Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з ним та стягнення з відповідача на його користь на утримання дитини аліментів. Позов обґрунтовано тим, що він є батьком неповнолітньої доньки. 02.02.2021 року розірвано шлюб між ним та відповідачем. 03.02.2022 року відповідачем подана заява до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Стенюхіної І.В. про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини і після цього, вона залишила дитини проживати у нього в [ADDRESS] . Дана квартира належить на праві власності його матері [PERSON] . Відповідач виїхала за межі Україна і на даний час перебуває в Польщі. Донька відвідує дошкільний навчальний заклад № 2 «Ятранчик», медичну допомогу надає сімейний лікар [PERSON] . Вказує, що звернувся до органів опіки та піклування щодо надання відповідного висновку, але йому роз`яснено, що такий висновок буде надано на вимогу суду, а тому вимушений звернутись в суд з позовом, який просить задовольнити. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.11.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 24.01.2024 року витребувано висновок від Органу опіки та піклування Кропивницької міської ради. 11.04.2024 року відповідачем [PERSON] пред`явлено зустрічний позов до [PERSON] , третя особа: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини з нею в м. Свідніца вул. Йоднова, 10, Республіка Польща. Зустрічний позов відповідач за первісним позовом обґрунтовує тим, що шлюб сторін не склався, вона не мала роботи, в перший день повномасштабного вторгнення рф вона хотіла приїхати до доньки і написала дозвіл на виїзд дитини за кордон. Відповідач не виїхав, намагався її повернути. Вона переказувала кошти на утримання дитини. Зазначає, що з нею дитині буде безпечніше. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.05.2024 року зустрічний позов об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.08.2023 року підготовче провадження у справі закрите та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позивача адвокат Мазуренко Н.Ю. позов підтримали, посилаючись на обставини, що в ньому викладені та просили відмовити в задоволенні зустрічного позову. Додатково позивач пояснив, що відповідач приїхала в Україну, спілкувалась з донькою, жодних перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю він не чинить. Представник відповідача адвокат Швець С.І. заперечив проти задоволення первісного позову, та просив задовольнити зустрічний позов, посилаючись на обставини, що в ньому викладені. Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради Поровчук А.А. підтримала наданий суду висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини з батьком, зазначила, що мати написала згоду на позбавлення її батьківських праві відносно дитини, виїхала за кордон, залишивши дитину, дитина проживає з батьком. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі № 377/128/18, суд зазначив, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Для ухвалення судового рішення може виявитися необхідним не лише враховувати відповідні правові положення, а також брати до уваги не правові поняття та реалії, які стосуються контексту спору, як-от, наприклад, етичні, соціальні чи економічні міркування. Це вимагає від судді усвідомлення наявності таких міркувань при вирішенні справи. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 ЦК України). Кожна сторона зобов`язана довести належними та достатніми доказами ті обставини, на які посилається. Судом встановлено, що 02.06.2018 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 152. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , про що 31.10.2018 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області складено актовий запис № 1660. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . Фактичні шлюбні відносини між сторонами було припинено, та в подальшому шлюб розірвано за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.02.2021 року. Згідно вказаного рішення [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Як зазначає позивач та не спростовує вказаного відповідач, 03.02.2022 року відповідачем подана заява до приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Стенюхіної І.В. про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини і після цього, вона залишила дитину проживати у позивача в [ADDRESS] та виїхала за межі Україна і на даний час перебуває в Польщі. Відповідач в судовому засіданні 28.10.2024 року пояснила, що з осені 2022 року не працювала, мала борги, 24.02.2022 року виїхала до Польщі в м. Свідніца. На даний час вона має соцпакет, орендує житло, квартира двокімнатна, у неї є цивільний чоловік, українець, який розведений і також має дитину, його сину 4 роки. Вона працює, має заробіток 40\~000 злотих, з яких вносить плату за житло 10\~000 злотих та витрачає на харчування 5\~000 злотих. Приїхала в Україну на тиждень, спілкувалась з дитиною, позивач перешкод не чинив, дитина виявляла бажання жити з батьком, до неї приїздити в гості. Вважає, що проживання дитини у неї є безпечнішим. Допитані в судовому засіданні 04.11.2024 року свідки пояснили: свідок [PERSON] зазначила, що вони є сусідами, позивач проживає з дівчинкою [PERSON] , дружину його ніколи не бачила, [PERSON] з дитиною лагідний, вона ходить в садочок, ДЮЦ, з його слів знає, що дружина в Польщі, дівчинка про маму не говорить, дитина завжди охайно одіта, причесана, у дитини ніколи не бачила поганого настрою, живуть удвох, а бабуся окремо. Свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем дружні відносини, вони знайомі з 2020 року, він живе з [PERSON] , мати дитини захотіла пожити для себе і зараз перебуває за кордоном, позивач живе з донькою, вони дуже прив`язані одне до одного. Свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем має дружні відносини, вони сусіди, їх діти гуляють разом, дівчинка маму не згадує, мама дитини живе за кордоном. Свідок [PERSON] пояснила, що є бабусею [PERSON] , [PERSON] живе з сином, при зустрічі з мамою емоцій не проявляла, мати залишила дитину до війни. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. У висновках ВС, викладених у постановах від 30.11.2022\~року у справі № 464/5348/21, від 09.11.2022 року у справі № 753/4575/21 суд зазначає, що під час визначення місця проживання малолітньої дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, бесіду з останньою має проводити психолог, головним завданням якого є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та отримання думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків. Суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб. У постанові Верховного суду від 23.12.2019 року у справі № 552/4608/18 (провадження № 61-6271св19) суд наголосив, що зміна місця проживання дитини, яка спричинить порушення стійких, усталених зв`язків дитини з оточенням і звичним середовищем, не відповідає найкращим інтересам дитини. Також, Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 року у справі № 404/3499/17 дійшов висновку, що визначення місця проживання дітей із батьком, з яким вони безперервно проживали тривалий період в оточенні інших рідних їм людей, забезпечує їх розвиток у безпечному, спокійному і стійкому середовищі та не впливає на взаємини дітей із матір`ю, оскільки не позбавляє її прав і не звільняє від виконання батьківських обов`язків. З висновку органу опіки та піклування № 4161/19 від 13.06.2024 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 679 від 28.06.2024 року вбачається, що враховуючи рішення Комісії,

Outcome: approved