Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

В грудні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до Чортківської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивачка вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді нерухомого майна, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Згідно даних Чортківської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] на території України не заведена. Спадкодавець [PERSON] заповітів не залишала. Вона була громадянкою Киргизької Республіки, останнім місцем проживання якої було місто Бішкек. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні. За умови наявності в спадкових відносинах іноземного елемента застосовуються норми Закону України «Про міжнародне Приватне право». Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.09.2024, виданого приватним нотаріусом нотаріального округу міста Бішкек Киргизької Республіки, позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем всього спадкового майна [PERSON] . \~ \~ \~ \~Тому позивачка звернулась до Чортківської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , однак державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено через те, що не було представлено оригінала правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно та рекомендовано [PERSON] вирішити питання щодо визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. Належність спадкодавцю [PERSON] на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Чортківською державною нотаріальною конторою 19 листопада 1999 року за № 2144, згідно якого [PERSON] є спадкоємцем за заповітом вказаного нерухомого майна після смерті [PERSON] . Позивачка просить визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування після смерті матері. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Калінніков М. О. в підготовче судове засідання не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача Чортківської міської ради Тернопільської області в підготовче судове засідання не з`явився, від міської ради надійшла заява про розгляд справи на підставі наявних доказів без участі представника. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка була громадянкою Киргизької Республіки, останнім її місцем проживання було місто Бішкек. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Згідно даних Чортківської державної нотаріальної контори спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] на території України не заведена. Спадкодавець [PERSON] заповітів не залишала. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні. За умови наявності в спадкових відносинах іноземного елемента застосовуються норми Закону України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~ У відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна -місцезнаходження основної частини рухомого майна (1221 ЦК України). Відповідно до статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Крім норм Закону України «Про міжнародне приватне право», спадкування з іноземним елементом може регулюватись нормами міжнародних договорів. Згідно зі статтею 44 Конвенції Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах громадяни кожної із Договірних сторін можуть спадкувати на територіях інших Договірних сторін майно чи права за законом чи за заповітом на рівних умовах і в тому ж об`ємі, як і громадяни даної Договірної сторони. У пункті 2 статті 45 Конвенції визначено, що право спадкування нерухомого майна визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої знаходиться це майно. У статті 48 Конвенції передбачено, що провадження в справах про спадкування рухомого майна компетентні вести установи Договірних Сторін, на території яких спадкодавець мав останнє місце проживання на час своєї смерті. Провадження в справах про спадкування Нерухомого майна компетентні вести установи Договірних Сторін, на території яких знаходиться нерухоме майно. Листом Чортківської державної нотаріальної контори № 456/01-16 від 22.11.2024 позивачці роз`яснено про необхідність визнання права власності в судовому порядку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачка [PERSON] після смерті матері відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України є спадкоємцем її майна і спадщина належить їй з часу її відкриття. Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, задовольнивши позов.

Outcome: approved