Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

04.11.2024 заявниця [PERSON] , через представника адвоката Майорову Оксану Михайлівну, в системі «Електронний суд» звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити юридичний факт належності її померлому батьку [PERSON] за життя свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.1951, виданого Лиманською Сільською Радою Депутатів Роздільнянського району Одеської області та зобов`язати орган державної реєстраії актів цивільного стану внести зміни до актового запису про шлюб № 14 від 03.06.1951, зареєстрованого виконавчим комітетом Лиманської селищної ради Роздільнянського районк Одеської області, замінивши в графі «Власне ім`я нареченого» з « [PERSON] » на « [PERSON] », в графі по батькові нареченого» з « [PERSON] » на « [PERSON] », та дату народження з « [INFO] » на « [INFO] ». Заява мотивована тим, що батько заявниці [PERSON] , [INFO] у м. Єдинці (Республіка Молдова), помер [INFO] . Факт народження та смерті [PERSON] підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про смерть. Однак при реєтрації шлюбу батьків заявниці [PERSON] та [PERSON] Лиманською Сільською Радою Депутатів Роздільнянського району Одеської області допущені помилки у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.1951. Зокрема в графі «Власне ім`я нареченого» помилково записано мовою оригіналу (російською) як « [PERSON] » замість « [PERSON] », в графі «По батькові нареченого» записано з опискою мовою оригіналу (російською) як « [PERSON] » з виправленням зверху літери «м». Крім того в свідоцтві про шлюб помилково зазначена дата народження батька заявниці, а саме, « [INFO] » замість « [INFO] », що підтверджується свідоцтвом про його народження. До того ж, згідно з листами Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві від 20.09.2024 та від 30.10.2024, за інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян є інформація щодо державної реєстрації шлюбу № 14 від 03.06.1951 по виконавчому комітету Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області на [PERSON] та [PERSON] . Актовий запис про шлюб складений російською мовою в 1951 році та власне ім`я значиться як « [PERSON] », а по батькові нареченого значиться як « [PERSON] ». Відповідно до державного реєстру актів цивільного стану громадян працівниками відділу державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області внесено актовий запис українською мовою та значиться власне ім`я нареченого як « [PERSON] » та по батькові як « [PERSON] ». У відповіді-відмові від 20.09.2024, адресованій заявниці, Корабельний районний відділ реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві зазначав, що внести зміни до актового запису про шлюб № 14 від 03.06.1951 по виконавчому комітету Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області на [PERSON] та [PERSON] не можливо, оскільки відсутнє документальне підтвердження правильного трактування власного імені та по батькові [PERSON] (Прохора) [PERSON] . Згідно з інформаційним повідомленням Служби цивільного стану Департаменту цивільного стану Агенції державних послуг Республіки Молдова № 4748 від 30.08.2024 державна реєстрація народження [PERSON] , [INFO] в м.\~Єдинці, не виявленва. Рекомендовано звернутися до суду. Заявниця вказувала, що розбіжності в написанні імені, по батькові та місяця народження її батька в свідоцтві та актовому записі про шлюб не можливо виправити іншим чином, оскільки помилка має юридичне значення і її виправлення необхідне для захисту прав заявника. Викладені обставини ускладнюють заявниці користування документами, що засвідчують її родинні зв`язки, та перешкоджають реалізації прав, що вимагають документального підтвердження родинних зв`язків. Встановлення факту належності свідоцтва про шлюб між її батьками необхідне заявниці для підтвердження її родинного зв`язку з батьком, [PERSON] , з метою встановлення лінії спорідненості для подальшого виїздку до Республіки Молдова. Посилаючись на викладене, просила заяву задовольнити. Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08.11.2024 відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень по суті заяви. В судове засідання заявниця не з`явилася. Представник заявниці подала письмову заяву, у якій просила розглядати справу без участі заявниці та її представника. Заяву підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню частково з огляду на таке. Судом було встановлено, що [INFO] в с. Лиманське народилася [PERSON] « [PERSON] » російською, як зазначено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , про що Лиманською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 08.07.1953 складено актовий запис № 49. Батьком в свідоцтві про народження, складеному російською мовою, зазначений « [PERSON] » а матір`ю « [PERSON] ». Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , складеним російською мовою « [PERSON] » та « [PERSON] » 04.09.1971 зареєстрували шлюб, про що Єдинецький рай бюро ЗАГС МРСР складено актовий запис № 86. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Суд, за клопотанням заявниці, долучив до матеріалів справи надані нею переклади з російської мови на українську свідоцтва про народження та свідоцтва про смерть [PERSON] . Переклад документів 25.10.2024 здійснив [PERSON] , магістр філології, офіційний перекладач м. Миколаєва. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 18.07.1931 встановлено, що [INFO] в м. Єдинці, Єдинецького району, Молдова, народився [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис №\~25. Місце реєстрації Старообрядницька церква в Єдинцях. [PERSON] помер [INFO] , про що Єдинецьким відділом ЗАГС МРСР зроблено актовий запис № 153 від 25.12.1987 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З огляду на вказані вище правовстановлюючі документи, можливо дійти висновку, що прізвище, ім`я та по батькові батька заявниці [PERSON] російською мовою « [PERSON] » відповідає українському « [PERSON] ». У свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.1951, на бланку викладеному українською та російською мовами, заповненому російською мовою, дослівно зазначено, що громадянин « [PERSON] » (у по батькові внесені виправлення, над текстом додана літера «н» між двома літерами «о»), рік народження « [INFO] , Кишиневская обл. Единецкий р-н» і громадянка « [PERSON] » рік народження « [INFO] , Одесская обл. Раздельнянский р-н с. Страсбург» одружилися 03.06.1951 в «Лиманский с/ЗАГС Раздельнянского р-на Одесской обл.», про складено актовий запис № 14. Таким чином, можливо дійти висновку, що у вказаному свідоцтві про шлюб помилково зазначено ім`я батька заявниці [PERSON] « [PERSON] » (російською) замість « [PERSON] », а дата народження « [INFO] » замість « [INFO] », як це зазначено у свідоцтві про народження [PERSON] . До того ж Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві підтвердив у листі «Щодо надання інформації» від 30.10.2024 № Я-68/23.22-75 підтвердив наявність у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформації щодо державної реєстрації шлюбу [PERSON] , яка після шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , за актовим записом № 14 від 03.06.1951, що відповідає інформації, зазначеній у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.1951. З огляду на інші досліджені документи, зокрема паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Російською [PERSON] , яка народилася [INFO] у селі Лиманське Роздільнянського району Одеської області, військовий квиток серії [NUMBER] мовою оригінала на ім`я « [PERSON] », [INFO] в « [PERSON] », домову книгу за адресою « [ADDRESS] », правильним написанням імені батька заявниці є « [PERSON] » російською, що відповідає перекладу на українську мову як « [PERSON] , [INFO] в м. Єдинці Молдова». За життя [PERSON] належало свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.1951. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Згідно з п. 12 цієї ж Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 273 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим Що стосується, викладеній в заяві вимоги про зобов`язання органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про шлюб № 14 від 03.06.1951, то заява у цій частині задоволенню не підлягає з огляду на таке. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. Таким чином вимога про зобов`язання органу реєстрації виходить за межі повноважень суду при розгляді цивільної справи в порядку окремого провадження і підлягає залишенню без розгляду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). На підставі наявних матеріалів справи та наданих копій документів, судом встановлено, що наявна розбіжність в написанні імені, по батькові та місяця народження батька заявниці в свідоцтві про шлюб перешкоджає заявниці [PERSON] реалізовувати свої права, пов`язані із фактом споріднення. Судові витрати у справах цієї категорії не відшкодовуються. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial