорожнього руху України повинен був діяти водій автомобіля водій автомобіля Шкода Октавія, реєстраційний номер [NUMBER] в даній дорожній обстановці? чи мав технічну можливість водій автомобіля БМВ, реєстраційний номер [NUMBER] , уникнути зіткнення з автомобілем Шкода Октавія, реєстраційний номер [NUMBER] ? чи мав технічну можливість водій автомобіля Шкода Октавія, реєстраційний номер [NUMBER] , уникнути зіткнення з автомобілем БМВ, реєстраційний номер [NUMBER] ? чи вбачаються з технічної точки зору в діях водія автомобіля БМВ, реєстраційний номер [NUMBER] та водій автомобіля Шкода Октавія, реєстраційний номер [NUMBER] , невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України та чи перебувають вони з технічної точки зору у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди? яка вартість матеріального збитку та вартість відновлюваного ремонту заподіяного власнику автомобіля Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП від 24\~листопада 2022 року? Проведення експертиз доручено експертам ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» за адресою: 03150 м. Київ, вул. Антоновича, 172, офіс 813, попередивши їх про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, передбачену статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. У розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи №\~369/5332/23 та матеріали адміністративної справи №\~369/12591/22. Витрати по проведенню експертиз покладено на [PERSON] . Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 10 червня 2024 року до суду надійшов висновок судового експерта Київського незалежного судово-експертної установи №ВЕ-21/24 від 29 травня 2024 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року відновлено провадження у цій справі, судове засідання призначено на 29\~жовтня 2024 року на 15:00 год. з викликом осіб, які беруть участь у справі. У судовому засідання представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача щодо заявлених позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволені позову повністю. Подав суду письмові пояснення щодо відмови у позові взагалі та незаконності висновку експерта зокрема. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення 369/12591/22, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до статтей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Статтею 11 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При розгляді справи судом встановлено, що 24\~листопада 2022 року о 17:20\~год. по вул.\~Ярошівській, 92 в с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) між автомобілем «Skoda Octavia», д/н [NUMBER] , за кермом якої знаходився [PERSON] , та автомобілем «BMW X5», д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При зіткненні транспортні засоби отримали механічні пошкодження. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №\~131552, який було складено на відповідача, вбачається, що водій [PERSON] перед поворотом праворуч для заїзду до будинку за місцем свого проживання не врахував дорожню обстановку, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем, що належить позивачу, який рухався у попутному напрямку. За результатом\~розгляду справи\~про адміністративне\~правопорушення (справа\~№\~369/12591/22)\~Київський апеляційний\~суд ухвалив\~постанову,\~якою провадження\~в справі\~закрив на\~підставі пункту\~1\~ статті\~247\~КУпАП,\~у зв`язку\~з відсутністю\~в діях\~ [PERSON] \~складу адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого статтею\~124\~КУпАП.\~Суд апеляційної\~інстанції виходив\~з того,\~що схема\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~де зображено\~розміщення автомобілів\~«Skoda\~Octavia»,\~д/н\~ [NUMBER] \~та «BMW\~X5»,\~д/н\~ [NUMBER] ,\~фотознімки які\~містяться в\~матеріалах справи,висновок судового експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи у справі про адміністративне правопорушення від 15\~грудня 2022 року №\~189/22, а також характер і локалізація пошкоджень транспортних засобів в сукупності підтверджують доводи [PERSON] про обставини ДТП та механізм зіткнення транспортних засобів, доводять відсутність вини у діях [PERSON] у порушенні п. 10.4 ПДР та відсутність вчинення ним правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. У подальшому, [PERSON] звернувся з заявою до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України про проведення експертного дослідження вищевказаного ДТП, за результатами розгляду якої складено експертний висновок від 05\~квітня 2023 року №\~ЕД-19/111-23/12880-ІТ, яким встановлено таке: 1. В даній дорожній обстановці, згідно наданих матеріалів, з технічної точки зору, покази водія автомобіля марки БМВ реєстраційний номер [NUMBER] в частині розташування та руху його авто відносно елементів проїзної частини перед зіткненням та відповідно механізму розвитку досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди є технічно не спроможними. Письмові пояснення водія автомобіля БМВ реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] від 24\~листопада 2022\~року в частині того, що він для виконання маневру виїхав на зустрічну смугу руху є технічно спроможними. 2. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля марки БМВ реєстраційний номер [NUMBER] , повинен був діяти відповідно до вимог пункту 10.1. та пункту 10.6. Правил дорожнього руху України. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля марки Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.2., пункту 12.3. та пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху України. 3. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля марки БМВ реєстраційний номер [NUMBER] , мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем марки Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] шляхом виконання вимог пункту 10.1. та пункту 10.6. Правил дорожнього руху України, на що у нього не було перешкод технічного характеру. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля марки Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] , не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки БМВ реєстраційний номер [NUMBER] шляхом застосування екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху, як при швидкості руху 50 км/год так і при максимально допустимій швидкості руху 40 км/год. Розрахунки, щодо наявності у водія автомобіля марки Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] , технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем марки БМВ реєстраційний номер [NUMBER] шляхом безпечного об`їзду не проводилися, по причині описаній у дослідницькій частині висновку. 4. В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля марки БМВ реєстраційний номер [NUMBER] вбачаються невідповідності у виконанні вимог пункту 10.1. та пункту 10.6. Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля марки Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] невідповідностей у виконанні вимог пункту 12.2. та пункту 12.3. Правил дорожнього руху України, та невідповідностей, які б перебували у причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. Якщо швидкість руху автомобіля марки Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] була більшою ніж 40 км/год, то в діях водія вбачатиметься невідповідність у виконанні вимог пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху України, яка не перебуватиме у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. За висновками дослідження вбачається, що в діях водія БМВ [PERSON] є обставини які перебувають у причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24\~листопада 2022 року о 17:20\~год. на вул.\~Ярошівській, 92, с. Софіївська Борщагівка, Київської області, за участі автомобіля Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] . Крім того, позивач звернувся до ТОВ «Сател Груп» з заявою про розрахунку вартості матеріальної шкоди, завданої його автомобілю під час ДТП. Відповідно до звіту про оцінку від 22\~лютого 2023 року №\~8674/22, виконаного ТОВ «Сател Груп», убачається, що вартість матеріального збитку, завданої власнику транспортного засобу Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] складає 170\~430,00\~грн. Уважаючи, що позивач має право на відшкодування таких збитків за рахунок стягнення коштів з відповідача, [PERSON] звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів. Що стосується права позивача на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у разі якщо відсутня винна особа або існує судове рішення, яке набрало законної сили, про закриття провадження в адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, визначеного статтею 124 КУпАП, суд вважає за доцільне зазначити таке. У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї (далі Конвенція), а також практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто, в силу презумпції завдавача шкоди відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, а позивач доводить інші обов`язкові складові цивільно-правової відповідальності, а саме: а) наявність шкоди, б)\~протиправність поведінки, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Водночас, потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 450/4163/18, від 20 листопада 2019\~року у справі № 296/2509/16-ц. Крім того, у постановах Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі №\~751/8121/17, від 10 січня 2019 року у справі №\~500/2095/15-ц, від 05 грудня 2018 року у справі №\~757/59802/16-ц, від 01 лютого 2018 року у справі №\~126/1439/17 вказано, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі, якщо шкоду завдано здоров`ю особи. У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі №\~641/2795/16 зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо». Отже, враховуючи норми законодавства України та правові висновки Верховного Суду, суд вважає, що в рамках правовідносин у цій справі можливе стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем марки БМВ реєстраційний номер [NUMBER] під час ДТП), за умови доведення факту завдання такої шкоди цією особою (наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою шкодою). При цьому, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у відповідача незалежно від наявності в його діях вини. Що стосується причинно-наслідкового зв`язку між діями [PERSON] , вчиненими під час ДТП, яке мало місце 24\~листопада 2022року, та завданої шкоди такими діями позивачу, а також розміру матеріальної шкоди, суд враховує наступне. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Крім того, відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Поряд з цим, суд звертає увагу, що стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018\~року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №\~917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04\~грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Також, Верховний Суд неодноразово зауважував, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова Верховного Суду від 21\~вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц). Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] долучив до позовної заяви Висновком експертного дослідження Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 05\~квітня 2023 року №\~ЕД-19/111-23/12880-ІТ, у якому експертом встановлено, що в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля марки БМВ реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] вбачаються невідповідності у виконанні вимог пункту 10.1. та пункту 10.6. Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, на підтвердження вартості заподіяної матеріальної шкоди, позивач надав до суду Звіт ТОВ «Сател Груп» від 22\~лютого 2023 року №\~8674/22 про оцінку транспортного засобу Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] , з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику цього транспортного засобу [PERSON] , складає 170\~430,00\~грн. Тобто, позивач надав до суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Водночас, [PERSON] свої доводи обґрунтовує наявністю судового рішення у справі №\~369/12591/22 (яка є преюдиційною у цій справі), яким встановлена відсутність вини в діях [PERSON] , а також експертним висновком від 15\~грудня 2022\~року №\~189/22, який був досліджений під час розгляду справи №\~369/12591/22, у якому, зокрема, встановлено протилежне до висновку експертного дослідження від 05\~квітня 2023 року №\~ЕД-19/111-23/12880-ІТ. З огляду на те, що в матеріалах справи фактично два протилежних експертних висновків щодо одних й тих самих подій, ухвалою суду від 05 вересня 2023\~року призначена судова автотехнічна та автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено експертам ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа», з переліком питань, на які слід надати відповіді. На виконання вимог цієї ухвали, судовим експертом ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» Семенченко\~П.\~О. складено висновок експерта за результатами проведення автотехнічної та автотоварознавчої експертизи від 29\~травня 2024\~року №\~ВЕ-21/24. Так, відповідно до цього експертного висновку, в даній дорожній обстановці, при наявному для даної версії комплексі вихідних даних, дії водія автомобіля БМВ, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] не відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.6 ПДР України, і, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням даної ДТП. В дані \~ \~ \~ \~й дорожній обстановці, у разі руху зі швидкістю 50,0 км/год. дії водія [PERSON] не відповідали вимогам пункту 12.9 б) ПДР України, однак в його діях невідповідностей вимогам ПДР України, які б, з технічної точки зору, були умовою створення аварійної обстановки або перебували в причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається. Крім того, у цьому експертному висновку зазначено, що вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП від 24\~листопада 2022\~року, дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент ДТП та складає: 170\~430,00\~грн. Вартість відновлюваного ремонту заподіяного власнику автомобіля Шкода Октавія реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП від 24\~листопада 2022\~року, становить: 468\~349,18\~грн (з ПДВ 20% на заміні складові та матеріали), 399\~868,20\~грн (без ПДВ 20% на замінні складові та матеріали). Отже, висновок експерта за результатами проведення автотехнічної та автотоварознавчої експертизи від 29\~травня 2024\~року №\~ВЕ-21/24 повністю підтверджує висновки експертного дослідження Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України від 05\~квітня 2023 року №\~ЕД-19/111-23/12880-ІТ та Звіту ТОВ «Сател Груп» від 22\~лютого 2023 року №\~8674/22 про оцінку транспортного засобу, які долучені позивачем, як докази позовних вимог. Водночас, висновок експерта за результатами проведення автотехнічної та автотоварознавчої експертизи від 29\~травня 2024\~року №\~ВЕ-21/24 повністю спростовує експертний висновок, складений судовим експертом Скороходом\~К.\~М., від 15\~грудня 2022\~року №\~189/22, на який посилається відповідач у цій справі. Отже, під час розгляду цієї справи суд бере до уваги саме експертні висновки від 29\~травня 2024\~року №\~ВЕ-21/24 та від 05\~квітня 2023 року №\~ЕД-19/111-23/12880-ІТ, а також Звіту про оцінку майна від 22\~лютого 2023 року №\~8674/22, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Що стосується аргументів [PERSON] про преюдиційність обставин, установлених у справі №\~369/12591/22, до обставин у цій справі, суд вважає такі доводи безпідставними з огляду на таке. Відповідно до статті 82 ЦПК України підставами для звільнення від доказування є наявність обставин, які визнаються учасниками справи або таких, які визнано загальновідомими, наявність обставин, встановлених рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Суд також зазначив, що преюдиційність відрізняється від обов`язковості правових висновків (позицій) Верховного Суду, які мають прецедентних характер та стосуються тлумачення законодавства, що здійснює Суд під час касаційного перегляду справи (відповідно до частин п`ятої та шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права). Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №\~753/11000/14-ц. Так, у справі №\~369/12591/22 предметом розгляду було встановлення вини у діях [PERSON] у співвідношенні до порушення останнім п.10.4 ПДР та до складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а також настання адміністративної відповідальності на підставі статті 22 цього Кодексу. Тобто, спір, який виник у справі про адміністративне правопорушення. Поряд з цим, у справі, яка розглядається, правовідносини виникли у зв`язку з настанням обставин, які передбачені статями 1166, 1187 ЦК України, тобто, цивільно-правовий спір. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини у цих справах не є взаємопов`язаними та не несуть пріоритетність один одному, оскільки спори хоч і виникли на підставі ДТП від 24\~листопада 2022 року, однак керуються різними нормативно-правовими актами України і не є взаємопов`язаними щодо доказування. Крім того, суд зважує, що при визначенні винності чи не винності у справі про адміністративне правопорушення, суд перевіряє порушення особою саме певного пункту ПДР і вирішує винність особи. Щодо твердження відповідача про те, що враховуючи, що на під час розгляду цієї справи позивач продав автомобіль Шкода Октавія, реєстраційний номер [NUMBER] , а тому у разі зобов`язання відповідача виплатити матеріальну шкоду, позивач повинен віддати йому цей автомобіль, суд вважає помилковими і такими, що не стосуються предмету позову у цій справі, у зв`язку з тим, що за загальним правилом норми матеріального права застосовуються на момент виникнення спірних правовідносин (момент вчинення ДТП), суд досліджує і оцінює обставини справи саме на дату, коли виникла матеріальна шкода. Такі самі критерії оцінки суд застосовує й при визначенні вартості матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню. Водночас, суд звертає увагу, що подальший продаж автомобіля, який належав на право власності позивачу на момент ДТП, ніяким чином не впливає на факт наявності матеріальної шкоди, яка була завдана під час цього ДТП, оскільки вартість його продажу ніким не оспорюється ані в рамках розгляду цього позову, ані в іншому цивільному провадженні. Більш того, експертиза та оцінка вартості матеріальної шкоди розраховувалась виключно на момент ДТП, при цьому вимоги позивача у цій справі заявлені у розмірі, що не перевищує вартість автомобіля на момент ДТП (170\~430,00\~грн), а не у вартості відновлюваного ремонту цього автомобіля (468\~349,18\~грн відповідно до експертного висновку), що на переконання суду є абсолютно допустимим і співмірним способом захисту прав [PERSON] і відсутність зловживання з його боку. Що стосується позовних вимог у частині стягнення витрат на правничу допомогу, витрат на проведення експертиз, суд зазначає таке. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами частин першої, другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції до прийняття постанови у справі. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Поряд з цим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014\~року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (East/West Alliance Limited v. Ukraine), заява № 19336/04). Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При цьому, Верховний Суд виклав сталу правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зокрема, такі висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Так, представником позивача Денисенком\~Є.\~В. надано до суду належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу у розмірі 15\~000,00\~грн, і суд вважає, що така сума є співмірною до заявлених позовних вимог. Крім того, з відповідача слід стягнути кошти, які були витрачені позивачем на проведення експертизи та на отримання звіту щодо оцінки завданої майнової шкоди, які складають: 1\~800,00\~грн (витрати на проведення експертного дослідження відповідно до квитанції від 15\~березня 2023\~року №\~575/Kiyv23); 2\~800,00\~грн (вартість проведення звіту оцінки матеріального збитку відповідно до рахунку від 21\~лютого 2023 року №\~СФ-61 і платіжного доручення від 21\~лютого 2023\~року); 43\~000,00 грн (оплата за проведення судової експертизи відповідно до рахунку від 10\~січня 2024\~року №\~23/01-5). Також, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір, за подання цього позову, який складає 1\~785,31\~грн. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява від 10 лютого 2010 року № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.), серія A,303-A, п. 29).

Outcome: approved