Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

11.08.2024 [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, шляхом направляння засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 06.09.2024, мотивуючи тим, що вона з 23 серпня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2023 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із нею та знаходиться на її утриманні. Вона із дітьми 01.09.2023, у зв`язку із повномасштабним вторгненням РФ на територію України, виїхала за кордон до Бельгії, де проживає за адресою: [ADDRESS] .\~ Відповідач у справі, ухиляється від утримання дітей і добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, адже є працездатною та здоровою людиною, а вона не має можливості забезпечити дітей усім необхідним, тому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову. 11.09.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 04.10.2024 11:00 год. 04.10.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 08.11.2024 09:00 год, згідно п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. 08.11.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 22.11.2024- 08:30 год, згідно п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. 22.11.2024 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 19.12.2024 09:30 год, за клопотанням представника відповідача. Позивачка - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяви, в яких просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, 19.12.2024 його представник адвокат Хоменко Максим Петрович подав до суду заяву, про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника та зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка - [PERSON] , [INFO] , та відповідач - [PERSON] , [INFO] , з 23 серпня 2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2023 року, у справ № 357/7594/23, яке набрало законної сили 22.01.2024, шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Також, встановлено, що позивачка [PERSON] , яка зареєстрована разом із дітьми за адресою: [ADDRESS] , а проживає з 01.09.2023, у зв`язку із повномасштабним вторгненням РФ на територію України, за адресою: [ADDRESS] , не має можливості в повній мірі забезпечити дітей усім необхідним для належного рівня їх життя та розвитку. Відповідач [PERSON] , зареєстрованим по м. Києву та Київській області не значиться, має останнє зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , здорова та працездатна особа, іншим особам аліменти не сплачує та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дітей у розмірі 1/3\~ частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення ними повноліття. Вказані обставини\~ підтверджуються матеріалами справи (а.с. 4-12,23-26,55), інформацією з ДРСР та визнаються сторонами у справі. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (ст. 180 Сімейного Кодексу України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 3196 грн. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.08.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, оскільки визначений спосіб стягнення аліментів відповідає положенням законодавства та інтересам дітей, їх рівню життя і розвитку. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. На підставі ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду вказаного позову, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved