Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району здійснити приватизацію квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за відсутності обмінного ордеру на житлове приміщення встановленого зразка, виданого виконавчим комітетом Запорізької міської ради в 1984 році.\~ Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона звернулася до відповідача з заявою про приватизацію квартири, однак їй було роз`яснено що для здійснення приватизації необхідно надати ордер на спірне житлове приміщення. З огляду на те, що вона позбавлена можливості надати ордер про надання житлової площі, звернулася до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2024 року провадження по справі відкрите. Відповідач надав\~відзив на\~позов,\~в якому зазначив, що дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а в зв`язку з неподанням саме позивачем необхідних документів, визначених Положенням від 16.12.2009 № 396, для здійснення приватизації житлового приміщення, тому в даному випадку районна адміністрація не є тим відповідачем, який порушив, не визнав, чи оспорив суб`єктивні права , свободи чи інтереси позивача. Ухвалою суду від 14\~листопада 2024\~ \~року закрите підготовче\~ провадження та призначено \~ справу до судового розгляду по суті. У вступному слові позивач та її представник [PERSON] надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягали на задоволенні позову. Представник відповідача просила ухвалити рішення на розсуд суду , не навівши будь-яких заперечень на доводи позивачів. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до\~статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", згідно якої до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. З матеріалів справи вбачається , що [PERSON] звернулася до органу приватизації із заявою з питань приватизації квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності Територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Матеріалами справи підтверджено , що в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] з 30.07.1991 року по теперішній час . Крім того, довідкою ОСББ «Українська-31» підтверджено, що [PERSON] проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] , інформація щодо приватизації вказаної квартири в «ОСББ «Українська-31» відсутня. Частина 2\~статті 9 Житлового кодексу України\~закріплює за громадянином право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду. У квітні 2016 року позивач звернулася до Департаменту ЖКГ Запорізької міської ради з заявою про надання їй копії обмінного ордеру на квартиру [ADDRESS] , однак їй повідомили, що надати запитувану інформацію неможливо , через те, що до департаменту ЖКГ Запорізької міської ради передано на зберігання справи ліквідованого ДКП «Бюро обміну житлової площі» лише з 01.01.1994 . Пунктом 5\~ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"\~встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. В травні 2024 року відповідачем було надано роз`яснення позивачу [PERSON] щодо приватизації квартири , зокрема зазначено про необхідність надання ордеру про надання житлової площі. Згідно ч. 10\~ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"\~органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2\~ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірне житлове приміщення не розповсюджується. В ході судового розгляду справи встановлено , що позивач [PERSON] тривалий час зареєстрована та проживає в спірній квартирі, що підтверджує правомірність її мешкання в квартирі [ADDRESS] . З огляду на вказані обставини відповідно до приписів\~Законів №500-VI\~та №2842-12 позивач маєть право на приватизацію жилого приміщення. Відповідно до ч.1\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1\~ст.345 ЦК України\~фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Враховуючи те, що, відповідно до\~ст. 59 ЖК України, обмінний ордер на спірну квартиру недійсним в судовому порядку визнаним не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, відповідач не має праві відмовляти позивачу у приватизації займаного ними житла саме з підстав відсутності ордеру. Обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією\~та Законами України проголошений\~\~ч. 2\~ст. 19 Конституції України. Таким чином, враховуючи, що позивач вселений до квартири на законних підставах, незаконність її проживання ніхто не оспорює, вона позбавлена можливості отримати обмінний ордер, а відсутність його копії позбавляє позивача реалізувати своє право на приватизацію квартири , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved