Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

29.07.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА») про стягнення грошових коштів у якості страхового відшкодування, в якому позивач просить суд: - стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь позивача [PERSON] грошові кошти у розмірі 84798,91 грн; - включити до складу судових витрат позивача вартість сплачених послуг судового експерта Цаберябого В.М. з підготування висновку експерта №030/24 транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, від 18.03.2024 року у розмірі 4000,00 грн; - включити до складу судових витрат позивача [PERSON] вартість витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000,00 грн. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він є власником пошкодженого транспортного засобу Mercedes-Benz 308D, д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , винуватого у скоєнні ДТП, що сталось 08.02.2024 року за участі транспортних засобів Changan Benben E-Star, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та Mercedes-Benz 308D, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , була застрахована у відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», поліс №21633527. Про вказаний страховий випадок позивач повідомив відповідача. Як пояснив позивач, 23.04.2024 року відповідач самостійно без узгодження розміру страхової виплати з позивачем здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 63067,79 грн. Проте позивач не погодився з розміром виплаченого йому страхового відшкодування та провів незалежну експертизу у судового експерта [PERSON] , за результатами проведення якої було підготовлено та складено висновок експерта №030/24 транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу» від 18.03.2024 року. Відповідно до висновку експерта, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz 308D, д.н.з. [NUMBER] , складає 199747,86 грн, а ринкова вартість пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz 308D, д.н.з. [NUMBER] , складає 51881,16 грн Позивач звернув увагу суду на те, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу позивача (265201,97 грн) перевищує ринкову вартість автомобіля на момент пошкодження (199747,86 грн), вартість матеріального збитку визначається такою, що дорівнює вартості автомобіля на момент пошкодження, оскільки відновлювати автомобіль економічно недоцільно. Розмір заподіяної матеріальної шкоди позивач розрахував наступним чином: 199747,86 грн (вартість автомобіля до ДТП) 51881,16 грн (ринкова вартість пошкодженого автомобіля після ДТП) = 147866,70 грн. Зазначена сума повністю покривається граничною сумою страхового відшкодування за страховим полісом №216335627 у розмірі 160000,00 грн, а встановлений полісом розмір франшизи складає 0 гривень. Відповідач на власний розсуд здійснив часткове погашення майнової шкоди у розмірі 63067,79 грн, тому загальна сума позовних вимог підлягає зменшенню та становить 84798,91 грн, а саме: 147866,70 грн 63067,79 грн = 84798,91 грн. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів у якості страхового відшкодування та з вимогами про відшкодування судових витрат. 16.08.2024 року в системі «Електронний суд» представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву із запереченнями проти задоволення позовних вимог, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. За твердженнями сторони відповідача, відповідно до звіту №35323/1 від 04.04.2024 року, вартість транспортного засобу Mercedes-Benz 308D, д.н.з. [NUMBER] , після ДТП складає 116193,11 грн. Згідно зі страховим актом №ОЦВ-24-04-2262/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 23.04.2024 року було здійснено виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 63067,79 грн (179260,90 грн (вартість транспортного засобу до ДТП) 116193,11 грн (вартість транспортного засобу після ДТП) = 63067,79 грн) на рахунок в АТ КБ «ПриватБанк», чого позивач не заперечує. Також за твердженнями представника відповідача, закон не вимагає погодження із позивачем суми страхового відшкодування, відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та страхова компанія сплатила позивачу розмір страхового відшкодування, відповідно до оціненої нею шкоди. 30.08.2024 року в системі «Електронний суд» представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, пояснивши, що позивач замовив проведення судової експертизи з метою встановлення дійсних і реальних розмірів шкоди, завданої транспортному засобу позивача. Також представник позивача вказав, що огляд транспортного засобу страховиком та судовим експертом проводився в один і той самий момент, тому позивачем було направлено звернення до судового експерта завчасно з метою огляду пошкодженого транспортного засобу усіма заінтересованими особами. При цьому представник позивача наголосив на тому, що він не повинен оскаржувати розрахунок страхового відшкодування як окремий документ, а це здійснюється у межах розгляду справи про визначення розміру дійсної шкоди власнику пошкодженого транспортного засобу\~ потерпілої сторони, у тому числі шляхом подання доказів (висновку судової експертизи). Під час судового засідання представники позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з позовом пояснили суду таким чином, як про це вказано вище. Представник позивача адвокат Тарасюк О.О. додатково пояснив, що відповідач був ознайомлений з висновком судового експерта та такий був долучений до матеріалів страхової справи. Проте відповідач його не врахував та провів власні розрахунки, провів часткове погашення страхового відшкодування. Проте позивач не погодився із проведеними відповідачем розрахунками та звернувся до суду з позовом. Другий представник позивача за довіреністю Журбінський М.М. додав, що позивач особисто був на огляді транспортного засобу, привіз пошкоджений транспортний засіб для його огляду судовим експертом та оцінювачами відповідача. При цьому оцінювачі відповідача не несуть кримінальної відповідальності за надані ними висновки та не є експертами. Натомість позивач надав суду висновок судового експерта. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 05.08.2024 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Ухвалою суду від 19.12.2024 року із занесенням до протоколу судового засідання, з урахуванням заперечень сторони позивача, суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про долучення доказів, з огляду на порушення порядку подання до суду додаткових письмових доказів, визначеного ст. 83 ЦПК України, а саме: на противагу вимогам ч. 4 ст. 83 ЦПК України, відповідач письмово не вказав об`єктивних причин, з яких відповідач не зміг подати докази разом з відзивом на позов, та у відзиві на позов або у клопотанні не вказав доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, не просив суд встановити додатковий строк для подання доказів, не обґрунтував неможливість подання доказів у вказаний строк з причин, що не залежали від відповідача; не надав доказів надіслання чи надання додатково поданих доказів стороні позивача, або підстави, що виключають необхідність їх надсилання позивачу. У судове засідання, призначене на 19.12.2024 року, з`явились представники позивача. Представник позивача повторно не з`явилась у судове засідання, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань щодо участі у судових засіданнях на адресу суду не надсилала. Суд, заслухавши думку представників позивача, на підставі положень ст. ст. 128, 223 ЦПК України розглянув справу за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Під час судового розгляду справи по суті суд заслухав пояснення учасників справи по суті спору, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, та 19.12.2024 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, що містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] від 27.02.2020 року, позивач [PERSON] , [INFO] , є власником транспортного засобу автомобіля марки Mercedes-Benz 308D, д.н.з. [NUMBER] , 1995 року випуску, жовтого кольору, тип: спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний - В, номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] . Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2024 року, справа №203/1433/24, провадження №3/0203/732/2024, (суддя Вусик Є.О.) було визнано винуватим [PERSON] , [INFO] , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Вказана постанова суду набрала законної сили станом на 13.04.2024 року. Відповідно до поліса №216335627 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цей документ є візуальною формою полісу, що посвідчує укладення внутрішнього електронного договору, страховик: ПАТ «НАСК «ОРАНТА», страхувальник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД Агротайм», строк дії договору з 18.08.2023 року по 17.08.2024 року включно; страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну майну 160000,00 грн; розмір франшизи 0 грн; забезпечений транспортний засіб: Changan Benben E-Star, Тип: В5, д.н.з. [NUMBER] , 2022 року випуску. Відповідно до висновку експерта №030/24 транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 18.03.2024 року, судовий експерт [PERSON] , за змістом якого позивач звернувся 14.03.2024 року до судового експерта із заявою щодо проведення транспортно-товарознавчої експертизи автомобіля Mercedes-Benz 308D, реєстраційний номер [NUMBER] , з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого його власнику; висновок підготовлено для надання до суду, про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України експерт обізнаний; серед використаних нормативних і довідкових джерел вказана, зокрема, Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Міністерством юстиції України і Фонду Державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092; технічний огляд автомобіля Mercedes-Benz 308D, реєстраційний номер [NUMBER] , був проведений експертом 18.03.2024 року в світлий час доби при природному і штучному освітленні в присутності [PERSON] , власника автомобіля за адресою: [ADDRESS] . За результатами проведеного експертного дослідження судовий експерт дійшов таких висновків: - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz 308D, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 199747,86 грн; - ринкова вартість пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz 308D, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 51881,16 грн. Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 18.03.2024 року, судовий експерт за участі власника транспортного засобу [PERSON] провів огляд автомобіля Mercedes-Benz 308D, реєстраційний номер [NUMBER] . 15.03.2024 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталась 08.02.2024 року за участі транспортних засобів: Mercedes-Benz 308D, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та Changan Benben E-Star, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до виписки з банківського рахунку позивача у АТ КБ «ПриватБанк» за період 23.04.2024 року 23.04.2924 року, відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 23.04.2024 року здійснив безготівкове зарахування страхового відшкодування по договору №216335627 від 18.08.2023 року на банківський рахунок позивача [PERSON] у розмірі 63067,79 грн. 10.05.2024 року та 03.06.2024 року позивач направив на адресу відповідача заяви про виплату страхового відшкодування, відповідно до висновку незалежного судового експерта Цаберябого В.М. №030/24, у зв`язку із заниженою сумою виплати по справі №2262. На підтвердження своєї позиції щодо правильності визначення розміру страхового відшкодування у розмірі 63067,79 грн та його достатності представник відповідача надала суду копії: ремонтної калькуляції від 04.04.2024 року №35323, висновок вартості придатних залишків №35323/1, складеного 04.04.2024 року, ТОВ «СЗУ Україна Консалтинг». За змістом висновку вказано, що висновок виконано оцінювачем [PERSON] , який має кваліфікацію оцінювача, має свідоцтво та сертифікат оцінювача; вартість КТЗ на момент огляду: 116193,11 грн. На підтвердження понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, витрат, пов`язаних із проведенням експертизи у розмірі 4000,00 грн, витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн позивач надав суду: оригінал квитанції зі сплати судового збору від 26.07.2024 року на суму 1211,20 грн; засвідчені копії: квитанції №24010 від 18.03.2024 року на суму 4000,00 грн за складання висновку №030/24 від 18.03.2024 року, ФОП [PERSON] ; договору №17/07 про надання правової допомоги від 17.07.2024 року, укладеного між адвокатом Тарасюком О.О. та [PERSON] , за умовами якого, зокрема, за надання послуг адвокатом відповідно до п. п. 2.1. 2.2. договору, клієнт сплачує адвокату винагороду, розмір якої визначається в акті приймання-передачі наданих послуг (п.4 договору); свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3337 від 28.07.2017 року; ордера на надання правничої допомоги від 17.07.2024 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 17.07.2024 року №17/-7, адвокат Тарасюк\~О.О.; додаткової угоди до договору про надання правової допомоги №17/07від 17.07.2024 року, за умовами якої, зокрема, у справі щодо позову [PERSON] до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення грошових коштів у якості страхового відшкодування за ДТП, що мала місце 08.02.2024 року, за послуги, зазначені у пунктах 1, 2 додаткової угоди до договору клієнт сплачує адвокату гонорар у сумі 10000,00 грн без ПДВ протягом п`яти днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг та набрання судовим рішення по справі законної сили (п. 3 додаткової угоди); звіту адвоката від 18.07.2024 року до додаткової угоди від 17.07.2024 року на суму 10000,00 грн та акту приймання-передачі наданих послуг від 18.07.2024 року до додаткової угоди від 17.07.2024 року на суму 10000,00 грн. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення грошових коштів у якості страхового відшкодування. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до положень ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Аналіз викладених вище норм вказує, що страховик у разі визнання транспортного засобу фізично знищеним у межах розміру страхової суми (ліміту), за вирахуванням розміру франшизи, відшкодовує потерпілій особі завдану ДТП шкоду, яка складається з різниці між вартістю автомобіля до ДТП та після ДТП. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 27.03.2019 року у справі №752/16797/14-ц, за якою у випадку, якщо транспортний засіб є фізично знищеним, то його власнику відшкодовується виключно різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на еквакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Також за змістом п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, у тому числі зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у т.ч. шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої\~підпунктом "а"\~пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України,\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі №753/21177/16-ц (провадження №61-28918св18) дійшов висновку, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування. Підтвердження фактичної (реальної) суми шкоди має встановлюватися на підставі висновку автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля (постанова ВС від 20.03.2018 року у справі №911/482/17). Також суд враховує те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема, на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ) (постанова ВП ВС від 14 грудня2021 року у справі №147/66/17). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що сторони не узгодили між собою розмір страхового відшкодування, проте відповідач виплатив позивачу 63067,79 грн страхового відшкодування, з яким позивач не погодився та звернувся до суду з позовом. При цьому відповідно до висновку експерта від 18.03.2024 року, який є належним та допустимим доказом, розмір заподіяної майнової шкоди позивачу внаслідок ДТП склав 147866,70 грн (199747,86 грн (ринкова вартість автомобіля до ДТП) 51881,16 грн (ринкова вартість пошкодженого автомобіля після ДТП) = 147866,70 грн). Отже, транспортний засіб позивача вважається фізично знищеним та з урахуванням здійсненої виплати відповідачем страхового відшкодування позивачу підлягає відшкодуванню несплачена сума страхового відшкодування у розмірі 84798,91 грн (147866,70 грн (розмір заподіяної позивачу внаслідок ДТП майнової шкоди) 63067,79 грн (розмір сплаченого відповідачем страхового відшкодування) = 84798,91 грн). Оскільки витрати на відновлювальний ремонт автомобіля позивача перевищують його вартість на момент ДТП, його ремонт є економічно необґрунтованим, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, за мінусом сплаченого страхового відшкодування, в межах ліміту відповідальності страховика транспортного засобу винуватця ДТП (160000,00 грн). При цьому суд бере до уваги те, що відповідач не надав суду доказів на противагу поданому позивачем висновку судового експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 18.03.2024 року, не спростував визначений розмір матеріального збитку та вартість транспортного засобу після ДТП, а отже, не довів, що такі визначено експертним дослідженням неправильно, та це не спростовано і висновком оцінювача від 04.04.2024 року, наданим відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (160000,00 грн), з урахуванням розміру франшизи 0 грн. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до положень ст. 102 ЦПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Відповідно до положень ст. 106 ЦПК України, порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Відповідно до положень ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89\~цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема, якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (постанова ВП ВС від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частин 1 - 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~частин 2,\~3,\~4,\~8\~ст.\~141\~ЦПК України,\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, з урахуванням того, що позивач довів належними та допустимими доказами понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 4000,00 грн, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі вимоги позивача про відшкодування йому судових витрат, з урахуванням принципів пропорційності та розумності. Своєю чергою, сторона відповідача не спростувала твердження позивача з цього приводу, не подала заяви про зменшення вимог позивача про відшкодування судових витрат. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне задовольнити у повному обсязі позовні вимоги [PERSON] та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 84798,91 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 4000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved