Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , представником якої є адвокат Паламарчук М.А., звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 1. ЖБК «Захисник», 2. ТОВ «ОСВ практик» про визнання майнових прав на квартиру. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. Ухвалою від 20.05.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 12.07.2024 на 12 год. 30 хв.; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою від 12.07.2024 суд закрив підготовче провадження, призначив справу до розгляду по суті на 29.08.2024 о 15.00 год. Ухвалою від 18.07.2024 суд задовольнив заяву представника позивача - адвоката Паламарчука М.А. про забезпечення позову. Заборонив Товариству з обмеженою відповідальністю «ОСВ Практик», Житлово-будівельному кооперативу «Захисник», державним реєстраторам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на двокімнатну квартиру [ADDRESS] до набрання законної сили рішенням суду у справі № 753/8538/24. В судове засідання 29.08.2024 представники відповідачів не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Представник позивача - адвокат Паламарчук М.А. подав заяву з проханням провести судове засідання без його участі. Суд відклав розгляд справи у зв`язку з неявкою представників відповідачів в судове засідання для слухання справи по суті - на 16.09.2024 о 16.00 год. В судові засідання 16.09.2024, 13.12.2024 о 14.30 год. представники відповідачів повторно не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Представник позивача - адвокат Паламарчук М.А. подав заяву з проханням провести судові засідання без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позов обґрунтовано тим, що 15.04.2015 позивач як покупець уклала з ТОВ «ОСВ Практик» (продавець) нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, предметом якого є майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Вказувала, що 20 червня 2014 року між ЖБК «Захисник» (замовник) та TOB «ОСВ Практик» (генеральний підрядник) було укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво № 2. За цим договором генпідрядник зобов`язувався на свій ризик своїми коштами та/або залученими силами та засобами збудувати та передати замовнику об`єкт будівництва, а саме: житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, який розташований за будівельною адресою: [ADDRESS] . Запланований термін введення до експлуатації об`єкта капітального будівництва - 3-й квартал 2015 року. Зазначала, що вона належним чином виконала свої зобов`язання за договором, сплативши в загальній сумі 416 640,00 грн на користь ТОВ «ОСВ Практик», при цьому, відповідачі не виконують умови договору. Ці обставини свідчать про невизнання відповідачами факту переходу майнових прав до позивачки, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, оскільки на даний момент не існує жодного документа, який може бути доказом отримання нею майнових прав на об`єкт нерухомості, що у свою чергу є грубим порушенням її прав та інтересів. Вказувала, що на сьогодні будівництво житлового будинку не закінчено, об`єкт до експлуатації не введено, при цьому відповідачі не дотримуються взятих на себе зобов`язань щодо строків будівництва, тим самим порушуючи умови договору. Ураховуючи викладене, просить суд: 1. Визнати за нею майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , - у розмірі профінансованого внеску в сумі 416 640,00 грн, - згідно з договором купівлі-продажу від 15.04.2015, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. за реєстровим № 270. 2. Судові витрати покласти на відповідачів. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1183 від 16.07.2013 «Про організацію при Головному управлінні МВС України в м. Києві житлово-будівельного кооперативу ЖБК «Захисник», з метою будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по [ADDRESS] , було створено ЖБК «Захисник» (Відповідач 1) (а.с. 17-18). Відповідно до п. 1 Розпорядження, фінансування будівництва здійснюється за кошти житлово-будівельного кооперативу «Захисник» та кошти інвестора 20.06.2014 між ЖБК «Захисник» (Замовник) та ТОВ «ОСВ Практик» (Генеральний підрядник, Відповідач_2) було укладено Договір Генерального підряду на капітальне будівництво № 2 (далі - Договір підряду), за умовами якого генпідрядник зобов?язувався на свій ризик своїми коштами та/або залученими силами та засобами збудувати та передати замовнику об?єкт будівництва: житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13-32). Пунктом 1.2 вказаного Договору підряду передбачено, що з метою забезпечення фіксованої вартості житла для членів кооперативу «Захисник», замовник надає можливість генпідряднику залучити кошти інвесторів для фінансування будівництва помешкань згідно наведеного переліку, зокрема і квартири [ADDRESS] (а.с. 13). Пунктом 1 Додаткової угоди від 03.11.2014 (а.с. 32) до Договору Генерального підряду на капітальне будівництво № 2 визначено, що замовник передає генпідряднику частину своїх функцій, що виключно стосуються організації фінансування будівництва помешкань та приміщень, перелік яких наведено в пункті 1.2. Договору підряду. Фінансування може здійснюватися за рахунок власних коштів генерального підрядника та/або за рахунок залучених коштів від фізичних та юридичних осіб (кредитів, інвестиційних угод, договорів купівлі-продажу майнових прав тощо). Згідно з пунктом 2 Додаткової угоди від 03.11.2014 Генеральний підрядник набуває майнові права на помешкання та приміщення, перелік яких наведено в пункті 1.2. Договору підряду. Відповідно, з 03.11.2014 року ЖБК «Захисник» надав ТОВ «ОСВ Практик» право залучати кошти інвесторів для фінансування будівництва, а останній набув усіх правових підстав укладання договорів купівлі-продажу майнових прав з фізичними та юридичними особами - інвесторами. 15.04.2015 [PERSON] (Покупець, Позивач) та ТОВ «ОСВ Практик» (Продавець), уклали Договір купівлі-продажу майнових прав, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. за реєстровим № 270 (далі - Договір), предметом якого є майнові права на квартиру [ADDRESS] Дарницький р-н, вул. Бориспільська, 19 (кадастровий номер земельної ділянки 8000000000:63:332:0051) (а.с. 35-38). Згідно п. 1.3 Договору, запланований термін введення в експлуатацію Об?єкта будівництва - III квартал 2015 року. Відповідно до п. 2.1 Договору, вартість майнових прав складає 331 760 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ, виходячи з вартості майнових прав за 1 кв.м. - 5 200 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ. Згідно п. 2.2 Договору, Покупець зобов?язаний сплатити Продавцю вартість об?єкта продажу у сумі 100% вартості не пізніше 28.04.2015. Згідно платіжного доручення № 1370_6 від 22.04.2015 [PERSON] , сплатила на користь ТОВ «ОСВ Практик» 331 760,00 грн, тобто 100 % вартості у строк передбачений п. 2.2 Договору (а.с. 39). В подальшому, ЖБК «Захисник» та ТОВ «ОСВ Практик» уклали між собою Додаткову угоду № 2 від 09.09.2015 до Договору Генерального підряду на капітальне будівництво № 2 від 20.06.2014, де, зокрема, збільшили фіксовану ціну будівництва квадратного метра (а.с. 33). Внаслідок зазначеного, [PERSON] здійснила додаткову оплату на користь ТОВ «ОСВ Практик» в розмірі 6 760,00 грн згідно платіжної квитанції № 3000510024 від 05.01.2016 (а.с. 42). 29.03.2016 ЖБК «Захисник» та ТОВ «ОСВ Практик» уклали між собою Додаткову угоду № 3 до Договору Генерального підряду на капітальне будівництво № 2 від 20.06.2014, де знову збільшили фіксовану ціну будівництва квадратного метра (а.с. 34). Внаслідок зазначеного, а також фактичного збільшення площі квартири до 65,1 кв.м., [PERSON] здійснила додаткову оплату на користь ТОВ «ОСВ Практик» в розмірі 78 120,00 грн згідно платіжного доручення № 11382 від 07.11.2017 (а.с. 43). Таким чином, у зв?язку з фактичним збільшенням площі квартири на 1,3 кв.м. (було 63,8 кв.м. - стало 65,1 кв.м.), загальна сума профінансованого Позивачем внеску згідно договору купівлі-продажу майнових прав склала 416 640,00 грн. Станом на день подання позовної заяви, ТОВ «ОСВ Практик» та ЖБК «Захисник» не виконали умови Договору Генерального підряду на капітальне будівництво № 2 від 20.06.2014, де в п. 2.3 ними було погоджено, що Генпідрядник зобов?язується завершити виконання робіт не пізніше 14 календарних місяців з дати отримання від Замовника першого платежу, який був здійснений 01.07.2014, тобто у термін до 01.09.2015. У п. 1.2 цього Договору зазначена і квартира [ADDRESS] , яку Відповідачі зобов?язалися побудувати за рахунок залучення коштів інвесторів. Як наслідок, ТОВ «ОСВ Практик» не виконав умови Договору купівлі-продажу майнових прав від 15.04.2015, укладеного з Позивачем, і в запланований термін введення в експлуатацію об?єкта капітального будівництва - 3-й квартал 2015 року, об?єкт будівництва не здав (що підтверджується Інформацією із Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 18.04.2024 року), а сам об?єкт інвестування Позивачу досі є не переданим, що перешкоджає в установленому законодавством порядку оформити право власності на квартиру вже 8 років. Листом від 15.07.2019 року ЖБК «Захисник» повідомив ТОВ «ОСВ «Практик» про розірвання договору генерального підряду № 2 від 20.06.2014, а також у вказаному листі адресованому ТОВ «ОСВ «Практик» ЖБК «Захисник» зазначив: «Також повідомляємо, що у зв?язку з розірванням Договору, майнові права на помешкання та приміщення, зазначені в п. 1.2. Договору, анулюються.» (а.с. 63-63). Тобто фактично ЖБК «Захисник» листом від 15.07.2019 повідомив ТОВ «ОСВ «Практик» про анулювання майнових прав останнього та Позивача [PERSON] як інвестора і на квартиру [ADDRESS] , майнові права на яку були придбані Позивачем у ТОВ «ОСВ «Практик» 15.04.2015 на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. за реєстровим № 270, та проведена 100% оплата за Договором на користь ТОВ «ОСВ «Практик», що свідчить про невизнання ЖБК «Захисник» майнових прав Позивача на квартиру [ADDRESS] . Застосовані судом норми права до правовідносин, що склалися між сторонами. Мотиви, з яких виходить суд. Відповідно до статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», всі суб?єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо нше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об?єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід?ємним правом інвестора і охороняється законом. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об?єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно із статтею 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов?язки. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об?єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Відповідно до частиною третьою статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку. При цьому, нормами ч.ч.7 та 8 п.50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, визначено, що у разі коли завершення будівництвом об?єкта містобудування та державної реєстрації прав на такий об?єкт за особами, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об?єкта будівництва, здійснюється після 1 січня 2013 р., особа, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), після прийняття такого об?єкта в експлуатацію подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об?єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення прав власності на такий об?єкт до проведення реконструкції (у разі проведення реконструкції об?єкта нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта; документ що підтверджує присвоєння об?єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об?єкта нерухомого майна його адреса не змінювалася); затверджений такою особою перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об?єкта будівництва. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий з моменту набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об?єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та об?єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об?єкта до експлуатації. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Суд враховує висновок про застосування норм права, викладений у подібних правовідносинах Верховним Судом України у постанові № 6-98цс13 від 02.10.2013 про те, що виконання грошових зобов?язань за інвестиційною угодою, а саме - повна сплата вартості об?єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об?єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об?єкт. Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов?язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо). Позивач [PERSON] виконала свої зобов?язання за Договором купівлі-продажу майнових прав від 15.04.2015, сплативши грошові кошти у визначеній у договорі сумі, у зв?язку із чим за умовою договору набула майнових прав щодо об?єкта нерухомості, зокрема права на отримання в подальшому у власність квартири [ADDRESS] у розмірі профінансованого внеску в сумі 416 640,00 грн. Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно із частинами першою-другою статті 509 ЦК України, зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 511 ЦК України, зобов?язання не створює обов?язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов?язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 527 ЦК України боржник зобов?язаний виконати свій обов?язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов?язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною третьою статті 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов?язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов?язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Згідно зі статтею 851 ЦК України, підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником. Згідно зі статтею 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов?язується збудувати і здати у встановлений строк об?єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов?язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов?язок не покладається на підрядника, прийняти об?єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Відповідно до статті 876 ЦК України, власником об?єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Враховуючи зазначені обставини та вищевказані правові норми, до завершення будівництва об?єкта нерухомості, та введення його в експлуатацію позивачу як інвестору належать майнові права на цей об?єкт. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 14-461-ц19. Позивач приєдналась до будівництва квартири [ADDRESS] на стадії будівництва, до введення будинку в експлуатацію відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав, який укладено відповідно Цивільного Кодексу України. Враховуючи, що будинок, розташований за будівельною адресою [ADDRESS] належить ЖБК "Захисник", для позивача, який не є членом кооперативу з моменту розірвання договору між підрядником і замовником, існує ризик порушення її майнових прав на об?єкт будівництва. Згідно зі статті 656 ЦК України майнові права можуть бути предметом договору купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав. За договором купівлі-продажу майнових прав покупець отримує у власність індивідуально визначене нерухоме майно з усіма притаманними йому властивостями, а майнові права на ще не існуюче майно, яке може стати таким при сукупності всіх передбачених будівельною документацією обставин. Законодавець не обмежує власника майнових прав на нерухоме майно в здійсненні будь-яких не заборонених законом операцій щодо цих прав, в тому числі щодо уступки права вимоги (цесії). Відповідно до статті 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. В договорі купівлі-продажу майнових прав на нерухомість має бути зазначено, що покупець придбаває майнові права на конкретну квартиру чи будинок, має бути роз?яснено зміст цих прав, тобто які саме майнові права передаються покупцю (повинно бути чітко зазначено, що після введення будинку чи квартири в експлуатацію передається покупцю у власність; також чітко і однозначно має бути описаний порядок такої передачі) та регламентовано, з якого моменту покупець стає власником майнових прав на нерухомість. Окрім цього договір купівлі-продажу майнових прав має містити чітко визначену саму квартиру/будинок (кінцевий об?єкт), а саме: а) будівельна адреса об?єкта; б) номер приміщення згідно з будівельною нумерацією; в) поверх; г) площа загальна і жила; г) кількість кімнат. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Даною нормою передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об?єктами права власності можуть бути, у тому числі, «легітимні очікування» та «майнові права» (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991року у справі «Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland», заява № 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, N? 10741/84). Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі «Федоренко проти України» (№ 25921/02) ЄСПЛ зазначив, що право власності може бути «існуючим майном» або «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи «законними сподіваннями» отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і у справі «Stretch v The United Kingdom», заява № 44277/98). У іншій справі (NKM v. Hungary, скарга № 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що «правомірні очікування» підлягають захисту як власне майно і майнові права. У постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-168ц12 Верховний Суд України визначив майнове право як «право очікування», яке є складовою частиною майна як об екта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому. Релевантна практика ЄСПЛ та Верховного Суду спрямована на те, що особи мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 вказано, що нормами законодавства встановлено первинний спосіб набуття права власності на річ, на яку раніше не було і не могло бути встановлене право власності інших осіб. Інвестор як особа, за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об?єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об?єкт інвестування. За змістом статей 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а частиною 2 визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм пра-ва, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до постанови Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 753/19997/19, Верховний Суд розглядав аналогічний спір іншого інвестора про визнання майнових прав на квартиру по [ADDRESS] в розмірі профінансованого внеску до ТОВ «ОСВ Практик» та ЖБК «Захисник», як Відповідачів (https://reyestr.court.gov.ua/Review110208049), висновки, викладені у цій постанові, Позивач просить суд урахувати при розгляді цієї позовної заяви відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Враховуючи, що ЖБК «Захисник» надав ТОВ «ОСВ Практик» право залучати кошти інвесторів для фінансування будівництва певних помешкань, оскільки ЖБК «Захисник» та ТОВ «ОСВ Практик» при укладенні договору генерального підряду на капітальне будівництво № 2 від 20.06.2014 погодили відповідні умови (пункт 1.2 договору генерального підряду). Більш того умовами додаткової угоди від 03.11.2014 ЖБК «Захисник» та ТОВ «ОСВ Практик» визначили, що фінансування може здійснюватися, зокрема за рахунок залучених коштів від фізичних осіб (у тому числі через договори купівлі-продажу майнових прав) та погодили набуття генпідрядником майнових прав на відповідні приміщення (пункти 1, 2 додаткової угоди). Додаткових умов, порядку та способу набуття майнових прав на вказані приміщення сторонами не узгоджувалось. Ураховуючи викладене та з огляду на положення законодавства, якими закріплено принцип свободи договору, ЖБК «Захисник» розпорядився своїм майном - майновими правами на спірний об`єкт нерухомості (квартиру [ADDRESS] ). У матеріалах справи відсутні відомості про визнання недійсними (повністю або частково) договору генерального підряду на капітальне будівництво № 2 від 20.06.2014, додаткової угоди до нього від 03.11.2014, а також нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу майнових прав від 15.04.2015. Враховуючи, що будинок, розташований за будівельною адресою [ADDRESS] належить ЖБК "Захисник", майнові права позивачки на об?єкт інвестування (спірну квартиру) з моменту розірвання договору між підрядником і замовником, не визнаються відповідачем-1, оскільки позивачка не є членом кооперативу, тому її майнове право на об?єкт інвестування (спірну квартиру [ADDRESS] ) підлягає судовому захисту шляхом визнання за нею майнових прав на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , - у розмірі профінансованого внеску в сумі 416 640,00 грн, - згідно з договором купівлі-продажу від 15.04.2015, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. за реєстровим № 270. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, , суд стягує з відповідачів - 1. Житлово-будівельного кооперативу «Захисник», 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСВ практик» на користь позивачки по 2 083,20 грн з кожного на відшкодування судового збору, сплаченого нею за подання позову.

Outcome: approved