Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

10.07.2024 представник позивача [PERSON] [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву в якій просить визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , [INFO] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку загальною площею 3,16 га., яка розташована в смт. Запитів Львівського району Львівської області, згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 099535. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер тато позивачки [PERSON] . За життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачці - [PERSON] . Однак, коли вона звернулась до нотаріуса для оформлення права власності на належне їй спадкове майно, яке залишилося після смерті тата, їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому вона змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 12.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24.09.2024 справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, однак через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Представник відповідача Новояричівської селищної ради Львівської області в судове засідання не з`явився,через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заперечень щодо позову не подавав. Відповідач [PERSON] також не з`явилась у судове засідання, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомила. За таких обставин суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.11.1970, [INFO] народилась [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). А згідно з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.10.1991, 07.10.1991 уклали шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.24). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 29.06.1997 Запитівською селищною радою Львівській області, актовий запис № 21 (а.с.10) На випадок своєї смерті, [PERSON] , 18.04.1997 склав заповіт, яким належний йому житловий будинок та все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів своїй доньці, позивачці у справі [PERSON] (а.с.33-34). Як видно з матеріалів справи, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої зокрема увійшов житловий будинок [ADDRESS] та земельна ділянка загальною площею 3,16 га., яка розташована в смт. Запитів Львівського району Львівської області, згідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 099535 (а.с.15, 36-37). Як зазначає позивач у позовній заяві, що вона будучи спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відтак, до вирішення даних спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, слід застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Позивачі через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавлені права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулись до суду за захистом своїх прав. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з частиною першою статті 534 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за заповітом кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Системний аналіз статей 548, 549 ЦК УРСР свідчить, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Діями спадкоємця, що свідчать про прийняття ним спадщини є: 1) фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном; 2) подача державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом статті 549 ЦК Української РСР спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що він вступив в управління або користування спадковим майном. З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право спадкодавця на житловий будинок та земельну ділянку. Також, судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину, що відкрилася після смерті батька [PERSON] , що підтверджується їх постійним проживанням за місцем відкриття спадщини, інших спадкоємців не має, оскільки дружина спадкодавця, після його смерті померла, та не переоформила свої спадкові права, однак позивач не змогла оформити своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Відтак, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповіом майна покійного батька [PERSON] , тому враховуючи той факт, що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у позасудовому порядку, хоча таке майно належить їй в порядку спадкування за заповітом, суд дійшов висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно. При цьому, сам факт відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин, як належність спадкодавцю цього майно. Отже, суд дійшов переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємців при оформленні своїх спадкових прав, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved