Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі позивач, ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулось з позовом до [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №1284-5374 від 09.10.2023 року у розмірі 105 000 грн. 00 коп., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.10.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесу обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1284-5374, відповідно до умов якого ТОВ «Укр Кредит Фінанс» зобов`язалось надати відповідачу кредит на наступних умовах: сума кредиту 15\~000 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 в день. Також, додатковою угодою №1 від 13.10.2023 року до договору №1284-5374 від 09.10.2023 року сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит в сумі 3\~000 грн. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору та додаткової угоди №1. Однак, відповідач порушив умови договору та не повернув у повному обсязі кредит, а також не сплатив інші зобов`язання за договором, а тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін. 15.11.2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Гаращука С.В. надійшов відзив на позовну заяву. Заперечення обґрунтовані тим, що відповідно до матеріалів справи, вбачається, що існує довідка про перерахування коштів від АТ «ПриватБанк» на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року, однак про що договір і чому кошти перераховані за реквізитами позивачем не надається. Крім того, вважає, що позивачем не надано належних доказів, що позивачем відповідачу надані кредитні кошти у розмірі 18\~000 грн., а тому відсутні підстави і для нарахування відсотків за кредитом. Також, представник відповідача посилається на те, що розрахунки заборгованості не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту та створені самим позивачем, а тому не можуть бути доказом наявності заборгованості, а сума заборгованості є не співмірною з сумою тіла кредиту. Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 10.12.2024 року на адресу суду від представника позивача Шевченко В.О. надійшла відповідь на відзив, у якому представник позивача зазначила, що під час створення заяви на отримання кредиту клієнт отримує дзвінок від співробітника ТОВ «Укр Кредит Фінанс», проходить перевірку та надає сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) або верифікується за допомогою технології BankID, та отримує рішення. Клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаціної системи кредитора номер банківської картки, на яку бажає отримати кредит та підписує кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора, а система кредитора в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтом. Вказане також передбачено п. 3.4 кредитного договору. Крім того, щодо надання первинного бухгалтерського документа вказала, що первинні документи по рахунку клієнта належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначний законом, а ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою, не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунків. Вважає, що позивачем надано докази на підтвердження укладення договору, перерахунку коштів та наявності заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві не заперечив щодо розгляду справи у його відсутність та ухвалення заочного рішення. Представник відповідача адвокат Гаращук С.В. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні посилаючись на позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, встановив наступні фактичні обставини та відповідні докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.10.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №1284-5374, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі у сумі 15 000 грн. із строком кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, знижена відсоткова ставка - 2,50% в день, стандартна % ставка - 3,00% в день. Даний кредитний договір укладено в електронному вигляді за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», та підписаний кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». У паспорті споживчого кредиту зазначено: інформацію та контактні дані кредитодавця (банку); основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформації щодо встановленої пені, штрафів, процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, інші платежі; інші важливі правові аспекти. Також у паспорті споживчого кредиту наявний електронний підпис [PERSON] одноразовим ідентифікатором А1271. Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в розмірі 15 000 грн. (пункт 4.1 кредитного договору). Додатковою угодою №1 від 13.10.2023 року до договору №1284-5374 від 09.10.2023 року сторони домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3\~000 грн. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов договору та додаткової угоди №1, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту на рахунок відповідача та листом АТ КБ «ПриватБанк» про проведення операції з перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року. Станом на 30.08.2024 розмір заборгованості відповідача становить 124\~440 грн., а саме: 18\~000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом; 106\~440 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами 106\~440 грн. 00 коп. Кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів та часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками у сумі 19\~440 грн. 00 коп. за умов погашення заборгованості у розмірі 105\~000 грн. 00 коп., а саме: 18\~000 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за кредитом; 106\~440 грн. 00 коп. прострочена заборгованість за нарахованими процентами 87 000 грн. 00 коп. Розрахунок заборгованості за договором відповідачем не спростований. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абз. 2 ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). В ході розгляду справи, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування суми боргу та здійснення оплати передбачених кредитним договором платежів. Статтею 1054 ЦК України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до ч.1ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач умови укладеного договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання. Отже, зібраними у справі доказами доведено, що відповідач [PERSON] зобов`язання встановлені договором не виконує, кредит та відсотки за його користування не сплачує, а тому суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 105\~000 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved