Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та призначення опікуна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що дочка позивача [PERSON] померла [INFO] , вона проживала з відповідачем, який був її співмешканцем, [PERSON] , з 2006 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . Разом з відповідачем його дочка проживала до 2010 року, після чого відповідач переїхав жити до своєї матері в с. Бохоники Вінницького райьону Вінницької області. Позивач також зазначає, що відповідач не мав бажання брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, мотивуючи тим, що у нього немає грошей. У вихованні та забезпеченні дитини приймали участь позивач та його покійна дружина, так, як дочка хворіла та була інвалідом. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явилася, заперечень щодо позову не подавала. Представник Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, зазначив, що заперечень щодо позову у нього немає. Погодився з усіма обставинами, викладеними в позові, та в подальшому не бажає виконувати батьківські обов`язки стосовно свого сина та прйимати будь-яку участь у його житті. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і кожен в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про народження [NUMBER] , видане 25 жовтня 2007 року ВДРАЦС ВМУ Ю Вінницької області). Мати дитини - [PERSON] , яка померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане ВДРАЦС у м. Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ)). Після смерті матері дитина постійно проживає з позивачем, який є його дідусем та знаходиться на його утриманні. [PERSON] життям сина не цікавиться, не приймає участі у його вихованні як батько, тобто ухиляється від своїх батьківських обов`язків. [PERSON] надав письмову заяву про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина, а також в подальшому відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки стосовно сина. З довідки ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» № 4 871 від 11 липня 2024 року вбачається, що неповнолітній [PERSON] та його дідусь [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] ; також згідно акту № 1211 від 12 липня 2024 року встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає за вказаною адресою, однак, [PERSON] не проживає за вказаною адресою. З копії свідоцтва про народження померлої [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 02 червня 1979, виданого міським відділом РАЦС м.Вінниці, вбачається, що [PERSON] був її батьком, що підтверджує те, що він є дідусем неповнолітнього [PERSON] . Як вбачається з виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11 липня 2024 року, лікування неповнолітнього [PERSON] відбувалося в присутності дідуся та матері. Згідно характеристики КЗ «Вінницький ліцей № 15» від 16 липня 2024 року № 02-29/428 [PERSON] брав активну часть у житті неповнолітнього [PERSON] , гарно піклується про онука, батько жодної участі у шкільному житті сина не приймав. Як вбачається з копії договору № 230/ПКЛ про надання освітніх послуг, [PERSON] є замовником освітніх послуг для [PERSON] . Відповідно до договору про надання освітніх послуг від 31 липня 2023 року № 42/ЕАк, [PERSON] вступив до навчального закладу «Вінницький технічний фаховий коледж» згідно замовлення [PERSON] . Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради було вирішено питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , однак, оскільки дитина станом на 12 листопада 2024 року не має статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, орган опіки та піклування вважає недоцільним встановлення піклування [PERSON] на дитиною. Викладені обставини та підтверджуючі їх докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно дитини, матеріально її не утримує, не цікавиться навчально-виховним процесом, розвитком та станом здоров`я. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд вважає за необхідне роз`яснити [PERSON] його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому ст. 169 СК України. Що стосується вимог позивача про встановлення піклування та призначення його піклувальником [PERSON] , то суд зазначає наступне. Згідно ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно ч.1 ст. 63 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Статтею 61 ЦК України визначено, що орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Частиною 4 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради надано суду лише висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина. Подання про призначення [PERSON] піклувальника органом опіки та піклування до суду не подано. Таким чином, з огляду на те, що у суду відсутнє подання органу опіки та піклування про призначення піклувальника неповнолітньому, а системний аналіз вищевказаних норм вказує на те, що вирішення питань які стосуються встановлення опіки над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою є дискреційними повноваженнями органу опіки та піклування, то в задоволенні позову в частині встановлення піклування та призначення піклувальником позивача над неповнолітнім [PERSON] необхідно відмовити. зазначене не перешкоджає позивачу звернутися до суду з такою заявою повторно. Питання про судові витрати, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial