Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Климович Т.Д., повноваження якої підтверджені ордером на надання правничої (правової) допомоги та не обмежені договором, звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області із позовною заявою, де просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 07.12.2023 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції за актовим записом № 1201. На обґрунтування позову зазначила, що з 07.12.2023 позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі сторони неповнолітніх дітей не мають. Вказала, що позивач виявив бажання розірвати шлюб по тій причині, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося, немає взаєморозуміння та поваги. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Климович Т.Д. у судове засідання не з`явилися, згідно матеріалів справ просили розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду поштовим зв`язком заяву, у якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає та просила розгляд справи проводити у її відсутність. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 07.12.2023 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за актовим записом № 1201, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Відомості про наявність у подружжя неповнолітніх дітей відсутні, позивач вказав у позові, що спільних дітей з відповідачкою не мають. В судовому засіданні також встановлено, що між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини. Представник позивача стверджує, що у [PERSON] з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що не спростовано відповідачем. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у позивача відсутні, що підтверджено його представником у суді. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що відповідач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За викладених обставин, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду, а також стягнути на його користь з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 484 грн. 48 коп.

Outcome: approved