Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, за змістом якої просить: встановити факт родинних відносин, визначивши, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є родичами першого ступеня спорідненості - батьком та сином. Батько - [PERSON] та [PERSON] є родичами першого ступеня спорідненості - сином та матір`ю. Отже, заявник та [PERSON] є родичами другого ступеня спорідненості - онуком та бабусею. Однак, у свідоцтві про шлюб батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] ім`я останньої було зазначено як « [PERSON] ». Відтак, компетентними державними органами, які при оформленні документів керувалися вказаним свідоцтвом про шлюб, у свідоцтві про народження [PERSON] , ім`я його матері також було зазначено як « [PERSON] », а не « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] померла, про що Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було видано свідоцтво серії [NUMBER] . З приводу останнього, приватним нотаріусом [PERSON] було відкрито спадкову справу № 81/2023 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . З огляду на відсутність заповіту, а також те, що [PERSON] та його рідна сестра - [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від належної їм частини майна, що залишилось після смерті [PERSON] , на користь заявника, останній звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, однак отримав відмову. Мотивуючи відмову, нотаріус пояснила, що у свідоцтві про народження батька [PERSON] - [PERSON] в графі «мати» записано ім`я « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть ім`я померлої зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з розходженням запису про ім`я померлої (спадкодавця) та матері [PERSON] , видати свідоцтво про право на спадщину за законом після її смерті не є можливим. Отже, у зв`язку з неможливістю вирішення спірної ситуації за допомогою органів реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] змушений був обрати саме судовий спосіб захисту своїх прав та звернутися з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Посилаючись на дані обставини, просив суд встановити той факт, що\~ [PERSON] є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.12.2023 року зазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. 29.04.2024 до суду надійшло клопотання заявника про витребування доказів, а саме: належним чином засвідченої копії спадкової справи № 81/2023 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2024 року подане клопотання задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Джулай Світлани Володимирівни належним чином засвідчену копію спадкової справи № 81/2023. У судове засідання, призначене на 10.12.2024 року, з`явився заявник, вимоги поданої заяви підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа - приватний нотаріус Джулай Світлана Володимирівна до суду не з`явилася, про дату та час призначеного засідання була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про можливість задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи на підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. У відповідності до вимог\~ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п. 1 ч.1\~ст. 315 ЦПК України\~- про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є родичами першого ступеня спорідненості - батьком та сином, що підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.12.1999 року. Батько - [PERSON] та [PERSON] є родичами першого ступеня спорідненості - сином та матір`ю, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 05.06.1986 року. Отже, Заявник та [PERSON] є родичами другого ступеня спорідненості - онуком та бабусею. Однак, як вбачається зі свідоцтва про шлюб батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 15.11.1959 року - ім`я останньої було зазначено як « [PERSON] ». Відтак, компетентними державними органами, які при оформленні документів керувалися вказаним свідоцтвом про шлюб, у свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 05.06.1986 року, ім`я його матері також було зазначено як « [PERSON] », а не « [PERSON] ». [INFO] бабуся - [PERSON] померла, про що Чорноморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було видано свідоцтво серія [NUMBER] . З приводу останнього, приватним нотаріусом [PERSON] було відкрито спадкову справу № 81/2023 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] . З огляду на відсутність заповіту, а також те, що [PERSON] та його рідна сестра - [PERSON] звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від належної їм частини майна, що залишилось після смерті [PERSON] , на користь Заявника, останній звернувся до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, однак отримав відмову. Листом Приватного нотаріуса Джулай С.В. від 03.10.2023 року № 440/02-14 заявника повідомлено, що у свідоцтві про народження його батька в графі «мати» записано ім`я « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть ім`я померлої зазначено « [PERSON] ». У зв`язку з розходженням запису про ім`я померлої (спадкодавця) та матері його батька, видати свідоцтво про право на спадщину за законом після її смерті не є можливим. Відтак, судом перевірено і встановлено, що дійсно у вище згаданих документах по різному зазначено ім`я бабусі заявника. Також, той факт, що\~заявник є онуком померлої [PERSON] підтверджується поясненнями свідків, допитаних у судовому засіданні: [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , яким достовірно відомо, що\~\~ [PERSON] є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] пояснив, що є батьком [PERSON] та сином [PERSON] . Зазначив, що за життя ім`я його матері було [PERSON] . В усіх документах її ім`я також зазначене, як [PERSON] . Ім`я [PERSON] зазначене помилково у двох документах - у свідоцтві про шлюб його батьків - [PERSON] та [PERSON] та у його свідоцтві про народження. [PERSON] пояснила, що є донькою [PERSON] , рідною сестрою [PERSON] та тіткою [PERSON] . Зазначив, що за життя ім`я її матері було [PERSON] . В усіх документах її ім`я також зазначене, як [PERSON] . Ім`я [PERSON] зазначене помилково у двох документах - у свідоцтві про шлюб її батьків - [PERSON] та [PERSON] та у свідоцтві про народження її рідного брата [PERSON] . При цьому, у її свідоцтві про народження ім`я матері зазначено вірно [PERSON] . Суд визнає показання свідків достовірними і приймає їх у якості доказів. Окрім іншого,\~до заяви\~було долучено\~копію рішенняІванівського районного суду Одеської області від 22.06.2021 року по справі № 499/338/21 (провадження № 2-о/499/16/21). В рамках зазначеної справи судом встановлено факт, що померла [PERSON] є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] . Рішення набрало законної сили 22.07.2021 року. Відтак, суд приймає до уваги встановлені судовим рішенням обставини. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у\~ст. 315 ЦПК\~і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Факт родинних відносин заявнику необхідно для прийняття спадщини. Згідно роз`яснень п.7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Суд зазначає, що під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Таким чином, родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Таким чином заявником доведено, що наявні розбіжності у зазначених документах обумовлені допущенням помилки при їх видачі. Отже, з урахуванням вищевикладеного, вивчивши надані суду докази на обґрунтування заявлених вимог, повно та всебічно дослідивши надані заявником документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, заявлені заявником, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved