Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

представник [PERSON] - адвокат Пастернак О.О. звернулася з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівської області, [PERSON] про визнання свідоцтва про право власності на житловий будинок серія [NUMBER] від 22.03.2002 виданого на підставі рішення виконкому Родатицької сільської Ради народних депутатів № 11 від 12.02.2002 недійсним; встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , якому на момент смерті належав житловий будинок на [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звернувся до Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області з метою оформлення своїх прав на спадкове майно, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що Свідоцтво про право власності на житловий будинок видано на ім`я [PERSON] після його смерті, що підставою виникнення у [PERSON] права власності на житловий будинок був сам факт побудови ним цього будинку з додержанням вимог закону та прийняття будинку в експлуатацію. Крім цього, після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ССГ «Україна» розміром 2, 20 в умовних кадастрових гектарах згідно з Сертифікатом серії ЛВ № 0091479, виданим [PERSON] на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації № 70 від 21.03.1996. Оригінал сертифікату втрачено і позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в позасудовому порядку. Спадкоємцями [PERSON] і [PERSON] були позивач та його рідна сестра - [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. На момент смерті [PERSON] , з нею були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , який станом на момент смерті [PERSON] з нею не проживав. [PERSON] не оформила своїх спадкових прав після смерті батьків тому будь-які документи видані на її ім`я які є підставою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину відсутні, що унеможливлює спадкування у позасудовому порядку. Просила позов задовольнити. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2022 вищеозначена справа поступила до провадження судді [PERSON] . Згідно рішення зборів суддів Городоцького районного суду Львівської області від 27.04.2023 № 2 та у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді Городоцького районного суду Львівської області у зв`язку з поданням заяви про відставку, справу 08.05.2023 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано на розгляд судді Перетятько О.В. Ухвалою суду від 20.12.2023 провадження у справі було зупинено, у зв`язку з смертю позивача [PERSON] , до вступу у справу його правонаступника. Ухвалою суду від 25.06.2024 поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі правонаступника померлого позивача [PERSON] його сестру - [PERSON] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій вимоги підтримала просила про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її довірительки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Представник Городоцької міської ради Львівської області Кіндєєва М.О. у заяві від 14.10.2024 позов визнала, просила про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом. [INFO] , помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Як убачається із долученої до матеріалів справи погосподарської книги, відповіді № 647 від 10.12.2021 виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, до дня смерті [PERSON] значився зареєстрованим та проживав у житловому будинку на [ADDRESS] . На підставі рішення виконкому Родатицької сільської Ради народних депутатів від № 11 від 12.02.2002 [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок, що на [ADDRESS] Серія КММ № 013521 від 22.03.2002, а 18.02.2002 складено технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду. Згідно довідки № 424, виданої 23.06.2022 Городоцькою міською радою Львівської області, разом з померлим [PERSON] , за цією ж адресою, на день його смерті були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , останній фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. 21.09.2022, [PERSON] звернувся до Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області з метою оформлення прав на спадкове майно. Листом вих. № 534/01-16 від 29.09.2022 державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравара В.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 22.03.2002 Серія [NUMBER] видане на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконкому Родатицької сільської Ради народних депутатів № 11 від 12.02.2002 після його смерті, тобто в порушення вимог ч. 2 ст. 9 Цивільного Кодексу УРСР. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Цивільного Кодексу УРСР, правоздатність громадян виникає в момент його народження і припиняється із смертю. Таким чином, оскільки Свідоцтво про право власності на житловий будинок Серія [NUMBER] від 22.03.2002 видане на ім`я [PERSON] після його смерті, позовна вимога про визнання недійсним Свідоцтва підлягає задоволенню. Згідно з роз`ясненням Міністерства юстиції України від 21.02.2005 р. № 19/32-319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника повинно вирішуватися в судовому порядку, а підтвердити своє право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку та господарських споруд, позивач не має змоги внаслідок відсутності належних правовстановлюючих документів. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Як встановлено судом, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у належному йому житловому будинку, що на [ADDRESS] . Відповідно до правової позиції ВСУ від 18.12.2013 у справі № 6-137цс13 у 1957 році, питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. [INFO] , померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема право на земельну частку пай у землі, яка перебувала у колективній власності ССГ «Україна» розміром 2, 20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) згідно Сертифікату серії ЛВ № 0091479, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації № 70 від 21.03.1996. Згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 646 від 10.12.2024, до дня смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала на [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані та проживали чоловік [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном, фактично прийняли спадщину, після смерті [INFO] [PERSON] , проте спадкових прав не оформили. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру № 69407129 від 07.07.2022, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видавались. Частиною 1 ст. 4 ЦК України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, а п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначає, що цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Таким чином, на момент смерті спадкодавця [PERSON] та [PERSON] - діяв Цивільний Кодекс УРСР (далі - ЦК УРСР) від 18 липня 1963 року. Відповідно до вимог цивільного законодавства, роз`яснень постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах спадкування» пункт 1 - відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі- ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Приписами ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Стаття 529 ЦК УРСР встановлює, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. В період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). [PERSON] правонаступником якого є [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 01.09.2022. [PERSON] своїх спадкових прав не оформила, спадкова справа після її смерті не заводилась. Відповідно до довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 480 від 20.07.2022, [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована та проживала на [ADDRESS] , з нею були зареєстровані та проживали брат [PERSON] та син [PERSON] , за життя [PERSON] спадкових прав не оформила. Як убачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] на момент смерті матері з нею не проживав, спадщину не прийняв й приймати не бажає, про що зазначив зокрема скерованій суду заяві від 19.07.2024. Єдиним спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] є [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що спадковавці при житті набули, або володіли нерухомим майном неправомірно, в суді не встановлено, після смерті позивач фактично прийняв спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, позивач як єдиний спадкоємець, має право на спадкування за законом після смерті батька, матері та сестри однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved