Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Верховинської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та складається із житлового будинку (А), стайні (Б), сараю (В), стайні (Г), літньої кухні (Д), стайні (Е), сараю (Є), сараю (Ж). Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] батько покійного чоловіка позивача - [PERSON] помер.\~За життя батько чоловіка позивача склав заповіт, який було посвідчено старостою\~Перехресненського старостинського округу та зареєстровано в реєстрі № 10/05, яким все належне йому майно, яке знаходиться на Перехресненському\~старостинському окрузі, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що\~він за законом на день своєї смерті матиме право заповів синові [PERSON] .\~Відповідно після смерті останнього відкрилася спадщина на все спадкове майно, в\~т.ч. на будинковолодіння в\~ [ADDRESS] . Однак, її чоловік важко захворів та раптово помер і прийняти спадщину за померлим батьком не встиг.\~Батько чоловіка [PERSON] був власником та проживав у будинковолодінні в [ADDRESS] . В даному будинковолодінні, також проживала вона та її покійний чоловік. Однак, за життя [PERSON] в установленому законом порядку права власника майна не зареєстрував в Державних реєстрах речових правах на нерухоме майно і відповідно свідоцтво про право власності на будинковолодіння не отримував. Після\~смерті\~чоловіка позивач\~вступила у фактичне володіння та управління майном та звернулася до Верховинської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області зі заявою про прийняття спадщини за законом після померлого чоловіка. Інших спадкоємців немає.\~Державним нотаріусом Верховинської державної нотаріальної контори Івано- Франківської області Павлюком І.І. \~видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові державним нотаріусом зазначено, що нотаріальна дія не може бути вчинена в нотаріальному порядку через відсутність у спадкоємця документів на право власності, оформлених відповідно до чинного законодавства та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання за собою права власності на спірне будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.\~Отже, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно в нотаріальному порядку вона, тобто позивач, не може оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим звернулася з позовом до суду. Ухвалою суду від 04.01.2024 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 07.02.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Мартищук О.Я. та державного нотаріуса Павлюка І.І. інформацію зі спадкового реєстру про складання за життя заповітів спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , а також інформації, чи після смерті померлих [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відкривалися спадкові справи, а у разі їх відкриття витребувано вказані спадкові справи. Від приватного та державного нотаріуса до суду поступили витребувані докази (а.с. 65-83). Надалі 22.02.2024 року від представника позивача поступило клопотання про залучення до цієї справи третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, 1) [PERSON] , [INFO] , 2) [PERSON] , [INFO] , 3) [PERSON] , 1986 року народження, які є дітьми позивача та померлого [PERSON] , 1962 року народження, та внуками померлого [PERSON] , 1931 року народження, 4) [PERSON] , 1956 року народження, 5) [PERSON] , 1960 року народження, які є дочками померлого [PERSON] , 1931 року народження, та сестрами померлого [PERSON] , 1962 року народження (а.с.84-85). У подальшому 26.02.2024 року від [PERSON] , 1960 року народження, поступило до суду заява про залучення її як третьої особи, оскільки рішення в цій справі може вплинути на її права та обв`язки, бо момент смерті батька - [PERSON] , 1931 року народження, вона вже була пенсійного віку та має право на обов`язкову частку в спадщині (а.с.86). Ухвалою суду від 29.02.2024 року продовженого строк підготовчого провадження та залучено вищевказаних осіб до участі у цій справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 06.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні суду пояснила, що свекр, який помер [INFO] , за життя склав заповіт на чоловіка позивача, тому відкрилася спадщина, але чоловік помер [INFO] , тому не встиг успадкувати майно батька. Вона має право спадкувати після смерті свого чоловіка. Чоловік після смерті батька не звертався до нотаріуса, на момент смерті був зареєстрований у будинку [ADDRESS] , однак спільно проживав з батьком. Право власності за батьком оформлено не було. Представник відповідача Верховинської селищної ради Мотуз Л.В. у судовому засіданні повністю визнала позовні вимоги і не заперечував щодо задоволення позову. Про скасування заповіту відповідач не звертався. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] (дочка позивача) суду не пояснила, що [PERSON] помер та не встиг прийняти спадщину, бо в нього був рак. Вона проживала в Києві , приїхала перед смертю тата, не заперечувала щодо задоволення позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] - адвокат Рашковська Л.О. суду зазначила, що позов є необґрунтованим та не підлягає до задоволення. Під час розгляду справи з`ясовано, що батько чоловіка позивача- фактичний власник спадкового майна був зареєстрованим в будинку [ADDRESS] . Разом з ним на одному подвір?ї в будинку [ADDRESS] , який насправді є літньою кухнею та відображено в технічному паспорті під літерою «Д», тобто є частиною предмета позову в цій справі, проживала та проживає дочка - [PERSON] . Позивач та її чоловік померлий [PERSON] проживали у власному будинку [ADDRESS] . Чоловік позивача, як його сестри, допомагав батьку по господарству та періодично ночував у нього. Таким чином, позивач не вказала, що фактично спадщину після свого батька [PERSON] прийняла дочка - [PERSON] . Верховинська селищна рада є неналежним відповідачем, оскільки відповідачем повинен бути спадкоємець, який фактично прийняв спадщину. Чоловік позивача не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті батька, її фактично прийняла [PERSON] . До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини [PERSON] - чоловік позивача не звертався, помер він через рік після смерті батька, тому можливість прийняти спадщину була, на момент смерті [PERSON] йому не належало майно, на яке претендує позивач. Крім того, у провадженні Верховинського районного суду знаходиться справа за позовом [PERSON] про визнання заповіту нікчемним. Тому в задоволенні позову слід відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в літній кухні, на яку претендує позивач. Цій літній кухні присвоєно адресний номер 1 в присілку Дубівський-2 с.Перехресне Верховинського району. Іншої літньої кухні під №12 в присілку Дубівський-2 с.Перехресне Верховинського району не має. Офіційно до нотаріуса після смерті батька ніхто не звертався. Від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] до суду поступила заява, в якій зазначено, що вона не заперечує щодо задоволення позовних вимог та просить розглядати цю справу за її відсутності (а.с.123-124). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] до суду не з`явився, місце його знаходження не відомо, за зареєстрованою адресою не проживає, в зв`язку з чим його виклик до суду здійснено шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України (а.с. 125, 131, 152, 163, 183, 196, 214). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою [PERSON] . ІІ, тобто свідка, дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] померли. З дідусем постійно проживала [PERSON] , а позивач зі своїм чоловіком проживали в іншому господарстві , але часто позивач виганяла вуйка, який проживав або в дружини або в батьків . Вуйко захворів , дідо склав заповіт. Свідок [PERSON] , який працює старостою Перехресненського старостинського округу в судовому засіданні вказав, що в господарстві за [ADDRESS] проживали вже померлі [PERSON] та [PERSON] . У цьому ж присілку в будинку за [ADDRESS] проживає їх дочка [PERSON] . Інша їх дочка [PERSON] проживає в будинку за [ADDRESS] , який фактично є літньою кухнею господарства №12. Позивач на момент смерті тестя жила та була зареєстрована в будинку за [ADDRESS] , але з грудня 2023 року зареєстрована будинку за [ADDRESS] . Також свідок зазначив, що будинки за [ADDRESS] та за [ADDRESS] розташовані на одній земельній ділянці площею 0,24 га. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , народилася в селі Перехресне Верховинського району Івано-Франківської області. Вона момент звернення з позовом у даній справі зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11, 12), де зареєстрована з 07.12.2023 року. Позивач - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 03.03.1984 року, про що складено актовий запис №3 Перехреснянською сільською радою Верховинського району Івано-Франківської області (а.с. 13). Із заповіту від 29.03.2022 року зареєстрованого в реєстрі №10/05 (а.с. 16) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] , на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було та з чого б не складалося заповів своєму синові [PERSON] , [INFO] , жителю [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 14), про що складено актовий запис №160 Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с. 15), про що складено актовий запис №107 Верховинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Із виписки з погосподарської книги Перехресненського старостинського округу Верховинської селищної ради від 14.11.2023 року № 334/12-20/02, виданій [PERSON] , жительці [ADDRESS] (а.с. 17) вбачається, що згідно даних погосподарського обліку за [PERSON] , який помер [INFO] , року при житті належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , рік забудови 1960, господарство розташовано на земельній ділянці площею 0, 25 га. Відповідно до довідки Перехресненського старостинського округу від 29.11.2023 року № 348/12-20 (а.с. 18), [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований в присілку [ADDRESS] , але фактично проживав із спадкодавцем (своїм батьком) [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини у будинку [ADDRESS] до дня своєї смерті. Після смерті [PERSON] , 1931 року народження, спадкоємці не зверталися зі заявою про прийняття спадщини та на видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом або за заповітом (а.с.66). Після смерті [PERSON] , 1962 року народження, зі заявою про прийняття спадщини звернулася його дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.66,72), якій відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , через відсутність у спадкодавця документів, оформлених відповідно до чинного законодавства, що підтверджують право власності на спадкове майно (а.с.22). Із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-27) вбачається, що вищевказане домоволодіння складається з житлового будинку (А), стайні (Б), сараю (В), стайні (Г), літньої кухні (Д), стайні (Е), сараю (Є), сараю (Ж). Суд, вислухавши сторони, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, пояснення свідків, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до такого висновку. Як зазначено в\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця). Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У ч.ч.1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1ст.1270 ЦК\~строк. \~ \~ \~ \~Як вбачається із матеріалів справи предметом позову є спадкове майно [PERSON] , який помер [INFO] , а саме будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Після його смерті спадкоємці не звернулися зі заявою про прийняття спадщини за заповітом чи за законом. Його син [PERSON] на момент складання заповіту та смерті батька був зареєстрований у будинку за [ADDRESS] , але проживав з батьком, з яким також проживала дочка [PERSON] . Зважаючи, що після смерті [PERSON] майно успадкувала його дочка [PERSON] , яка на момент його смерті проживала в літній кухні, що входить до складу будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , то позов заявлений [PERSON] до Верховинської селищної ради як до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у його задоволенні. Вказана позиція суду узгоджується з висновком, висловленим у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18 (провадження № 61-4523св21), відповідно до якого «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину,\~а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування». Крім того, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19 (провадження\~№ 61-6327св20) вказано, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Outcome: dismissed