Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що з 24.11.2001 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитком сім`ї, актовий запис №1633. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Посилаючись на те, що сімейне життя з чоловіком не склалося через те, що протягом останніх двох років стосунки між ними розладились, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства та побуту. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою суду від 17.07.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. 15.08.2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить суд надати йому з дружиною строк на примирення, з метою збереження сім`ї. Ухвалою суду від 15.11.2024 року сторонам надано строк для примирення який не може перевищувати один місяць. Ухвалою суду від 25.11.2024 року поновлено провадження у справі та призначене судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] , в якій вона просить суд розірвати шлюб та розглядати справу без її участі. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, викликався до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 24.11.2001 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитком сім`ї, було зареєстровано шлюб, що підтверджується актовим записом №1633 від 24.11.2001 року, виданого Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, свідоцтво [NUMBER] (а.с. 17-18). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №889 (а.с. 15). Спільне життя позивача з відповідачкою не склалось, через те, що протягом останніх двох років стосунки між сторонами розладились, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства та побуту. Вже тривалий час кожен із сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, фактичних сімейних відносин не підтримують. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити її інтересам. Судом, з метою збереження сім`ї, за клопотанням відповідача подружжю надавався строк на примирення, але після закінчення строку на примирення від позивачки не надійшло заяв про відмову від позову чи залишення позову без розгляду, що свідчить про те, що сторони не примирились і позиція позивача не змінилась. Також суд приймає до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому примушування до його збереження є порушенням права позивача на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved