Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У серпні 2024 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20.07.2002 у відділі реєстрації актів громадянського стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 261. В обґрунтування позову вказано, що сторони мають спільних дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалося та остаточно припинилось, сторони не живуть як подружня сім`я, примирення неможливе, бажає шлюбні відносини з відповідачем припинити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю., а 25.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 12.11.2024, копії ухвали надіслані сторонам. 11.12.2024 позивач [PERSON] звернулась\~ до суду із заявою, в якій позов підтримує, просить проводити розгляд справи без її участі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся за місцем зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести по справі заочний розгляд. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 20.07.2002 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 261, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 980, про наявність у подружжя доньки [PERSON] , [INFO] . При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує, що з позовом про розірвання шлюбу позивач звернулась у серпні 2024, підтримала позов в заяві від 11.12.2024, будь-яких інших заяв на час вирішення справи на адресу суду не надходило. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved