Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та зацікавленої особи. Нижньо-Станівецький психоневрологічний будинок-інтернат в особі директора Харини\~М.Я., звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним та призначення йому опікуна, який з 13.12.2018 і по цей час проживає в Нижньо-Станівецькому психоневрологічному будинку-інтернаті та знаходиться на повному державному забезпеченні. На обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.05.2022 [PERSON] визнано недієздатним, яке наразі втратило свою силу. З посиланням на відповідні норми закону просила призначити судово-психіатричну експертизу. Зацікавлені особи не надали заперечень проти задоволення заяви. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.05.2024 прийнято до розгляду вказану заяву та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами окремого провадження. 14.06.2024 ухвалою суду призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час її проведення. 02.12.2024 на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 1455 від 11.11.2024 відносно [PERSON] . Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.12.2024 поновлено провадження у справі. Представник Нижньо-Станівецького психоневрологічного будинку інтернату та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, скерували 12.06.2024 до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Заявлені вимоги підтримали. Адвокат Стоцький Р.М., який представляє інтереси [PERSON] , не заперечував проти задоволення заяви. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, встановлені судом. Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого, [PERSON] страждає вираженою розумовою відсталістю, обумовленого гідроцефалією, атрофія здорових нервів. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05.05.2022 [PERSON] визнано недієздатним та призначено йому опікуна [PERSON] . Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 1455 від 11.11.2024, [PERSON] на цей час виявляє ознаки психічного захворювання у формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до\~подання,\~яке видане\~17.04.2024\~Брусницькою сільською\~радою Вижницького\~району Чернівецької\~області №\~08.02-16/466,\~орган опіки\~вважає за\~доцільне призначити опікуном над недієздатним [PERSON] [PERSON] .. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293ЦПК України). Відповідно до ст.\~39\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1ст. 41 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до положень ст.62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до вимог ч.1 ст. 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров`я. Крім того, суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (стаття 300 ЦПК України). Згідно з постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 зазначено, що відомостями про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Окрім цього, згідно із п. 39 рішення Європейського суду з прав людини від 24.10.1979 у справі «Вінтерверп проти Нідерландів» зазначено, що сама природа того, що має бути встановлено компетентним національним органом - тобто реальний розлад психіки, потребує об`єктивної медичної експертизи. У своїй постанові від 19 жовтня 2016 року по справі № 6-384цс16 судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначила, що при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. Оцінка Суду. Таким чином, зважаючи на зазначені вище норми законодавства, беручи до уваги встановлені у справі фактичні обставини, у суду є всі підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки з відомостей проведеної за ухвалою суду експертизи у справі встановлено, що внаслідок стійкого психічного розладу, на який страждає [PERSON] , він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, що як юридична категорія відповідає поняттю «недієздатності». Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. З приводу призначення опікуном над [PERSON] директора Нижньо-Станівецького психоневрологічного будинку-інтернату Харини\~М.Я. суд зазначає, що сукупність наданих та досліджених доказів не дає підстави виснувати, що директор будинку-інтернату [PERSON] зможе виконувати обов`язки опікуна. Зокрема, дослідженими доказами не доведено, чи входить опікунство на недієздатним в посадові обов`язки директора Нижньо-Станівецького психоневрологічного будинку-інтернату, форму його зайнятості та об`єм навантаження за місцем роботи. У зв`язку із чим суд не погоджується з поданням опікунської ради від 17.04.2024 про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] через його необгрунтованітсь. Тому заява в частині вимог призначення опікуна не може бути задоволена. Разом з тим, суд зобов`язаний встановити опіку над недієздатною особою. В цьому випадку обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. Разом з тим, суд враховує, що [PERSON] наразі знаходиться на повному державному утриманні в Нижньо-Станівецькому психоневрологічному будинку інтернаті, тому вважає за необхідне встановити опіку над недієздатним [PERSON] та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над недієздатною особою, покласти обов`язки опікуна на орган опіки і піклування за місцем його фактичного проживання, а самого ж недієздатного залишити під наглядом Нижньо-Станівецького психоневрологічного будинку-інтернат. Отже, заява підлягає частковому задоволенню відповідно до наведених висновків. Судові витрати, пов?язані з розглядом справи, слід компенсувати за рахунок держави, як передбачено ч.2 ст.299 ЦПК України. Суд звертає увагу, що згідно ч.ч.6-7ст.300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. На підставі викладеного,

Outcome: partial