Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просить: - встановити факт прийняття ним спадщини після померлого [PERSON] ; - визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями (домоволодіння) за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] ; - визнати право на земельну частку (пай) розміром 6,0 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Позов аргументує тим, що його дід [PERSON] проживав у [ADDRESS] , і був єдиним власником даного домоволодіння. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло вказане домоволодіння та право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Кірова с. Заньки Ніжинського району, розміром 6,0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі, належне спадкодавцю на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай). Позивач прийняв спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном, так як за життя [PERSON] доглядав за ним, допомагав вести господарство, а після його смерті здійснив поховання за власні кошти, продовжував здійснювати догляд за будинком померлого та обробляти земельну ділянку. Відповідачка [PERSON] - дочка спадкодавця, відмовляється від спадкування на користь позивача. Інших спадкоємців після [PERSON] немає. Проте нотаріальна контора відмовляється видати свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння та земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що [PERSON] своєчасно не оформила спадщину на себе. Ухвалою судді 26.06.2024 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді 08.07.2024 провадження у справі відкрито, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду 19.11.2024 за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Представником позивача - адвокатом Кашубою М.О. подано заяву про розгляд справи за відсутності його та позивача та підтримку позову. Відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову та проведення судового розгляду без її участі. Представник відповідача Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та прийняття рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи - Другої Ніжинської нотаріальної контори надіслала заяву про розгляд справи без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Позивач зазначив, що доводиться сином [PERSON] та відповідно онуком померлого [PERSON] , проте доказів на підтвердження його родинних зв`язків із спадкодавцем, свідоцтва про народження позивача чи інших, суду не надав. Відповідно до довідки Великокошелівського старостинського округу від 05.03.2024 №03-05/13, [PERSON] станом на день смерті [INFO] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не було (а.с. 18). У матеріалах справи міститься довідка Великокошелівського старостинського округу Вертіївської сільської ради від 04.03.2024 № 03-05/10, згідно якої [PERSON] фактично прийняв спадщину після [PERSON] , так як доглядав за ним, допомагав вести господарство, здійснив поховання за власні кошти, на даний час доглядає за будинком померлого та обробляє присадибну земельну ділянку (а.с. 16). Згідно відповіді з нотаріального архіву від 30.10.2024 № 3098/01-17 та витягу зі спадкового реєстру, спадкова справа до майна [PERSON] не заводилась (а.с.15, 68). За життя [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0335656, виданого на підставі рішення Ніжинської райдержадміністрації Чернігівської області від 31.05.1996, належало право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім.Кірова в с. Заньки Ніжинського району, розміром 6,0 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується відповіддю ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області. Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , увійшло право на дану земельну частку (пай) (а.с. 28). Крім того, позивач вказує про належність спадкодавцю на праві власності будинку [ADDRESS] . На підтвердження даної обставини подано технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, виготовлений станом на грудень 1989 року БТІ з зазначенням власником [PERSON] (а.с. 20 - 22). Суд звертає увагу на те, що для спадкування згідно ст. 549 ЦК УРСР визначальне значення має факт вступу в управління або володіння спадковим майном, а вищевказана довідка не є беззаперечним доказом фактичного прийняття спадщини позивачем після померлого [PERSON] , оскільки видана через 23 роки після смерті спадкодавця і не містить посилання на джерела інформації, що внесена у довідку, на підставі відомотей яких документів вона видана (даних погосподарських книг, актів чи інших документів). Суду не представлено показання свідків щодо даних обставин. Крім того, довідки, які видані старостою мають суперечливі відомості. Так, довідка Великокошелівського старостинського округу Вертіївської сільської ради від 04.03.2024 №03-05/11 містить інформацію про те, що будинок [ADDRESS] (а.с. 17), що не узгоджується із відомостями у довідці від 04.03.2024 № 03-05/10 про те, що [PERSON] здійснює догляд за будинком [PERSON] (а.с. 16). Судом установлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Цивільний кодекс України, який набрав чинності 01.01.2004, у книзі шостій «Спадкове право» містить норми, які врегульовують правовідносини, що виникають у зв`язку із спадкуванням. У пункті 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкові відносини були врегульовані відповідними нормами ЦК УРСР. Так, статтею 525 ЦК УРСР передбачалось, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (стаття 526 ЦК УРСР). Згідно статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до статті 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). У частині першій та другій статті 549 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-138цс13 зроблено висновок, що відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.02.2019 у справі № 145/797/15-ц вказала, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином суд, доходить висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин норм ЦК УРСР, оскільки [PERSON] помер [INFO] , а отже строк на прийняття спадщини після його смерті сплив до набрання чинності ЦК України. При цьому, позивач [PERSON] , стверджуючи, що є онуком померлого [PERSON] , не надав документів на підтвердження цієї обставини. Між тим, на час відкриття спадщини живою була [PERSON] , дочка [PERSON] , яка за доводами позивача є матір`ю позивача. Положення ж статті 529 ЦК УРСР визначають, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Отже, позивач відповідно до приписів статей 529, 530, 555 ЦК УРСР не належить до спадкоємців [PERSON] за законом та заповіт на нього не складався, а тому не може успадкувати майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , який за доводами позивача є його дідом, за обставин коли на час відкриття спадщини після [PERSON] була жива [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] і його спадкоємцем, і за доводами позивача - матір`ю позивача, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed