Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] (до шлюбу прізвище - [PERSON] ) звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] та просила розірвати між ними шлюб, зареєстрований 09.06.2006 року у РАЦС м.Тирасполь, актовий запис №380. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через різні характери та погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними припинені в листопаді 2021 року, примирення та збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою суду від 09.12.2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, але надала заяву, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№17247 про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Просила шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№17226, в якій просив справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував у їх задоволенні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом [PERSON] (до шлюбу прізвище - [PERSON] ) уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували 09.06.2006 року у РАЦС м.Тирасполь, актовий запис №380. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони разом не мешкають, спільного господарства вони не ведуть. Частиною 1 ст. 3 ЩІК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів країни, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно із ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права поземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Позивачка є громадянинкою України, відповідач є громадянином російської федерації, останнє місце проживання сторін на території України. Шлюб між сторонами було зареєстровано в РАЦС м.Тирасполь. Таким чином, право України одночасно є правом останнього спільного місця проживання подружжя та правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок. За таких обставин до припинення шлюбу має застосовуватись право України. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved