Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У листопаді 2024 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог заявник вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Воронько Тетяною Миколаївною була заведена спадкова справа за заявою іншої дочки [PERSON] . Заяву [PERSON] про прийняття спадщини приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Воронько Тетяною Миколаївною було прийнято, проте вона виявила розходження у прізвищах, оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] зазначено мати - " [PERSON] ", у свідоцтві про смерть прізвище матері вказано " [PERSON] ", для оформлення спадщини нотаріусу необхідно надати додаткові документи, у разі неможливості підтвердити цей факт надати рішення суду про встановлення факту родинних відносин з померлою. Таким чином, оскільки в досудовому порядку встановити факт родинних відносин між заявником та її матір`ю [PERSON] не має можливості, саме тому заявник змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матір`ю. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2024 заяву залишено без руху. Заявник належним чином та у встановлений судом строк усунула вказані недоліки. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.11.2024 відкрито провадження провадження у справі в порядку окремого провадження. У судове засідання заявник не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Воронько Тетяна Миколаївна у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що в наданих спадкоємцем [PERSON] документах, що підтверджують її родинні стосунки з померлою [PERSON] є розбіжності, що не дає можливість підтвердити її родинні стосунки з померлою [INFO] [PERSON] , вирішення справи по суті залишила на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 264, місце смерті Україна, Кіровоградська область, Кропивницький район, село Аджамка, видане Кропивницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 03 листопада 2023 року (а. с. 28). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] у селі Аджамка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, про що у грудні 1986 року зроблено запис № 59, батько [PERSON] , мати [PERSON] , видане 20 грудня 1986 року, серія [NUMBER] (а. с. 8). Згідно копії свідоцтва про шлюб прізвище заявниці до його зміни зазначено « [PERSON] », після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а. с. 9). Згідно висновку експерта № 070424 від 08 квітня 2024 року, вбачається, що прізвища [PERSON] та [PERSON] лінгвістично ідентичні, оскільки становлять орфоргафічні варіанти того самого прізвища українського за походженням. Згідно чинним українським правописом, нормативна форма цього прізвища - [PERSON] (а. с. 15-18). Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Отже, з зібраних матеріалів справи суд вважає доведеним факт спорідненості між [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин породить для заявниці певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, судом достовірно встановлено та прослідковується з матеріалів справи, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . З огляду на вищевстановлене, вимоги заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial