Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

у листопаді 2023 року представник ФГ "Пшиченки" звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 02 вересня 2018 року відповідачка, порушуючи правила протипожежної безпеки у вітряну погоду розпалила багаття на суміжній земельній ділянці, в результаті чого вогонь перекинувся на орендовану ФГ "Пшиченки" земельну ділянку, де проростала соя, внаслідок чого полум`ям було знищено 15,2 га посіву сої, що спричинило позивачу збитки на суму 555078 грн. Постановою Полтавського апеляційного суду 17 травня 2023 року позов ФГ "Пшиченки" до [PERSON] , задоволено, стягнено із [PERSON] на користь ФГ "Пшиченки" 555078 грн у відшкодування майнової шкоди та 20815 грн 46 коп судових витрат. Вказує, що під час примусового виконання вказаного рішення суду з`ясувалося, що відповідачка 18 травня 2023 року у приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу уклала 2 договори дарування, згідно з якими подарувала належні їй 2 земельні ділянки кадастровий номер 5324887000:00:018:0027 площею 2.83 га та кадастровий номер 5324887000:00:013:0081 площею 2.41 га своєму синові, відповідачу [PERSON] . Представник позивача вважає, що ці договори укладені з метою ухилення від виконання судового рішення, що набрало законної сили, та недопущення звернення стягнення на майно боржника, а тому це суперечить ч.1 ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону Україїни ''Про судоустрій і статус суддів'', ч.1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Позивач вказує, що цивільно - правовий договір не може використовуватися учасником цивільних правовідносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили, це свідчить, що відповідачка реалізувала своє право на розпорядження майном з наміром унеможливити подальше звернення стягнення на зазначені земельні ділянки. Оспорювані договори мають всі ознаки фраундаторних договорів, так як вони укладені після набрання рішенням суду законної сили, укладені між близькими родичами - матір`ю та сином, є безоплатними. У зв`язку із вищевикладеним просив визнати недійсними договір № 550 дарування [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 5324887000:00:018:0027 [PERSON] , посвідчений 18.05.2023 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Горбанем Владиславом Володимировичем. Визнати недійсними договір № 551 дарування [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 5324887000:00:013:0081 [PERSON] , посвідчений 18.05.2023 приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Горбанем Владиславом Володимировичем. Скасувати державну реєстрацію права власності на ці земельні ділянки. 08.11.2023 у порядку ст. 33 ЦПК України дану цивільну справу розподілено для розгляду судді Коноводу О.В. 09.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.12.2023. 09.11.2023 задоволено заяву представника позивача, забезпечено позов шляхом заборони відповідачу [PERSON] відчужувати земельні ділянки з кадастровими номерами 5324887000:00:018:0027 та 5324887000:00:013:0081, площею 2,83 га, 2,41 га відповідно. 20.11.2023 приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Горбань В.В. надіслав суду письмову заяву, в якій вказану цивільну справу просив розглянути у його відсутність. 23.12.2023 відповідачкою [PERSON] подано до суду відзив на позов, в якому остання зазначила, що відчуження нею двох земельних ділянок своєму синові шляхом укладення відповідних договорів дарування відбулося не у зв`язку з прийняттям судом рішення про стягнення із неї на користь позивача збитків за знищений врожай. Вона не знала на час укладення цих договорів 18.05.2023 про те, що рішення Хорольського районного суду, який відмовив у задоволенні позову про стягнення із неї на користь позивача шкоди, заподіяної внаслідок знищення майна скасовано рішенням Полтавського апеляційного суду 17.05.2023. Вказує, що її представник - адвокат Яковенко Г.М. діяв самовільно, не повідомив її, що рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29 грудня 2022 року оскаржується в апеляційному порядку і не набрало законної сили, крім того, не повідомив її про результати розгляду цієї справи Полтавським апеляційним судом. Тому, укладаючи оспорювані позивачем договори, вона діяла добросовісно, так як не знала про наявність у неї обов`язку сплачувати майнову шкоду за знищений урожай в сумі 555078 грн, тому в задоволенні позову просила відмовити. Відповідачем [PERSON] 20.12.2023 подано суду відзив на позов, в якому він зазначив, що ні його матері [PERSON] , ні йому не було відомо про рішення Полтавського апеляційного суду, на підставі якого у його матері виник обов`язок перед позивачем сплачувати майнову шкоду за знищений урожай, тому укладені між ними договори дарування не містять ознак фраудаторності, в зв`язку з чим просив в задоволенні позову відмовити. 22.12.2023 представником позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що інтереси відповідачки [PERSON] у суді апеляційної інстанції були представлені адвокатом Яковенко Г.М., останній діяв в інтересах [PERSON] і від її імені, брав участь у розгляді справи Полтавським апеляційний судом, знав про те, що цей суд прийняв рішення про стягнення із його довірительки майнової шкоди за знищений урожай в сумі 555078 грн, в зв`язку з чим [PERSON] на наступний день після набрання цим рішенням суду законної сили уклала договори дарування 2-х земельних ділянок сільськогосподарського призначення, подарувавши їх своєму синові, а тому доводи відповідачів, що вони не знали про існування боргових зобов`язань, є безпідставними. 24.01.2024 постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.02.2024. Ухвалою суду від 22.08.2024 по цивільній справі № 548/2596/23 за позовом Фермерського господарства "Пшиченки" до [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб: Хорольського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління юстиції, приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Полтавської області Горбаня Владислава Володимировича про визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації права власності, задоволено заяву головуючого судді Коновода О.В. про самовідвід та передано її для визначення іншого судді до канцелярії Хорольського районного суду. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями 02.09.2024 справу передано для розгляду судді Старокожку В.П. Ухвалою від 04.09.2024 вказану справу прийнято до провадження цього судді, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження, роз`яснено позивачу ФГ "Пшиченки" обов`язок зареєструвати електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами та можливість ознайомлення з матеріалами справи з використанням цієї системи, призначено підготовче судове засідання на 24.09.2024. 24.09.2024 постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.10.2024. В порядку підготовки справи до судового розгляду задоволено клопотання представника відповідачки [PERSON] - адвоката Сидоренко Ю.В. про дослідження в судовому засіданні цивільної справи № 548/1238/21 за позовом ФГ ''Пшиченки'' до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, допит свідка [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, допитавши сторони та свідка, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 08.06.2021 ФГ ''Пшиченки'' через свого представника Пшиченка С.І. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в розмірі 555078 грн. Позов обґрунтовувався тим, що відповідачка, порушуючи правила протипожежної безпеки у вітряну погоду розпалила багаття на суміжній земельній ділянці, в результаті чого вогонь перекинувся на орендовану ФГ "Пшиченки" земельну ділянку де проростала соя, внаслідок чого полум`ям було знищено 15,2 га посіву сої, що спричинило позивачу збитки на суму 555078 грн. У цій справі представниками ФГ ''Пшиченки'' був [PERSON] , представником відповідачки [PERSON] - адвокат Яковенко Г.М. (угода від 09.08.2021). 29.12.2022 рішенням Хорольського районного суду Полтавської області в задоволенні позову Фермерського господарства ''Пшиченки'' до [PERSON] про стягнення майнової шкоди відмовлено. Вказане рішення суду позивач отримав 10.01.2023, відповідачка отримала 13.01.2023. 08.02.2023 позивачем подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду. 22.02.2023 ухвалою Полтавського апеляційного суду поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито апеляційне провадження. 13.03.2023 ухвалою Полтавського апеляційного суду закінчено підготовчі дії за апеляційною скаргою ФГ ''Пшиченки'', справу призначено до розгляду на 10 квітня 2023 року. 29.03.2023 секретарем судового засідання Чемерис А.К. надіслано телефонограму представнику відповідачки [PERSON] - адвокату Яковенко Г.М. та представнику ФГ ''Пшиченки'' про проведення судового засідання за апеляційною скаргою ФГ ''Пшиченки'' о 11:00 год 10.04.2024. 05.04.2023 представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Яковенко Г.М. подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з власних джерел зв`язку. На підтвердження своїх повноважень електронною поштою подав ордер від 04.04.2023 № 04/04 та свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю. 09.05.2023 представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Яковенко Г.М. подано клопотання про проведення судового засідання, призначеного на 17.05.2023 в режимі відеоконференції з власних джерел зв`язку. \~ \~ \~ \~10.05.2023 на адресу відповідачки [PERSON] направлено судову повістку про призначення слухання справи за апеляційною скаргою ФГ ''Пшиченки'' на 17.05.2023. Даних про отримання вказаної повістки відповідачкою в матеріалах справи немає. 17.05.2023 постановою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу ФГ ''Пшиченки'' задоволено. Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 29.12.2022 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ФГ ''Пшиченки'' задоволено, стягнуто із [PERSON] на користь ФГ ''Пшиченки'' 555078 грн у відшкодування майнової шкоди та 20815,46 грн понесених судових витрат зі сплати судового збору. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Яковенко Г.М. брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції через власні джерела зв`язку. 18 травня 2023 [PERSON] , мешканка с. Шишаки Лубенського району Полтавської області та [PERSON] , мешканець с. Шишаки Лубенського району Полтавської області, уклали договір дарування. Згідно із вказаним договором, дарувальник подарував, а обдарований прийняв в дар земельну ділянку площею 2,8323 га, що розташована на території Лубенського району (колишнього Хорольського) Полтавської області кадастровий номер 5324887000:00:018:0027, що належала дарувальнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 692213, виданого 19.10.2007, вартість якої згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.05.2023 становить 74831 грн 31 коп. Вказаний договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Горбанем В.В., зареєстрований в реєстрі за № 550. Крім того, 18 травня 2023 [PERSON] , мешканка с. Шишаки Лубенського району Полтавської області та [PERSON] , мешканець с. Шишаки Лубенського району Полтавської області, уклали договір дарування. Згідно вказаного договору дарувальник подарував, а обдарований прийняв в дар земельну ділянку, площею 2,4 га, що розташована на території Лубенського району (колишнього Хорольського) Полтавської області кадастровий номер 5324887000:00:013:0081, що належала дарувальнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 919809, виданого 01.08.2012, вартість якої згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.05.2023 становить 69633 грн 90 коп. Вказаний договір дарування посвідчений приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Горбанем В.В., зареєстрований в реєстрі за № 551. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на вказані земельні ділянки зареєстровано право оренди строком на 7 років. 13.07.2023 начальником Хорольського відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барановською С.М. на підставі виконавчого листа № 548/1238/21 від 11.07.2023 відкрито виконавче провадження ВП № 72255035 про стягнення з [PERSON] на користь ФГ ''Пшиченки'' 555078 грн у відшкодування майнової шкоди та 20815 грн 46 коп понесених судових витрат зі сплати судового збору, всього 575893, 46 грн. 13.07.2023 начальником Хорольського відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барановською С.М. винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON] . Матеріали справи не містять документів, що посвідчують родинні стосунки як матері та сина між відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, сторонами не заперечується та обставина, що відповідачка [PERSON] та [PERSON] є матір`ю та сином, про це у своїх відзивах на позов зазначають відповідачі. Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому, необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду враховує, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Огляд судової практики Верховного Суду, якою передбачено розгляд справ щодо фраундаторних правочинів свідчить про те, що такий правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України. Суд констатує, що поведінка відповідачки [PERSON] є явно недобросовісною, так як остання знала про існування спору, яким ініціюється питання про стягнення з неї майнової шкоди на користь ФГ ''Пшиченки''. Той факт, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 29.12.2022 відмовлено у задоволенні цього позову, на переконання суду не свідчить про те, що її дії по відчуженню 2-х земельних ділянок своєму синові були добросовісними, так як відповідачка [PERSON] , користуючись професійною правничою допомогою, не могла не знати про порядок набрання таким рішенням суду законної сили. У судовому засіданні встановлено, що до 17.05.2023 ні відповідачка [PERSON] , ні її представник [PERSON] не отримували в Хорольському районному суді Полтавської області рішення Хорольського районного суду від 29.12.2022 з відміткою про набрання ним законної сили. Будучи обізнаною про порядок набрання рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 29.12.2022 законної сили, остання, діючи добросовісно, повинна була чи особисто, чи через свого представника отримати докази цього. Невчинення відповідачкою [PERSON] цих дій прямо вказує на недобросовісність її поведінки. Твердження відповідачки [PERSON] про те, що вона не знала про наявність апеляційного провадження по справі, в якій ініціювалося питання стягення із неї досить значної матеріальної шкоди, суд вважає такими, що надані з метою створення правового підгруннтя для відмови в задоволенні позову про визанання недійсним договорів дарування. З цих підстав суд вважає, що і неналежне виконання представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Яковенко Г.М. своїх професійних обов`язків, що полягають у неповідомленні своєї довірительки про розгляд Полтавським апеляційним судом апеляційної скарги ФГ ''Пшченки'', що підтвердив в судовому засіданні і сам адвокат Яковенко Г.М., не може свідчити про добросовісність поведінки відповідачки [PERSON] , так як остання, будучи учасником по справі, не повинна зловживати своїми процесуальними правами, в тому числі і на отримання інформації, що стосується стадії набрання рішенням суду законної сили. Даючи оцінку іншим обставинам, з якими судова практика пов`язує можливість визнання договорів недійсними за ознаками їх фраундаторності, суд констатує, що сторонами не заперечується та обставина, що спірні договори дарування укладені між близькими родичами, а саме матір`ю та сином, які крім того, є мешканцями одного населеного пункту. За час розгляду даної справи в суді, відповідачі не змінили свого місця проживання, залишилися мешканцями одного і того ж населеного пункту, отже, земельні ділянки не вийшли із фактичного користування відповідачки [PERSON] . Суд також враховує і ту обставину, що моментом укладення спірних договорів був наступний день після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови, якою на [PERSON] покладено обов`язок відшкодувати значну матеріальну шкоду. Так, нею укладено договори дарування земельних ділянок на наступний день після того, коли з`явилося рішення суду, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання та створило негативні наслідки для відповідачки [PERSON] . У матеріалах справи немає доказів, що відповідачці [PERSON] крім двох земельних ділянок, які вона подарувала синові, належить інше майно, на яке можна звернути стягнення, і вартість якого може задовольнити майнові вимоги до неї. Відповідачкою [PERSON] також не надано доказів того, що розмір наявного у неї заробітку за основним місцем роботи є достатнім для виконання судового рішення, що набрало законної сили. Укладення відповідачами спірних договорів дарування за вказаних умов явно свідчить, що ці договори укладені з метою створення умов, які унеможливлять звернення стягнення на майно особи, відносно якої існує рішення суду, що набрало законної сили про стягнення майнової шкоди. Суд констатує, що правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання недійсним правочину внаслідок укладення договору, зміст якого суперечить ЦК України, Верховний Суд націлює враховувати, що: 1) відповідач відчужив майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості; 2) майно відчужене на підставі безвідплатного договору; 3) майно відчужене на користь близького родича; 4) після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором. У цій справі на пеереконання суду є очевидним, що сторони договорів дарування земельних ділянок ''вживали право на зло'', оскільки цивільно-правовий інструментарій (оспорювані договори) використовувався для недопущення звернення стягнення на майно боржника [PERSON] ; встановлені судом обставини дозволяють зробити висновок, що оспорювані договори є фраудаторними, тобто вчиненими на шкоду кредитору. До обставин, які дають змогу кваліфікувати оспорювані договори як фраудаторні, належать: 1) момент вчинення договорів (після набрання рішенням суду законної сили); 2) контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (договори укладені між близькими родичами матір`ю та сином); 3) договори дарування є безоплатними, тобто майно боржника перейшло до обдарованого безоплатно; 4) боржник [PERSON] , яка відчужує земельні ділянки на користь свого сина після набрання рішенням суду законної сили про стягнення майнової шкоди, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами, оскільки вчинила оспорювані договори, які порушують майнові інтереси ФГ ''Падусенко'' і спрямовані на недопущення звернення стягнення на її майно. Проаналізовані судом обставини переконливо свідчать про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Питання судових витрат не вирішувалося судом, оскільки така вимога не ставилася позивачем.

Outcome: approved