Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Драгівської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на малолітню дитину. Посилається на те, що [INFO] донька позивача - [PERSON] у м. Прага, Чеська Республіка, народила сина, якого покинула у пологовому відділенні Загальної факультативної лікарні міста Праги. Як зазначено у рішенні районного суду м. Прага, 4, від 04.04.2024 р., яке набрало законної сили 15.05.2024 року, мати залишила неповнолітнього у закладі, не вказавши його імені та прізвища, вагітність була без нагляду, мати дала згоду на усиновлення, неповнолітній був тимчасово переданий під опіку прийомній матері [PERSON] . Батько дитини не вказаний. Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 25.07.2024 р. у справі №309/ 3457/24 дане рішення іноземного суду визнано на території України. Позивачем зареєстровано народження дитини в органі РАЦС адміністрації міської частини м. Прага 2 та отримано свідоцтво про народження [NUMBER] від 1704.2024 року. Згідно рішення Посольства України в Чеській Республіці від 20 травня 2024 року [PERSON] , [INFO] набув громадянства України, що підтверджується довідкою №61313/19-536-1182 про реєстрацію особи громадянином України. Одразу після того, як дитину було виписано з медичного закладу та отримано всі необхідні документи для можливості перетину державного кордону, вони переїхали в Україну. З того часу дитина проживає разом з позивачем у [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 24.08.2024 р. № 6 за [PERSON] , [INFO] , закріплено право на проживання та користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області № 5 від 24.08.2024 р. малолітньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі рішення районного суду Прага, 4 справа №0Р 35/202486 50Р, яке визнано ухвалою Хустського районного суду 25 липня 2024 року справа №309/3457/24 яке засвідчує факт залишення матір`ю малолітнього у закладі охорони здоров`я та те, що дитина народжена одинокою матір`ю. Рішенням виконавчого комітету Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області № 8 від 24.08.2024 р. з 22 серпня 2024 року встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та призначено йому опікуна [PERSON] , мешканку [ADDRESS] . На даний час позивач повністю опікується дитиною, його мати, [PERSON] жодного разу не поцікавилася життям чи здоров`ям своєї дитини, не виявляє бажання приймати участь у його вихованні та матеріальному забезпеченні. Тобто, вже більше шести місяців не виявляє щодо дитини батьківського піклування. Взагалі не вважає його своїм сином. При цьому, відповідач формально вважається його матір`ю та має щодо дитини всі права, передбачені чинним законодавством. Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Представник позивача - адвокат Іляшкович Н.В. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позов підтримують повністю, з підстав наведених у ньому. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Відзиву не подала. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Драгівської сільської ради Хустського району, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився. Представник [PERSON] , діюча на підставі довіреності, подала суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника, не заперечує проти позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що [INFO] відповідач [PERSON] у м. Прага Чеської Республіки народила сина, якого покинула у пологовому відділенні Загальної факультативної лікарні міста Праги. Рішенням районного суду м. Прага, 4 від 04.04.2024 р., яке набрало законної сили 15.05.2024 року, встановлено, що мати залишила неповнолітнього у закладі, не вказавши його імені та прізвища, вагітність була без нагляду, мати дала згоду на усиновлення, неповнолітній був тимчасово переданий під опіку прийомній матері [PERSON] . Батько дитини не вказаний. Даним рішенням районного суду м. Прага, 4 в особі судді, Доктора Права, бакалавра Ніколи Гонгінової як одноособового судді у справі №0Р 35/202486 50Р від 04.04.2024 року щодо опіки у відношенні до дитини та про визначення імені та прізвища неповнолітньої особи також встановлено: «І. Суд приділяє неповнолітній дитині чоловічої статі, ім`я та прізвище якої не визначено, яка народилася [INFO] , ім`я як „ [PERSON] ", та прізвище „ [PERSON] ". II. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , переданий під опіку третьої особи, а саме подружжя пана [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , Україна. III. Пан [PERSON] , [INFO] , та пані [PERSON] , [INFO] , мають право і зобов`язані виховувати неповнолітнього [PERSON] , та представляти його інтереси в поточних справах і вести його справи замість його батьків, зокрема, вони мають право на отримання соціальної допомоги для неповнолітнього, вони мають право клопотати про надання допомоги з державної соціальної підтримки та про видачу закордонного документа від імені неповнолітнього. Вони також мають право від імені неповнолітнього вести переговори з дитячим садком і школою, які неповнолітній буде відвідувати, і приймати рішення у звичайних питаннях, пов`язаних з відвідуванням школи, а також з усіх питань, пов`язаних зі станом його здоров`я. IV. Мати не зобов`язана виплачувати аліменти. V. Пані [PERSON] , доктор філософії, зобов`язана передати неповнолітнього під опіку подружжя пана [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , одразу після виписки з медичного закладу, при тому розумінні, що подружжя пан [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , або один з них, має право до виписки неповнолітнього з медичного закладу провести з неповнолітнім адаптаційний період у медичному закладі з метою навчання по догляду за неповнолітнім.» Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 25.07.2024 року у справі № 309/3457/24 дане рішення іноземного суду визнано на території України. Позивачем зареєстровано народження дитини в органі РАЦС адміністрації міської частини м. Прага 2 та отримано свідоцтво про народження [NUMBER] від 1704.2024 року. Згідно рішення Посольства України в Чеській Республіці від 20 травня 2024 року [PERSON] , [INFO] набув громадянства України, що підтверджується довідкою №61313/19-536-1182 про реєстрацію особи громадянином України. Рішенням виконавчого комітету Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 24.08.2024 р. № 6 за [PERSON] , [INFO] , закріплено право на проживання та користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області № 5 від 24.08.2024 р. малолітньому [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі рішення районного суду Прага, 4 справа №0Р 35/202486 50Р, яке визнано ухвалою Хустського районного суду 25 липня 2024 року справа №309/3457/24 яке засвідчує факт залишення матір`ю малолітнього у закладі охорони здоров`я та те, що дитина народжена одинокою матір`ю. Рішенням виконавчого комітету Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області № 8 від 24.08.2024 р. з 22 серпня 2024 року встановлено опіку над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та призначено йому опікуна [PERSON] , мешканку [ADDRESS] . Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Поведінка відповідача, яка тривалий час взагалі не виховує дитину, не утримує матеріально, що свідчить про її байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи інтереси дитини, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання ним надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку що позовна вимога підлягає до задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] , [INFO] , аліментів на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 3000 /трьох тисяч/ гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON] , починаючи з дня звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: approved