Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просять суд визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Спадкоємцем за законом є син померлої - [PERSON] , [INFO] , однак він не може належним чином оформити документи на спадкове майно, оскільки він пропустив термін звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач, після звільнення у 2023 році зі служби у Збройних Силах України, систематично працював закордоном і перебував там. Перед необхідністю подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, він повернувся із закордону в кінці липня 2024, що підтверджується копією закордонного паспорта. [PERSON] мав намір подати відповідну заяву, однак захворів, у зв`язку з чим звернувся до лікаря та проходив необхідне лікування до 06.08.2024, а 07.08.2024 позивач звернувся до нотаріуса. Указані обставини є поважними та підтверджують пропущення строку звернення щодо прийняття спадщини, адже зазначений термін позивачем було пропущено з незалежних від нього обставин та з поважної причини. ІІ. Процесуальні дії у справі та позиції сторін Ухвалою суду від 09.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання. Витребувано матеріали спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 12.11.2024 на адресу суду надійшла копія матеріалів спадкової справи, щодо майна померлої [PERSON] . Ухвалою суду від 13.11.2024 підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача - адвокат Антонюк О.М. подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Кухар О.І. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, свою позицію з приводу заявленого позову суду не повідомив. Третя особа - приватний нотаріус Пашинський О.М. подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Приписами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. У ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, було створено сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строків, встановлених ЦПК України. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом ст. 15 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. ст.16 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.1222, ч. 1 ст.1220, ч. 1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 07.08.2024 позивач звернувя до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Пашинським О.М. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] . Приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Пашинським О.М. було відмовлено [PERSON] у прийнятті спадщини за померлою [PERSON] , постановою від 30.09.2024 за № 221/02-31 у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Пропуск строку для прийняття спадщини позбавляє позивача можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку для прийняття спадщини, позивач зазначає, що у встановлений шестимісячний строк він не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки перебував на лікуванні та у 2023 році звільнився зі служби у Збройних Силах України, перебував закордоном по роботі, що підтверджується копією закордонного паспорту позивача № [NUMBER] та копією довідки лікаря ФОП [PERSON] , після закінчення лікування відразу звернувся до приватного нотаріуса з відповідною заявою. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №381/4482/16-ц, від 11.11.2020 у справі № 750/262/20. Суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду, як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 09.10.1979 в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30.05.2013 в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Крім того, надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті матері, що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Ураховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про необхідність визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю три місяці від дня набрання рішенням суду законної сили, що на думку суду буде достатньо для прийняття спадщини. За такого позовна заява підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved