Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років, в якій просив встановити факт того, що він проживав з [PERSON] , яка померла [INFO] , однією сім`єю понад п`ять років до дня її смерті. В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після її смерті залишилося спадкове майно, а саме 2/3 частини житлового будинку, яка розташований за адресою: [ADDRESS] . Заявник посилається на те, що він з самого дитинства проживав разом з бабусею і дідусем, після того як заявник одружився, то з ними стала проживати його дружина, та після народження і його діти. Також заявник посилався на те, що зажиття бабуся [PERSON] склала, на його користь, заповіт. Оскільки заявник [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті, то вважав себе таким що прийняв спадщину. Але коли заявник [PERSON] , як спадкоємець, звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Т.О. Двоєнкіної з метою оформлення документів на спадщину то нотаріусом йому була надана усна відповідь, про необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, оскільки він зареєстрований за адресою відмінною від адреси проживання спадкодавця. Саме ці обставини стали підставою для звернення заявником до суду для встановлення вказаного факту проживання однією сім`єю. Ухвалою суду від 08 квітня 2024 р. заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 12 квітня 2024 року заявник виправив вказані в ухвалі суду недоліки. Ухвалою суду від 15 квітня 2024 р. було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 05 червня 2024 р. за заявою представника заявника [PERSON] , адвоката Бузової Т.Г., до участі у справі було залучено в якості заінтересованої особи Одеську міську раду. Ухвалою суду від 05 червня 2024р. за клопотанням заявника були витребувані докази. Представник заявника [PERSON] - адвокат Бузова Т.Г. у судовому засіданні підтримала подану заяву, просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Представник заінтересованої особи Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Під час розгляду справи, судом не встановлено спору про право. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини першої ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша ст. 4 ЦПК України) Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис за номером 4729, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції . За життя [PERSON] склала заповіт, якій було посвідчено 20 липня 2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1775, яким вона заповідала [PERSON] , все своє майно. Заявник [PERSON] , народився [INFO] та його батьками записано: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] про що було зроблено актовий запис за № 876 відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів в м.Одеса та видане свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Заінтересована особа батько заявника - [PERSON] , народився [INFO] та його батьками записано: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] , що вбачається з відповіді Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) наданої на ухвалу суду. [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який було видано 17 лютого 1997 року Центральним відділом РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. Заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Довідки Ф№1 (виписка з домової книги про склад сім`ї та прописки) від 18 травня 2021 року [PERSON] , внук власника майна, постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , та разом з ним проживає власник майна [PERSON] та правнучка власника майна [PERSON] . З Декларації № 0001-84К8-ЕМАО про вибір лікаря якій надає первинну медичну допомогу від 21 квітня 2022 року [PERSON] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З Декларації № 0001-4АЕК-6000 про вибір лікаря якій надає первинну медичну допомогу від 20.08.2018 року [PERSON] , [INFO] , та є сином заявника [PERSON] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . В пункті 1.12.1 Декларації зазначено що [PERSON] є довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі екстреного випадку. З Декларації № 0001-ТР1К-6000 про вибір лікаря якій надає первинну медичну допомогу від 20.08.2018 року [PERSON] , [INFO] , та є дочкою заявника [PERSON] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . В пункті 1.12.1 зазначено що [PERSON] є довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі екстреного випадку. З Акту, якій було складено та підписано сусідами [PERSON] та [PERSON] , підписи яких було посвідчено секретарем Органу самоорганізації населення мікрорайону "Слобідський" в місті Одесі 27 червня 2024 року вбачається, що [PERSON] проживав, з дитинства, за адресою: [ADDRESS] , разом з бабусею [PERSON] , до дня її смерті, вели спільне господарство, проживали однією сім`єю та з ними проживали діти заявника [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та дружина заявника [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка була опитана в судовому засіданні пояснила, що проживає в сусідньому будинку, що знає [PERSON] з дитинства та знає, що його виховували дідусь та бабуся [PERSON] , батьки інколи навідували. Після смерті дідуся, [PERSON] продовжив проживання зі своєю сім`єю, дружиною та двома дітками, проживав разом з бабусею, та всі разом проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що заявник [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю. Статтею № Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Статтею 1222 ЦК України встановлено, що спадкоємцями за заповітом чи законом можуть бути особи, які є живими на час відкриття спадщини. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Згідно з частиною другою ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки без цього він не може оформити свідоцтво про право на спадщину щодо майна [PERSON] , у зв`язку з чим приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіна Т.О. роз`яснила йому необхідність звернення до суду із вказаною заявою. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Отже, із наданих доказів судом встановлено, що понад 5 (п`ять) років заявник проживав однією сім`єю з [PERSON] по день її смерті, за адресою: [ADDRESS] , тому заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Outcome: approved