Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

01 листопада 2024 року до Кіцманського\~ районного суду Чернівецької області через систему «Електронний суд» звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за договором №1225638 від 02.03.2021 року у розмірі 24531,19 грн., а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір №1225638, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8000 грн., процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. У позовній заяві представник позивача зазначає, що 30.12.2021 було укладено договір № 30-12/2021, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1225638. Крім того, позивач стверджує, що 10.03.2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1225638. Позивач вважає, що оскільки його наділено правом грошової вимоги до відповідача, який зобов`язання за кредитним договором не виконав, відтак, з останнього на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість, яка станом на день формування позовної заяви становить 24531,19 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7987,98 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16273,14 грн, інфляційні збитки 233,31 грн., нараховані 3% річних 36,76 грн. Окрім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн та 3028,00 грн судового збору, сплаченого при поданні позову. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. \~Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області суду від 11 листопада 2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 10:00 год на 10 грудня 2024 року. Представник позивача 10 грудня 2024 року в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, у прохальній частині позовної заяви, представник позивача просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання 10 грудня 2024 року не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Дослідивши наявні у справі докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 02.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №1225638. Відповідно до п.1 даного договору, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. У даному договорі сторони узгодили, що сума позики становить 8000,00 грн, строк позики 21 днів, процентна ставка 1,99 фіксована, датою повернення позики є 23.03.2021. 30.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 30-12/2021. Відповідно до п. 2.1 договору, первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 50584753,07 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору, позивач ТОВ «Вердикт капітал» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 24261,13 грн, з яких: 7987,98 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16273,14 грн сума заборгованості по процентам за користування кредиту. 10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купілю-продаж) прав вимоги. Відповідно до витягу з реєстру боржників до вищевказаного договору, позивач ТОВ «Коллект центр» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму 24531,19 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7987,98 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16273,14 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання ст. 625 ЦК України 270,07 грн. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість [PERSON] у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором про надання кредитного договору №1225638 станом на 10.03.2024 становить - 24531,19 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 7987,98 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 16273,14 грн, інфляційні збитки 233,31 грн., нараховані 3% річних 36,76 грн. Згідно довідки ТзОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» вих. №КД-000000122 від 16.09.2024 року підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018 року укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної операції: дата 02.03.2021, номер платежу 0ffdb27d-fd2c-4229-8c20-6811dd88962e, сума 8000,00 грн., отримувач на карту № [NUMBER] . Доказів погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед позивачем у даній справі [PERSON] суду не надав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 Цивільного Кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України\~розмір\~і порядок одержання\~процентів встановлюється договором.\~З положень кредитного договору та ст.ст.\~1054,\~1055 ЦК України\~вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. У частині першій\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України\~визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У\~ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абз.2 ч.2\~ст.639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені\~ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3\~ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Статтями 12, 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак, матеріали даної справи не містять первинних документів, оформлених відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитним договором перед первісним кредитором. При цьому, надані позивачем розрахунки заборгованості відповідача не є належними доказами наявності заборгованості та її розмірів. Довідка ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» вих. №КД-000000122 від 16.09.2024 року не є належним доказом надання [PERSON] кредитних коштів, оскільки не є первинним документом, оформленим відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог, позивач не надав належних доказів, які підтверджують надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, які були передбачені наявним у матеріалах справи договором позики, наявність заборгованості за тілом кредиту та процентами, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у наданих ним розрахунках за договором позики. Оскільки позивачем не доведено належними доказами існування у відповідача заборгованості перед первісним кредитором, суд критично оцінює доводи позивача, що така заборгованість була у подальшому відступлена новим кредиторам, у тому числі позивачу у справі. За таких обставин, розмір заборгованості відповідача, який був переданий від первісного кредитора до позивача також не доведений, а відтак розрахунки такої заборгованості, які здійснені позивачем, відхиляються судом, як необґрунтовані. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed