Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити останнього батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . 02 липня 2013 рішенням Тарутинського районного суду Одеської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З того часу [PERSON] мешкає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач, мешкає окремо, свої батьківські обов`язки відносно дитини не виконує, у вихованні дитини участі не приймає, ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, змінювати своє відношення до дитини не збирається. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини, позивач звернулась до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача адвокат Горбань А.І. надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просив їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутністю. Представник третьої особи Служби у справах дітей Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій не заперечував щодо задоволення позовних вимог, просив справу розглянути за його відсутністю. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19 лютого 2015 року. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області №514/662/13-ц від 02 липня 2013 року шлюб, зареєстрований 24 січня 2012 року за актовим записом №08 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 14 травня 2021 року за актовим записом №29 Тарутинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 14 травня 2021 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 січня 2023 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27 січня 2024 року. Згідно довідки Євгенівського ліцею з дошкільним відділенням, початковою школою та гімназією Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області №9 від 10 жовтня 2024 року, [PERSON] , [INFO] дійсно навчається в 6 класі Євгенівського ліцею з дошкільним відділенням, початковою школою та гімназією Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, контроль за навчанням сина здійснює мати, батько до школи не приходив, успіхами сина не цікавиться. З характеристики [PERSON] , [INFO] , наданої Євгенівським ліцеєм з дошкільним відділенням, початковою школою та гімназією Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області, вбачається, що [PERSON] є учнем 6 класу ліцею, має хороший фізичний і розумовий розвиток, навчається на середньому рівні. З Витягу з реєстру територіальної громади №2024/009708108 вбачається, що [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 02 серпня 2024 року, остання фактично мешкає в будинку [ADDRESS] зокрема разом з [PERSON] , [INFO] , відносини в сім`ї доброзичливі, в будинку наявні меблі та побутова техніка, створені всі необхідні умови для проживання, навчання та дозвілля дітей, діти забезпечені сезонним одягом, повноцінним харчуванням. Згідно характеристики Євгенівського старостинського округу Болградського району Одеської області на [PERSON] , остання дітям приділяє багато уваги, відносини у сім`ї добрі та спокійні, скарг на сім`ю не надходило. 05 вересня 2024 року Службою у справах дітей Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до його сина [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків відповідач не виконує, з дитиною не проживає, станом здоров`я, успіхами дитини, її долею не цікавиться, участі у вихованні не приймає, вихованням не займається, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач в даному конкретному випадку є суб`єктами звернення до суду з питань позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його сина [PERSON] , [INFO] , оскільки є його матір`ю та дитина мешкає разом з нею, перебуває на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначену вимогу слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає найвищим інтересам останнього. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. На підставі викладеного,

Outcome: approved