Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Виклад позиції позивача: 04.06.2024 з Московського районного суду м. Харкова до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшла цивільна справа за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 230626-9807-2 від 26.06.2023 станом на 28.05.2024 у розмірі 26044,15 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 та 9000,00 грн витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.06.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] був укладений договір № 230626-9807-2 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень строком на 150 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з якими він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about_us або https://monetka.com.ua/uk/about_us. Представник позивача зазначив, що кредитний договір був підписаний 26.06.2023 о 15:00:30 годин шляхом введення одноразового ідентифікатора 310109 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua/. Кредитні кошти були відправлені відповідачу 26.06.2023 на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «Приватбанк», що підтверджується чеком. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, таким чином, в порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за договором № 230626-9807-2 від 26.06.2023 станом на 28.05.2024 становить 26044,15 гривень, яка складається з: 4975,00 грн - заборгованість за кредитом; 21069,15 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 26.06.2023 до 23.11.2023 (включно). Процесуальні дії у справі Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2024 цивільну справу направлено до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю. 04.07.2024 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кононенко Т.О. Ухвалою суду від 05.07.2024 провадження у справі відкрито і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Ухвалою суду від 30.07.2024 постановлено перейти від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 25.10.2024 витребувано від АТКБ «Приватбанк» додаткові докази у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Приймаючи до уваги викладене, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини. 26.06.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] був укладений договір №230626-9807-2 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого [PERSON] надається кредит в сумі 5000,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів - 150 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (а.с.18 - 23). Як це убачається з умов п. 1.2. кредитного договору, сторони погодили процентну ставку за користування кредитом - 3,5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 1277,50%) користування Кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.3 цього Договору (а.с. 18). Відповідно до умов п. 1.3. кредитного договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 150 днів. Строк надання кредиту може бути подовжений в порядку та на умовах, визначених цим Договором (а.с.18). Згідно з п. 1.4. кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «Ріальто», які розміщені на сайті monetka.ua (а.с.18). У п. 1.5. договору зазначено, що загальна вартість кредиту та графік розрахунків зазначено в Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору (а.с.18). Зі змісту п. 1.6. кредитного договору сторонами узгоджено, що Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER] , що належить позичальникові (а.с.18). Відповідно пункту 2.4.1. договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування Кредитом та повернути Кредит (а.с.19). Відповідно до положень п. 3.1. договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно з чинним законодавством України та цим договором. Порушення умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору (а.с.19). У п. 3.2., 3.3 договору зазначено, що закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, яке мало місце під час дії договору та не припиняє нарахування Товариством процентів за користування кредитом. У випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених договором позичальник сплачує Товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50%) від суми несвоєчасно повернутих грошових коштів переданих позичальнику за договором за кожний день користування. Сторони домовились, що процента ставка визначена в цьому пункті договору, нараховується відповідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (а.с.20). Як убачається зі змісту п. 3.6. договору при надходженні коштів для виконання зобов`язань позичальника, Товариство направляє їх в такій черговості: у першу чергу здійснюється сплата процентів нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання; у другу чергу здійснюється сплата процентів за користування Кредитом; у третю чергу здійснюється повернення суми кредиту (а.с.20). Згідно з Додатком №1 до договору №230626-9807-2 від 26.06.2023, сторони погодили дату видачі кредиту - 26.06.2023 та дату повернення кредиту - 23.11.2023, суму кредиту за договором - 5000,00 гривень, проценти за користування кредитом - 26250,00 гривень, кількість днів у розрахунковому періоді - 150 днів, загальну вартість кредиту 31250,00 гривень (а.с.24). Відповідно до наданого позивачем витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.com.ua, для укладення кредитного договору сторони вчинили такі дії у цій системі: 26.06.2023 о 14:55:14 - створення позичальником даних по заяві на кредит; 26.06.2023 о 15:00:16 - створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника; 26.06.2023 о 15:00:16 позичальнику відправлено SMS-повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; 26.06.2023 о 15:00:30 позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено Товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); 26.06.2023 о 15:00:30 друкована форма укладеного кредитного договору надіслана позичальнику в особистий кабінет; 26.06.2023 о 15:00:45 кредитні кошти було перераховано на карту позичальника (а.с.29). Згідно з витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.com.ua [PERSON] було створено анкету-заяву на кредит №1298673 від 26.06.2023, сума кредиту - 5000,00 гривень, строк кредиту - 150 днів, складові частини сукупної вартості кредиту - 10298,76 гривень за ставкою 3,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, річна процентна ставка 1277,5%, проценти за прострочення грошового зобов`язання: 3,5% за кожен день неповернення кредиту, річна процента ставка 1277,5%, позичальник - [PERSON] , ідентифікаційний номер - [NUMBER] , дата народження - [INFO] , номер мобільного телефону - [NUMBER] , платіжна картка позичальника, на яку має бути перерахована сума кредиту : [NUMBER], банк, що випустив картку - АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.30). Відповідно до довідки ТОВ «Девелопмент Інновейшинс» від 14.03.2024 №122437 СМС-повідомлення від альфа-імені «MONETKA» з текстом «Для підтвердження згоди з умовами договору введіть 310109» було доставлено на номер [NUMBER] 26.06.2023 о 15:00:16 годині за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» (а.с.32). Наведені умови кредитування, які відображені у кредитному договорі №230626-9807-2 та Внутрішніх правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ «ФК «Ріальто», 26.06.2023 підписано між ТОВ «ФК «Ріальто» та відповідачем [PERSON] електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором. Укладений між ТОВ «ФК «Ріальто» та [PERSON] договір №230626-9807-2 від 26.06.2023 та графік розрахунків було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 310109 26.06.2023. ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 5000,00 гривень, що підтверджується чеком від 26.06.2023. Відповідно до відповіді АТКБ «Приватбанк» на запит суду від 02.12.2024 №20.1.0.0.0/7 - 241126/90584-БТ повідомлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] . На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Оцінка суду За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правилами ч. 1 ст. 1054 ЦК України унормовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Вимогами ст. 639 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Правилами ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. За змістом ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України. Положеннями ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що закріплено вимогами ст. 611 ЦК України визначає. За змістом ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що визначено положеннями ст. 599 ЦК України. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. У даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, як це закріплено вимогами ч. 1 ст. 1050 ЦК України. Як було погоджено сторонами в п 3.3. договору №230626-9807-2 від 26.06.2023, у випадку порушення строків повернення кредиту, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за процентною ставкою - 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 28.05.2024 загальна сума заборгованості [PERSON] становить 26044,15 гривень, з яких: 4975,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 21069,15 гривень прострочена заборгованість по несплаченим процентам. Суд, дослідивши надані докази, доходить висновку, що знаходить своє підтвердження обставина наявності у відповідача [PERSON] перед позивачем заборгованості за кредитним договором №230626-9807-2 від 26.06.2023. Відтак, оскільки на час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами кредитного договору, а тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Ріальто» щодо стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Розподіл судових витрат Згідно з платіжною інструкцією №1790 від 29.05.2024 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 гривні 40 копійок. Крім зазначеного, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 9 000,00 гривень. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в особі директора Картамишева С.О., який діє на підставі Статуту, 02 червня 2022 року укладено договір про надання правової допомоги №02/06/2022 з адвокатом Руденко К.В. Як убачається зі змісту п. 1.1 договору в рамках цього договору виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю, зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: складання проектів процесуальних документів, складання листів, адвокатських запитів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів замовника в органах державної влади та місцевого самоврядування (на підставі окремої довіреності). Згідно з п. 3.1 договору вартість послуг виконавця становить: 8000,00 гривень за складання позовної заяви; 1000,00 гривень за складання та надсилання адвокатського запиту. У п. 4.1 договору сторонами погоджено, що замовник вважається таким, що отримав послуги, а виконавець таким, що надав послуги після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Згідно з довіреністю від 20 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в особі директора Картамишева С.О., який діє на підставі Статуту, уповноважує адвоката Руденка Костянтина Васильовича представляти інтереси в судах України. Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг №207 до Договору №02/06/2022 про надання юридичних послуг, адвокатом Руденком К.В. надано ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», зокрема такий перелік послуг: підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором №230626-9807-2 від 26.02.2023 та клопотання про витребування доказів, що подається разом з позовною заявою, вартість даного виду послуг сторонами погоджено в сумі 8 000,00 гривень; складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику [PERSON] за Договором №230626-9807-2 від 26.02.2023, вартість даного виду послуг сторонами погоджено в сумі 1 000,00 гривень. Загальна вартість юридичних послуг складає 81000,00 гривень. Згідно з платіжною інструкцією №1104 від 12.01.2024 про отримання оплати за надання юридичних послуг за Договором № 02/06/2022 від 02.06.2022, [PERSON] отримав від ТОВ «ФК «Ріальто» оплату за послуги правничої допомоги за Договором № 02/06/2022 від 02.06.2022 у розмірі 88000,00 гривень. Положеннями ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частинах 4-5 статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідачем не надано. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18. Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу від відповідача до суду не надходило. Таким чином, судом встановлено, що представником позивача надано до суду належні докази на підтвердження витрат на професійну правову допомогу, які позивач сплатила у погодженому з адвокатом розмірі, як, зокрема докази щодо обсягу наданих послуг та виконаних робіт, переліку складових наданих послуг, акт виконаних робіт, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу по даній справі в розмірі 9 000,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. З огляду на наведені вище обставини, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правову допомогу адвоката в розмірі 9000,00 гривень. Ураховуючи викладене та

Outcome: approved