Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Шалапаюк В.Л. звернулась до Берегівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця і до досягнення ними повноліття. Позовна заява мотивована тим, що 21 липня 2021 року між сторонами укладено шлюб, під час якого у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак, після укладення шлюбу між сторонами почали виникати сварки у зв`язку з різними поглядами на життя, життєві цінності. Позивачка зазначала, що відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній родині, не здатен піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, допомоги, що є основою підтримання нормальних сімейних відносин. Зважаючи на вказане, позивачка втратила почуття любові та довіри до свого чоловіка, на даний час шлюб носить суто формальний характер, кожен з них живе своїм життям, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені ще у травні 2023 року. Крім цього, позивачка зазначила, що вона займається утриманням та вихованням дітей, купує продукти, одяг, техніку та інші необхідні речі, докладає всіх можливих зусиль для забезпечення матеріального благополуччя та гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин сторін, відповідач кошти на утримання дітей надає, але робить це не систематично та завжди різні суми. Разом з цим, позивачці самостійно складно фінансово утримувати дітей, оскільки вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3- х років. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відповідач відзив щодо позову не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. В межах вимог ст. 280 ЦПК України, суд у даній справі на підставі наявних у ній документів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позаяк, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не надав заперечень проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 липня 2021 року, про що у Виноградівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), зроблений актовий запис за № 181. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей. За таких\~обставин позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу, слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Стаття 27 цієї Конвенції визначає, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років встановлений в розмірі з 1 січня 2563,00 грн. 50% = 1281,50 грн.. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на час звернення до суду 1281,50 грн.). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 2563,00 грн.). Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати неповнолітніх дітей, яким виповнилося 3 та 1 років, а відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами неспроможність сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачкою, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити в цій частині повністю та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі половини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця і до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved