Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін Позивач ТОВ "ФК "ЕЙС" засобами «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19 662,5 грн. 27 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №00-8321076 від 09.06.2023, посилаючись на те, що відповідач отримав кредит, однак не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за його користування, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 662,50 грн, з яких: 5 775,00 грн - заборгованість за тілом кредита; 13 887,50 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач набув право грошової вимога на підставі договору факторингу Відповідач своїм правом подання відзиву не скористався. КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач двічі в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про судове засідання. Суд надсилав ухвалу, та повідомлення про виклик до суду на адресу відповідача. Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини першої, другої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Системне тлумачення частини четвертої статті 223, частини першої статті 280 ЦПК України свідчить, що вирішення питання щодо проведення заочного розгляду справи належить до дискреційних повноважень суду. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 20 грудня 2024 року суд згідно зі статтею 281 ЦПК України постановив протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 «Заочний розгляд справи». Судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу через неявку в судове засідання всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України). ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН 09.06.2023 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №00-8321076 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору відповідачу надано суму кредитного ліміту у розмірі 5 500,00 грн; строком на 120 днів; встановлена знижена процентна ставка становить 0,90 від суми кредиту за кожен день користування (перших 20 днів користування кредитом), стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.); комісія за користування кредитом складає 275,00 грн (пункти 1.2, 1,3, 1.4.1, 1.4.2, 1.5 Договору). Відповідно до пункту 2.3 договору, дата надання/видачі Кредиту - дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів Кредиту в сумі 5775,00 грн. на карту позичальника № [NUMBER] , яка зазначається у форматі [NUMBER] , емітовану банком України. 09.06.2024 на картку [NUMBER] зараховано переказ у розмірі 5 500,00 грн (доказ - виписка за договором № б/н за період 09.06.2023-17.10.2023). Відповідно до договору факторингу 1-18122023 від 18.12.2023, що був укладений між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та позивачем, позивач набув право вимоги за кредитним договором №00-8321076 від 09.06.2023. За розрахунком позивача, відповідач станом на 18 грудня 2023 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 662,50 грн, з яких: 5775,00 грн. - заборгованість по кредиту; 13887,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Оцінка суду Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (пункт 1 частини першої статті 512, стаття 514 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У зв`язку з укладенням договору факторингу позивач набув право вимоги за кредитним договором №00-8321076 від 09.06.2023. Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Відповідач отримав кредитні кошти, користувався ними, зобов`язання щодо їх повернення не виконав. Відповідач у суді розрахунок заборгованості не спростував, докази погашення кредитної заборгованості не надав. Позивач довів, що у зв`язку з неповерненням кредитних коштів у відповідача виникла заборгованість у розмірі 19 662,50 грн, яку відповідач має сплатити позивачу, як новому кредитору. Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 19 662,50 грн є обгрунтованими. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена сума судового збору у розмірі 2422,40 грн. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; (4) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл витрат судом (стаття 141 ЦПК України). Подібний висновок викладено у у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21. Частиною 8 статті 141 ЦПК України, визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Позивач на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу до позовної заяви додав (в копіях): - договір про надання правничої допомоги №17/06/24-01 від 17.06.2024; - додаткову угоду №1 від 17.06.2024 до договору про надання правничої допомоги №17/06/24-01 від 17.06.2024; - акт приймання -передачі наданих посуг №17/06/24-01 від 17.06.2024на суму 6000,00 грн, в тому числі складання позовної заяви - 4 000,00 грн (2 години); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника - 500,00 грн (1 година); надання усної консультації стосовно складання позовної заяви - 500,00 грн (1 година); підготовка адвокатського запиту - 500,00 грн (1 година); підготовка клопотання про витребування інформації - 500,00 грн (1 год). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина пята статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). З огляду на те, що відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляв, а їх понесення позивачем підтверджується доказами у справі, суд виснував про необхідність відшкодувати судові витрати позивачу повністю.

Outcome: approved