Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося наступне спадкове майно, житловий будинок [ADDRESS] , що стверджується довідкою Жовківської міської ради від 10.11.2021р. № 1464. [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] , оскільки з нею проживав на дату її смерті і вели спільне господарство. Відповідно до довідки Жовківської міської ради від 10.11.2021 року № 1464 станом на 30.06.1990 року в [ADDRESS] членами колгоспного двору були такі громадяни а саме: [PERSON] - голова двору. Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином [PERSON] являється одноосібним власником згаданого вище житлового будинку. Відповідач - представник відповідача - Жовківської міської ради - в судове засідання не прибув, однак подав заяву, в якій позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати за його відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, - Жовківська державна нотаріальна контора, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилося наступне спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS] , що стверджується довідкою Жовківської міської ради від 10.11.2021р. № 1464. [PERSON] є сином [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] , оскільки з нею проживав на дату її смерті і вів з нею спільне господарство, що стверджується довідкою від 10.11.20121 № 1454. Відповідно до довідки Жовківської міської ради від 10.11.2021 року № 1464 станом на 30.06.1990 року в [ADDRESS] членами колгоспного двору була [PERSON] - голова двору. Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Таким чином [PERSON] є одноосібним власником згаданого вище житлового будинку. Відповідно п.6 постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члени двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних. Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. [PERSON] звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріус в письмовій формі мені відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки моя мати такого права належним чином не зареєструвала, що стверджується довідкою від 15.11.2021р. № 6199. Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296\\5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Зібрані по справі докази оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності. Встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] .

Outcome: approved