Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

07.06.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася позивач [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 05 червня 2021 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Дніпро), про що складено відповідний актовий запис №73 та видано свідоцтво про шлюб. За час перебування позивача у шлюбі з відповідачем у них народилась спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , яка з дня свого народження постійно проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні та вихованні. У спільному шлюбі позивач та відповідач прожили шість місяців, вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Нажаль, відразу після народження доньки [PERSON] відповідач не зміг з позивачем та їхньою донькою проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійні сварки, які виникали зі сторони відповідача, робило їх спільне життя нестерпним та в кінцевому результаті привело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідно до рішення від 11.04.2023 року Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі №191/3277/22, шлюб між [PERSON] та відповідачем [PERSON] - розірвано. Водночас, відповідач [PERSON] з дня народження доньки [PERSON] , тобто більше півтора року, ухиляється від обов`язку по виховання своєї дитини, взагалі ніяким чином не піклується про неї; не проявляє заінтересованості в її подальшій долі; не цікавиться її станом здоров`я; не цікавиться її духовним, фізичним та соціальним розвитком, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, у зв`язку із чим [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 13.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Крім того, даною ухвалою було зобов`язано Орган опіки та піклування Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 31.10.2023 року було замінено за клопотанням позивача первісну третю особу - Орган опіки та піклування Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на належну третю особу - Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області. Крім того, даною ухвалою було зобов`язано Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно його дитини - [PERSON] , [INFO] . 14.02.2024 року до суду надійшов висновок Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, затверджений рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №24/0/8-24 від 24.01.2024 року, щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дитини [PERSON] . Ухвалою суду від 18.03.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивач у сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач до судового засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Судом встановлено, що у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] є спільна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11-12). Позивач [PERSON] зареєстровано разом зі своєю донькою [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області №1866 від 07.07.2021 року та №3305 від 18.10.2021 року (а.с.7-8). Відповідно до характеристики, складеної головою квартального комітету №30 Максимовою Л.О. від 01.06.2023 року, [PERSON] разом із дітьми проживає на території кварталу №30 з 2016 року за адресою: [ADDRESS] . За роки проживання за даною адресою проявила себе з виключно позитивного боку. Скарг від сусідів на неї не надходило, працьовита, товариська, ввічлива та справедлива людина. В побуті доброзичлива, чуйна. У неї гарні та виховані діти. [PERSON] самотужки виховує дітей. Доглядом та вихованням дітей повністю займається мати. Батько [PERSON] [PERSON] участі у вихованні та догляду за донькою не приймає (а.с.15). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] на утримання дитини від 19.10.2023 року за №62541, складеного державним виконавцем Синельниківського відділу ДВС Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мартиновим С., станом на 01.10.2023 року заборгованість складає 14089,00 грн. (а.с.46). Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, затверджений рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №24/0/8-24 від 24.01.2024 року, орган опіки та піклування, врахувавши той факт, що [PERSON] та [PERSON] разом з донькою [PERSON] не проживають на території міста Синельникове Дніпропетровської області та проживають за межами України, прийшов до висновку щодо недоцільності позбавляти батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а.с.62). Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 16.10.2024 року за №19-71166/18/24-Вих було надано витяг з наявною у Базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.01.2021 року по 16.10.2024 року, згідно із яким [PERSON] , [INFO] , 19.12.2021 року виїхав за межі України (а.с.4). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч її бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно із частинами 4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ч.6 статті 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не приймає до уваги поданий до суду висновок Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, затверджений рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №24/0/8-24 від 24.01.2024 року, оскільки він є недостатньо обґрунтованим. Зокрема, основним аргументом визнання недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав є те, що сторони та дитина не проживають на території України. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки останній не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дитини як складову виховання, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved