Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з матір`ю дитини у шлюбі він не перебував. Відповідач є громадянкою Російської Федерації, певний час проживала в Україні, проте вже понад 9 років свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням дитини не займається, не піклується про стан її здоров`я, не цікавиться життям та навчанням дочки, з дитиною не проживає та не спілкується. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що відповідач виїхала у 2014 році до Російської Федерації. Будь-який зв`язок з нею відсутній. З позовом про стягнення аліментів до суду не звертався. Метою позбавлення [PERSON] батьківських прав є виникнення у позивача права на відстрочку від мобілізації до ЗСУ. Відповідач у судове засідання повторно не прибула. Відзив на позов не подала. У судові засідання викликалась у порядку, визначеному ч. 10 ст. 187 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Посилалась на відсутність доказів свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Надати висновок органу опіки по суті спору є неможливим, оскільки відсутня можливість встановити контакт з відповідачем та перевірити факт ухилення від виконання батьківських обов`язків. Судом заслухана думка дитини - [PERSON] , [INFO] , яка не заперечує проти задоволення позовних вимог. Повідомила, що її матір [PERSON] виїхала за межі України у 2014 році. Після цього у 2017 році один раз приїздила у гості. На теперішній час вона підтримує з нею зв`язок за допомогою телефону. Спілкуються рідко. Останній раз - [INFO] мати вітала її з днем народження. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, крім інших, орган опіки та піклування (ст.165 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Конституцією України (ст.51) визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків (ст.164 СК України). Це є винятковим заходом, який тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для матері, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Інтереси дитини є надзвичайно важливими, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, і позбавлення останніх батьківських прав є крайнім, виключним та надзвичайним способом впливу на них. Матеріалами справи не підтверджено, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Оцінюючи доводи позивача, суд враховує ймовірний вплив на відповідача непереборних обставин, які склались починаючи з 2014 року, а саме військову агресію РФ проти України, що триває. Відсутність прямого транспортного сполучення між державами, обмеження у можливості в`їзду громадян РФ на територію України, загальновідомі факти переслідування російським режимом власних громадян за будь-які зв`язки з Україною - є істотними перешкодами для зустрічі відповідача з дитиною, яка постійно проживає в Україні. Разом з тим, з пояснень дитини вбачається, що мати продовжує дистанційне спілкування з дочкою, отже не втратила інтерес до її життя, усвідомлює свої обов`язки та намагається підтримувати зв`язок. Позицію дитини щодо підтримання позовних вимог у даній справі суд оцінює як таку, що сформована під впливом батька, за відсутності неупередженої оцінки особи матері та обставин, які перешкоджають зустрічі з нею. Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд вважає недоведеним факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочки, а позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed