Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

09.07.2024 представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послугу з постачання теплової енергії в сумі 49110,26 грн, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 602,58 грн, а також судові витрати. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є абонентами (споживачами) ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» по споживанню послуг з централізованого опалення, постачання теплової енергії в квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка знаходиться у їх спільній частковій власності. За вищевказаною адресою відкрито особовий рахунок (абонентський номер) № [NUMBER] . Між ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» та відповідачами договір про надання послуг з централізованого опалення та надання послуги постачання теплової енергії до 31.10.2021 не укладався, але житлово комунальні послуги відповідачам надавались. Представник позивача вказує на те, що споживачі не проводять в належному обсязі оплату за спожиту теплову енергію, в зв`язку з чим за ними за період із жовтня 2021 року по червень 2024 року в сумі 31706,50 грн., заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 661,38 грн. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.11.2023 скасовано судовий наказ про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію. Представник відповідача вказує на те, що станом на подачу позову зазначений борг відповідачами не погашено та за ними рахується заборгованість в сумі 32367,88 грн., що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 24.07.2024 р. провадження у справі відкрито. 09.08.2024 від представника відповідача [PERSON] , адвоката Цуркана В.І. надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено про часткове визнання заявлених позовних вимог із огляду на те, що сума заборгованості визначена не правильно. Наданий позивачем розрахунок відрізняється від того, який був наданий до матеріалів за судовим наказом, який в подальшому був скасований. Так, за заявою про видачу судового наказу від 17.07.2023 р. (реєстрація в суді 18.07.2023 р.) за жовтень 2021 року враховано та зазначено про сплату 20.33 грн., тоді як розрахунком до позову від 9.07.2024 р. даний показник зведений до 00.00 грн. (відсутність оплати), за заявою про видачу судового наказу за листопад 2021 року враховано та зазначено про сплату 205.00 грн., тоді як розрахунком до позову даний показник зведений до 00.00 грн. (відсутність оплати), за заявою про видачу судового наказу за грудень 2021 року враховано та зазначено про сплату 956.13 грн., тоді як розрахунком до позову даний показник зведений до 00.00 грн. (відсутність оплати), за заявою про видачу судового наказу за січень 2022 року враховано та зазначено про сплату 1258.49 грн., тоді як розрахунком до позову даний показник зведений до 00.00 грн. (відсутність оплати), за заявою про видачу судового наказу за лютий 2022 року враховано та зазначено про сплату 1472.68 грн., тоді як розрахунком до позову даний показник зведений до 1096.98 грн. (занижено на 375.70 грн.). Станом на 2024 рік на відмінність від 2023 року заборгованість завищена на 2815.65 грн. Позовні вимоги щодо заборгованості за теплопостачання з урахуванням наведених обставин можливі не більш в сумі 28890.85 грн. Дольова відповідальність [PERSON] у такому випадку за даною позовною вимогою складає не більш ніж 14445.43 грн. Представник відповідача зазначає про те, що відповідач [PERSON] починаючи із часу розірвання шлюбу житло не використовує взагалі. Ним користується інший відповідач, що підтверджується, у точу числі, судовими рішеннями за якими встановлений порядок зустрічей та спілкування їхніх спільних дітей за вказаною адресою. Позовна вимога про абонентське обслуговування у сумі за період з грудня 2021 року по червень 2024 року не визнається. Договірних відносин із цього приводу [PERSON] із позивачем не має. 15.08.2024 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якому зазначено про безпідставність доводів представника відповідача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири у рівних долях за адресою: [ADDRESS] , і кожному з них належить по 1/2 частки квартири, тому оплату за спожиті послуги мають здійснювати у рівних частках. З наданого до матеріалів справи розрахунку борг за послугу з постачання теплової енергії за період з жовтня 2021 року по червень 2024 року включно, виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання у сумі - 31706 грн. 50 коп. Що заборгованість є меншою від заявленої до стягнення відповідачкою не доведено, жодного доказу про сплату не надано, що підтверджувало сплату заборгованості із зазначенням призначення платежу. Водночас, абз. 2 п. 36 Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії передбачено, що «під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). У разі коли споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості в рахунок майбутніх платежів споживача, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.». Підтверджень, а саме банківських виписок, квитанцій, платіжних інструкцій відповідачка [PERSON] в яких остання визначила розрахунковий період та платника [PERSON] не надано. Отже підтвердження із зазначенням розрахункових періодів та підтвердження здійснених платежів саме відповідачкою [PERSON] з листопада 2021 по лютий 2022 в сумі 205,00 грн., 956,13 грн., 1258,49 грн., 1472,68 грн. не підтверджено. ___ Щодо плати за абонентське обслуговування, за якими здійснювалось нарахування відповідачу. Розмір плати за абонентське обслуговування позивач визначив на підставі наказів ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» від 17.11.2021 №175 та від 16.05.2023 №131. Порядок надання рахунків на оплату урегульовано у п. 33 публічного договору, згідно яких рахунок надається споживачу на паперовому носії або в електронній формі. При цьому, порядок надання рахунків не визначено. Текст публічного «ТИПОВОГО ІНДИВІДУАЛЬНОГО ДОГОВОРУ про надання послуги з постачання теплової енергії», оприлюднено офіційному веб-сайті ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» 01.11.2021. П. 13 абз. 5 Постанови КМУ № 830 від 21 серпня 2019 року « Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» визначено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Факт неотримання послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] , у спірні період відповідачкою не підтверджено. Тому позивач вважає, що правовідносини між позивачем та відповідачами були урегульовані публічним договором про надання послуг з постачання теплової енергії.___ 19.08.2024 від представника відповідача [PERSON] надійшло заперечення на відповідь на відзив у якому зазначив про те, що позивач так і не навів належних аргументів того, чому відрізняються розрахунки сум заборгованості у матеріалах за скасованим судовим наказом та наявному у матеріалах цивільної справи. 30.08.2024 представником відповідача [PERSON] адвокатом Савочкою А.М. був поданий відзив на позовну заяву згідно якого з 11.05.2021 року квартира за адресою [ADDRESS] , перебуває в спільній частковій власності по частині [PERSON] та [PERSON] . _У вказаному контексті просить врахувати при винесенні рішення, що [PERSON] за період з серпня 2021 року по даний час самостійно сплачено вартість послуг з теплопостачання на суму 2526,93 грн. 30.07.2021 року 205,00 грн. 21.11.2021 року 956,13 грн. 15.12.2021 року 1242,98 грн. 18.01.2022 року 15,51 грн. 18.01.2022 року 1457,17 грн. 15.02.0222 року Всього на суму 6403,72 грн. В зв?язку з вищевикладеним, при обчисленні розміру заборгованості кожного зі співвласників на вказану суму має бути зменшене дольове зобов`язання [PERSON] перед ТОВ «Брок Енергія» як фактично виконане. 18.11.2024 від позивача надійшла заява про відмову від позову у частині вимог, яку мотивують наступним. Співвідповідачем (представником співвідповідача) [PERSON] до матеріалів справи було подано платіжні доручення (квитанції), - 1) про часткову сплату заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії, нарахованої за жовтень 2021, листопад 2021, грудень 2021 та січень 2022 в загальному розмірі 3 861 грн. 68 коп. від загальної нарахованої суму за період жовтень 2021 січень 2022. 2) про сплату за абонентське обслуговування, нараховане за грудень 2021 року у розмірі 15 грн. 51 коп. та з урахуванням наявності та подачі співвідповідачем заяв від 25.11.2021, 16.12.2021,18.01.2022,15.02.2022, якими останній підтвердив цільове призначення платежів у розмірі частини нарахувань за період жовтень 2021 січень 2022, ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» заявляє про відмову, з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 49 ЦПК України, в частині позовних вимог, а саме стягнення 2 764 грн. 30 коп. за надані послуги з постачання теплової енергії, та 15 грн. 51 коп. за абонентське обслуговування, нараховане за грудень 2021. Водночас, просять врахувати, що оплата здійснена співвідповідачем [PERSON] у розрахунку боргу була частково відображена та врахована. Сума, яка була врахована в рахунку від 100 % сплати в розмірі 1457 грн. 17 коп. (квитанція № 0.0.2458756283 від 15.02.2022) становила 1096 грн. 98 коп. Окремо зазначають, що платником вказаних вище платежів є співвідповідач [PERSON] про що не заперечує співвідповідачка [PERSON] та підтверджує її представник адвокат Цуркан В.І. З урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та поданої заяви про відмову від частини позовних вимог, ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» просить: 1. Стягнути з відповідачів, з урахуванням часток власності кожного, за послугу з постачання теплової енергії за період з жовтня 2021 року по червень 2024 року в сумі 28942 грн. 20 коп. та за абонентське обслуговування за період з січня 2021 року по червень 2024 року в сумі 645 грн. 87 коп. та понесені позивачем судові витрати. 2. Провадження у справі в цій частині, а саме стягнення 2 764 грн. 30 коп. за надані послуги теплопостачання та стягнення 15 грн. 51 коп. за абонентське обслуговування закрити. Згідно ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у\~статті 43\~цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відмова позивача від позову це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Оскільки позивач перед судом ставить питання про зменшення загальної суми стягнення з відповідачів, то дану заяву суд розцінює як таку, що спрямована на зменшення позовних вимог в частині розміру відшкодування. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги із урахуванням зменшення підтримав повністю з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначив про те, що подану позивачем заяву слід рахувати як заяву про зменшення позовних вимог на вказану у ній суму. Пояснив, що позивачем були враховані квитанції надані відповідачем [PERSON] про часткову сплату за послуги у вказаний період, які були ним враховані, тому не заперечував проти прийняття відзиву поданого представником зазначеного відповідача. Відповідачі та їхні представники будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи до суду не з`явились, про причини неявки не повідомляли. Наявність відзивів по суті позовних вимог надає суду підстави та можливість провести розгляд справи без їхньої участі. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, дійшов такого висновку. На виконання своїх зобов`язань, ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» надавало послуги з централізованого опалення (послуги з постачання теплової енергії) за адресою: [ADDRESS] , де споживачами є громадянка [PERSON] , [INFO] та громадянин [PERSON] , [INFO] , які є абонентами (Споживачами) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БРОКЕНЕРГІЯ» - енергопостачальної організації, по споживанню послуг з централізованого опалення, послуг з постачання теплової енергії, розрахунки за які проводилися відповідно до тарифів встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та рішеннями виконавчого комітету Охтирської міської ради. За адресою: [ADDRESS] , користувачем, якої є відповідачі, рахується особовий рахунок (абонентський номер) за № [NUMBER] . Як було з`ясовано у судовому засіданні, відповідачі до позивача із заявами про розподіл рахунків, як між співвласниками житла, не звертались. Вказана квартира перебуває у спільній частковій власності, де частина квартири належить [PERSON] за рішенням суду, серія та номер: справа 583/4813/20 2/583/201/21, виданий 03.03.2021, видавник: Охтирський міськрайонний суд Сумської області (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 58985425 від 29.06.2021), частина квартири належить [PERSON] за рішенням суду, серія та номер: справа 583/4813/20 2/583/201/21, виданий 03.03.2021, видавник: Охтирський міськрайонний суд Сумської області (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, (з відкриттям розділу) індексний номер:58042365 від 11.05.2021). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2354312859102. Згідно з ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач має право, в тому числі, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, проте, такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 7 вказано Закону). За змістом ч. 1 ст. 9 та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Текст публічного «Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії» та «Типовий договір з власником (користувачем) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії» оприлюднено на офіційному веб-сайті ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ». Відповідно до п. 13 абз. 5 постанови КМУ від 21 серпня 2019 року за №830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги або надсилання через Єдину платформу електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепт), наданої відповідно до вимог статей 10 та 11 Закону України Про електронну комерцію (за наявності електронних кабінетів у споживача та виконавця). Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем тепло споживання. Частинами 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону Пунктами 33, 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21 серпня 2019 року за №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 р. № 1022), передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Встановлено, що ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» подавало опалення у квартиру [ADDRESS] , незалежно від того, уклали споживачі договори з підприємством чи ні, оскільки подати тепло у квартиру тільки того споживача, який має з ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» договірні відносини технічно неможливо. Особовий рахунок споживачів [NUMBER] . Таким чином, зазначені обставини дають підстави для висновку про те, що між позивачем і відповідачами, що є власниками квартири, склалися договірні відносини щодо надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії. Відповідно до положень ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 19, 25\~Закону України\~«Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Рішеннями виконавчого комітету Охтирської міської ради від 21 грудня 2020 року №172, від 20 жовтня 2021 року №155, від 03 грудня 2021 року №187, від 27.09.2023 р. № 183 встановлені тарифи на теплову енергію для населення, бюджетних установ та інших споживачів міста, які надавалися ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» в 2021-2024 роках. Наказами ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» № 175 від 17.11.2021 р. та № 131 від 16.05.2023 р. встановлено розмір плати за абонентське обслуговування. Встановлено, що ТОВ «БРОКЕНЕРГІЯ» розрахунки за спожиті комунальні послуги проводилися відповідно до тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Охтирської міської ради. Відповідно до наданого позивачем уточненого розрахунку за абонентським номером 81188 за адресою: [ADDRESS] , заборгованість становить за період з жовтня 2021 року по червень 2024 року за спожиту теплову енергію становить 28942 грн. 20 коп., заборгованість за абонентське обслуговування становить 645,87 грн. (а.с. 192 на звороті) Відповідачем [PERSON] були надані квитанції про часткову сплату заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії, нарахованої за жовтень 2021, листопад 2021, грудень 2021 та січень 2022 в загальному розмірі 3 861 грн. 68 коп. від загальної нарахованої суму за період жовтень 2021 січень 2022, та про сплату за абонентське обслуговування, нараховане за грудень 2021 року у розмірі 15 грн. 51 коп. Також судом було встановлено, що у липні 2022 р. за вказаним особовим рахунком була проведена оплата в сумі 62,04 грн. Оскільки жодним із відповідачів не надано доказів сплати зазначеної суми безпосередньо за власну частку спільного майна, суд її враховує як спільний платіж (по 31.02 грн.) З наведеного вбачається, що відповідачі належним чином не виконали свого обов`язку своєчасно і в повній мірі оплачувати отримані послуги з постачання теплової енергії, внаслідок чого за ними виникла заборгованість за період з жовтня 2021 року по червень 2024 року. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про безпідставність позовним вимог до неї в частині стягнення абонентської плати за обслуговування з огляду на відсутність договірних відносин та не надання вказаних послуг виходячи з наступного. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 11 ч. 1 ст. 1 Закону, плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води) \Пункт 11 частини першої статті 1 в редакції Закону № 1060-IX від 03.12.2020\. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач (п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону). Згідно п. 30 публічного договору, який вважається укладеним між сторонами, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається, серед іншого, плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або офіційному веб-сайті виконавця http://ohtec.com.ua. Порядок фактичного надання послуг, а саме - рахунків на оплату урегульовано у п. 33 публічного договору, згідно яких рахунок надається споживачу на паперовому носії або в електронній формі. При цьому, порядок надання рахунків не визначено. Згідно вищезазначених наказів про встановлення розміру оплати за абонентське обслуговування вказані витрати включають у себе, серед іншого, також вартість абонентського обслуговування на одного споживача з обслуговування вузлів комерційного обліку та теплової енергії в місяць. Таким чином, відповідач [PERSON] має сплатити за надані послуги відповідно до її частки у спільному майні частину заборгованості за теплопостачання у вказаний період, що становить 32865,52/2 та з вирахуванням 1/2 частини платежу за липень 2022 р., що становить 16401 гривню 74 копійки. Також на користь відповідача із [PERSON] підлягають стягненню витрати на абонентське обслуговування у сумі 338 грн. 45 коп. Відповідач [PERSON] має сплатити відповідно 12540 гривень 46 копійок, з урахуванням проведеної ним часткової сплати за власну частку спільного майна, та заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 307 грн. 43 коп. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. У зав`язку із задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved