Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

10 вересня 2024 року представник ТОВ «Санфорд Капітал» Маслюченко Микола Павлович за допомогою підсистеми «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.02.2019 року року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено угоду №C-403-008518-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Також відповідач надав Банку заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції Договору комплексного банківського обслуговування, і приєднання до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк», а також власним підписом підтвердив ознайомлення з Тарифами Банку на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів Банку. Всі вищевказані документи у сукупності складають договірну основу, яка закріплює домовленості Банку і Позичальника щодо регулювання правовідносин, які виникли між ними і публічним договором та договором приєднання. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши можливість користуватись кредитними коштами в сумі 10000,00 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою. Відповідач здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, однак, свої зобов`язання щодо повернення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитною лінією виконав лише частково та має заборгованість в загальній сумі 29153,07 гривень. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23, за яким ТОВ «ФК «Сонаті» набуло права вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № C-403-008518-19-980 від 12.02.2019 року. 29.12.2023 року між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено договір факторингу №29/12-23, на підставі якого до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № C-403-008518-19-980 від 12/02/2019 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Угодою №C403-008518-19-980 від 12/02/2019 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість Боржника/Позичальника складається із заборгованості за основним боргом в сумі 10000 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 19 153,07 гривень, що разом становить 29153,07 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023 року. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «ФК «Сонаті» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. При цьому, починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії кредитного договору 13.08.2019 та до 23.02.2022 року включно, додатково до суми боргу та процентів, що були нараховані протягом строку дії кредитного договору, позивачем нараховані інфляційні втрати в сумі 5850,87 гривень; три проценти річних в сумі 2218,82 гривень. Враховуючи наведене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 37222,76 гривень, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 10000 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 19153,07 гривень, інфляційні втрати в сумі 5850,87 гривень; три проценти річних в сумі 2218,82 гривень., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 14 жовтня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 12 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерно товариства «Ідея Банк» із заявою про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції Договору комплексного банківського обслуговування (далі Договір), і приєднання до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «ІДЕЯ БАНК». Також, між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено угоду №C-403-008518-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (далі Угода). Згідно з п.1 Угоди банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, та випускає Клієнту платіжну картку. Пунктом 2 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 10000,00 грн.; процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24.00% річних, розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. У пункті 4 Угоди сторонами погоджено, що повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором, здійснюватимуться згідно умов Договору, а також відповідно до Тарифів які розміщені на сайті Банку за адресою www.ideabаnk.ua. Детальні умови та порядок надання банківських послуг з відкриття та обслуговування поточних рахунків клієнтів Банку фізичних осіб, операції за якими здійснюються за допомогою електронних платіжних засобів із встановленням за такими рахунками Кредитної лінії, а також визначення Тарифів за вищевказані банківські послуги викладені у розділі 11 Договору. Відповідно до п.4 Угоди клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку, та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Також відповідач ознайомлений із Тарифами Банку на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів Банку, на підтвердження чого останнім власноручно постановлено особистий підпис. ПАТ «Ідея Банк» повністю виконав умови Угоди та Договору, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту платіжну картку із встановленим кредитним лімітом в сумі 10000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. З наданої суду виписки по рахунку [PERSON] встановлено, що відповідач активно користувався коштами Банку, та частково погашав заборгованість, що свідчить при визнання [PERSON] правовідносин між ним та Банком. Разом з тим, відповідач належним чином не виконував кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, яка відповідно до Довідки-розрахунку АТ «Ідея Банк» станом на 16.11.2023 року складає 29153,07 гривень, з яких: 10000,00 гривень - заборгованість за основним боргом; 19153,07 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. У подальшому, 16 листопада 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений Договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право вимоги до боржника [PERSON] , за кредитом №C-403-008518-19-980 від 12.02.2019 року в сумі 29153,07 гривень. Також, 29 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року згідно з умовами якого ТОВ «ФК «Сонаті» відступив ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги за Кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників №1. Відповідно до витягу з друкованого реєстру боржників № 1, що є додатком до договору факторингу № 29/23-23 від 29.12.2023 року, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитом №C-403-008518-19-980 від 12.02.2019 року, боржником за яким є [PERSON] , у загальному розмірі 29153,07 гривень, з яких: 10000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 19153,07 гривень сума заборгованості по відсоткам. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Отже, до ТОВ «Санфорд Капітал», відповідно до договорів факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року, № 29/12-23 від 29.12.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за угодою №C-403-008518-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки, Договору комплексного банківського обслуговування від 12.02.2019 року. Відповідно до\~ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є\~правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має\~право вимагати\~від\~боржника\~виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~статті 530 ЦК України\~встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до наданого позивачем розрахунку, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконував у зв`язку з чим, за останнім утворилась заборгованість за угодою №C-403-008518-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 12.02.2019 року, що складає 29153,07 грн., з яких: 10000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 19153,07 гривень сума заборгованості по відсоткам. Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~статтею 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, і ході розгляду справи відповідачем не оспорювався. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.\~612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від\~відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах, що забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, можуть бути застосовані виключно після спливу визначеного договором строку кредитування. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 24.02.2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Після отримання права грошової вимоги, позивачем, в порядку ст. 625, п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, за період з 13.08.2019 року по 23.02.2022 року здійснено нарахування відповідачу інфляційних втрат в сумі 5850,87 гривень, та 3% річних від простроченої суми в розмірі 2218,82 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання і згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «Санфорд Капітал», яке є правонаступником кредитора, в загальному розмірі 37222,76 гривень. Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за угодою №C-403-008518-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки від 12.02.2019 року, що складає 37222,76 грн., з яких: 10000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 19153,07 гривень сума заборгованості по відсоткам; 5850,87 гривень інфляційні втрати; 2218,82 гривень 3% річних від простроченої суми. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п.п. 1,4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 01 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» та адвокатом адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛД», укладено договір про надання правничої допомоги № 1/04. Обсяг виконаних робіт визначений акті приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12.08.2024 року, згідно з яким, ТОВ «Санфорд Капітал» надано правову допомогу на загальну суму 5200,00 гривень. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. За звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» у відповідності до вимог\~ЗУ «Про судовий збір», позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень. Також представником позивача заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг поштового зв`язку в сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку. В матеріалах справи наявний список «16.09.2024(кред.карт.8)» Укрпошта стандарт та фіскальний чек до нього, надані позивачем в ході розгляду справи на підтвердження виконання вимог ч. 7 ст.43 ЦПК України щодо направлення відповідачу копій поданих позивачем до суду документів. Даний список містить підтвердження вартості поштового відправлення, а саме в п. 25 визначено, що плата за поштове пересилання [PERSON] документів становила 40,00 гривень. Отже, підтвердженими є витрати позивача, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, вартість яких склала 40,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 5200,00 гривень.

Outcome: approved