Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~04.11.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 04.07.2024 року стався страховий випадок за участі належного їй автомобіля BMW і3, д.н.з. [NUMBER] та автомобіля FORD Firsta, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Даний страховий випадок був оформлений європротоколом, за змістом якого [PERSON] визнала свою вину у ДТП. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу FORD Firsta, д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно полісу № ЕР.221289496. За результатами розгляду поданих документів та огляду автомобіля, відповідачем було розглянуто справу № 44309 відносно події, яка мала місце 04.07.2024 року, та без будь-якого погодження з нею, прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 15279,19 грн. Надалі, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було виплачено суму страхового відшкодування з врахуванням франшизи в розмірі 12079,19 грн. У свою чергу, [PERSON] добровільно сплатила їй суму франшизи в розмірі 3200 грн. Однак, із відшкодованою сумою збитків вона категорично не погоджується, оскільки така не покриває мінімальні витрати на відновлення її автомобіля. З метою визначення дійсної вартості розміру завданого їй матеріального збитку, завданого її в результаті ДТП, вона звернулася судового експерта. Згідно висновку судового експерта Гуль В.І. № 18 від 06.11.2024 року вартість матеріального збитку заподіяного їй, як власнику транспортного засобу BMW і3, д.н.з. [NUMBER] , на дату оцінки 04.07.2024 року становить 28061,29 грн. Поряд з цим, що в перерахунку суми страхового відшкодування ПрАТ СК «ПЗУ Україна» їй було відмовлено. Відтак, стягненню із відповідача підлягає різниця між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування та розміром заподіяного їй збитку. Враховуючи наведене вище, а також вимоги, які зазначені у заяві про уточнення позовних вимог від 11.11.2024 року (а.с. 41-42) та у відповіді на відзив на позовну заяву від 26.11.2024 року (а.с. 105-107), просить суд стягнути із ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 4202,71 грн., та судові витрати по справі з яких: 1211,20 грн. сплачений судовий збір; 4540 грн. вартість проведення експертного дослідження; 7000 грн. витрати на правничу допомогу (а.с. 107). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.11.2024 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та за наявними у справі матеріалами (а.с. 37). 21.11.2024 року від відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень останній зазначає, що виплата страхового відшкодування [PERSON] внаслідок заподіяння їй майнового збитку в ДТП, яка сталася 04.07.2024 року, здійснювалася на підставі висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи № 519.24СЕ, виготовленого ФОП [PERSON] , оскільки правильності розрахунку суми страхового відшкодування та заяви позивачки про перерахунок розміру страхової виплати піддавалися сумнівам. Ураховуючи раніше здійснену виплату страхового відшкодування, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виплачено на розрахунковий рахунок [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 8579,39 грн. Дана сума була розрахована наступним способом: 27702,63 грн - загальна сума збитку, від якої відняли: 3844,05 грн. податку на додану вартість (згідно з ч. 36.2 ст. 36 Закону); 3200 грн. розмір франшизи; 12079,19 грн. розмір попередньої виплати. Крім того вважає, що заявлена сума витрат на правничу допомогу неспівмірна складності справи та наданим послугам. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити (а.с. 62-71). 20.11.2024 року від позивачки надійшла до суду відповідь на відзив на позовну заяву. Свої доводи остання обгрунтовує тим, що висновки експертів, складені без особистого огляду експертом транспортних засобів можуть містити недостовірну інформацію і не мають переваги над висновками експерта, який складений на підставі особистого огляду експертом транспортного засобу. Так, висновок судового експерта Картавова Ю.О. виготовлений без огляду її автомобіля, містить недостовірні відомості, а відтак у розглядуваному випадку висновок судового експерта Гуль В.І. № 18 від 06.11.2024 року має переважне доказове значення, оскільки такий складений за наслідками проведення безпосереднього огляду автомобіля BMW і3, д.н.з. [NUMBER] . Позов просить задовольнити у повному обсязі (а.с. 105-107). Станом на дату ухвалення даного судового рішення заперечення на відповідь на відзив від відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та письмові пояснення щодо позову від третьої особи, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету споруна стороні відповідача - [PERSON] на адресу суду не надходили. Враховуючи строки подання процесуальних документів, які наразі сплинули, та відсутність заяв учасників судового провадження про їх продовження чи поновлення, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.06.2024 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.221289496, внаслідок якого страховою компанією було забезпечено цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу FORD Fiesta, д.н.з. [NUMBER] . Строк дії договору по 03.06.2025 року включно; страхова сума на одного потерпілого за шкоду, завдану майну становить 160000 грн.; сума франшизи 3200 грн. (а.с. 74). 05.07.2024 року до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» звернулась [PERSON] із повідомленням про ДТП, що сталось 04.07.2024 року, за участю транспортного засобу FORD Fiesta, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля ВMW і3, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно складеного учасниками ДТП європротоколу, винною у даній ДТП була [PERSON] , що її страховиком не оспорюється. Як вбачається із повідомлення про ДТП та заяви про страхове відшкодування, страхового акту № 44309/1, розпорядження № 44306/1/1 на виплату страхового відшкодування, а також платіжної інструкції в національній валюті № 00122397 від 23.07.2024 року, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було фактично сплачено на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 12079,19 грн., з розрахунку: «15279,19 грн. визначений розмір матеріального збитку» «3200 грн. франшиза» (а.с. 75-79). Однак, визначення розміру та проведення страхового відшкодування страховою компанією в односторонньому є порушення вимог чинного законодавства. Так, як передбачено до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Як вбачається з матеріалів справи страхова компанія жодним чином не повідомляла позивача про прийняте рішення стосовно розміру та строків виплати страхового відшкодування, а також про результати оцінки остання повідомленою не була. В порядку досудового врегулювання спору позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок вищевказаної страхової виплати, однак страхова компанія, посилаючись на відсутність підстав для перегляду рішення та проведення доплати страхового відшкодування, у задоволенні її вимог відмовила (а.с. 22, 26). 17.10.2024 року [PERSON] звернулася до судового експерта Гуля В.І. про проведення, у відповідності до ст. 106 ЦПК України, експертного-товарознавчого дослідження автомобіля ВMW і3, д.н.з. [NUMBER] . Про вищевказану обставину позивачкою було повідомлено ПрАТ СК «ПЗУ Україна». У відповідного роду листі зазначено про дату, час та місце проведення огляду транспортного засобу, а також повідомлено, що метою визначення дійсної вартості суми матеріального збитку, завданого їй у ДТП, є подальше звернення до суду з позовом. 06.11.2024 року судовим експертом Гуль В.І. було складено висновок експерта за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 18, зі змісту якого слідує, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля ВMW і3, д.н.з. [NUMBER] , за наслідками ДТП, яка сталася 04.07.2024 року, становить 28061,29 грн. на дату оцінки 04.07.2024 року. Вказана сума є вартістю матеріального збитку заподіяного [PERSON] (а.с. 44-60). При підготовці вищевказаного висновку судовий експерт [PERSON] був повідомлений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, а тому у суду відсутні будь-які підстави ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність вищевказаного доказу. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, [PERSON] посилається на ту обставину, що сума виплаченого їй страхового відшкодування не спів мірна фактично завданому їй матеріальному збитку, дійсний розмір якого встановлений висновком судового експерта Гуль В.І. № 18 від 06.11.2024 року. В ході розгляду справи ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було додатково виплачено на користь [PERSON] 8579,39 грн. страхового відшкодування. Зазначене підтверджується відповідною платіжною інструкцією в національній валюті № 00130337 від 19.11.2024 року (а.с. 100). Як на правову підставу для проведення додаткової страхової виплати відповідач посилається на висновок експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи № 519.24СЕ, складений 08.11.2024 року судовим експертом Картавовим Ю.О. (а.с. 80-97). Однак, суд не приймає до уваги вищевказаний висновок з огляду на таке. Згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі Методика), - вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (далі КТЗ) визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу. Відповідно до п. 5.1 Методики, - технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом достовірно встановлено, що огляд автомобіля ВMW і3, д.н.з. [NUMBER] , судовий експерт [PERSON] особисто, або ж його представники не проводили, до позивачки із даною вимогою не звертались. Висновок № 519.24СЕ від 08.11.2024 року фактично складений на підставі фотознімків, долучених до висновку судового експерта Гуль В.І., що свідчить їх ідентичність фотознімкам, долучених до висновку останнього. Доказів іншого суду надано не було. Крім того, у своєму висновку судовий експерт Картавов Ю.О. посилається на забруднення, пошкодження, потертості оббивки салону; забруднення, пошкодження, потертості оббивки сидінь; потертості, пошкодження скла як на фактори, що впливають на процент зменшення його вартості, однак жодних фотосфітнин, які б свідчили про дану обставину останній до висновку не долучає. В розумінні положенню Методики, рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта) - це рішення суду чи органу досудового розслідування, який повинен вмотивувати таке рішення. Проведення експертизи без огляду транспортного засобу можливе лише в рамках судового розгляду справ, або на замовлення сторони захисту у кримінальних провадженнях за вихідними даними даними особи, яка призначила судову експертизу. Визначення матеріального збитку без огляду транспортного засобу особисто експертом носить вимушений характер, використовується у виняткових випадках. На переконання суду, висновок судового експерта Картавова Ю.О. № 519.24СЕ від 08.11.2024 року, складений без особистого огляду експертом транспортного засобу, містить недостовірну інформацію, а відтак не має переваги над висновком судового експерта Гуль В.І. № 18 від 06.11.2024 року, який складений на підставі особистого огляду експертом транспортного засобу. В ході розгляду справи ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не наведено жодних доводів, які б ставили під сумнів достовірності даних, які наведені у висновку судового експерта Гуль В.І. № 18 від 06.11.2024 року, а також взагалі не аргументовано доцільність проведення судовим експертом Картавовим Ю.О. судової транспортно-товарознавчої експертизи. Із наведеного вище слідує, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля ВMW і3, д.н.з. [NUMBER] , за наслідками ДТП, яка сталася 04.07.2024 року, становить 28061,29 грн., з яких: 12079,19 грн., (23.07.2024 року) та 8579,39 грн. (19.11.2024 року) були сплачені ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь [PERSON] . Тобто, стягненню із відповідача підлягає різниця між фактично виплаченою сумою страхового відшкодування та розміром заподіяного їй збитку, що становить 4202,71 грн. Крім того, відшкодуванню [PERSON] за рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна» також підлягає 4540 грн. вартості проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження, оскільки, як уже зазначалося, суд при розгляді даного спору приймає до уваги саме наданий стороною позивача висновок експерта за результатами експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 18 від 06.11.2024 року, який, в силу положення п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, відноситься до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як слідує з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01.10.2018 року в справі № 569/17904/17, - на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обгрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Судом встановлено, що 17.10.2024 року між адвокатом Овсієнко І.А. та позивачкою [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат взяла на себе зобов`язання з приводу надання правової допомоги у справі про стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «СК «ПЗУ України» (а.с. 110). Як вбачається із акту прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2024 року, адвокатом Овсієнко І.А. на виконання вищевказаного правочину було надано позивачці [PERSON] правничу допомогу загальною вартістю 7000 грн. з яких: консультація 1 год. вартістю 200 грн.; вивчення матеріалів справи 2,5 год. вартістю 500 грн.; складення позовної заяви 5 год. вартістю 5000 грн.; складення відзиву 2 год. вартістю 1300 грн. (а.с. 111). Вищевказана вартість послуг була сплачена [PERSON] 25.11.2024 року, що підтверджується відповідною квитанцією до прибуткового касового ордера № 1 (а.с. 113). Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при розгляді справи, суд вважає, що зазначені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими. На переконання суду, розмір понесених стороною позивача витрат на правничу допомогу зменшенню не підлягає, оскільки такий відповідає критеріям розумності та неминучості, а також співвідноситься із конкретними обставинами справи (заперечення ПрАТ «СК «ПЗУ України» обгрунтованості вимог [PERSON] як на стадії досудового врегулювання спору, так і на стадії судового розгляду). При визначенні суми відшкодування судових витрат суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що понесені позивачкою та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 968,96 грн., витрати, пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 4540 грн.; а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., у зв`язку із задоволенням позову, підлягають компенсації за рахунок відповідача.

Outcome: approved