Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~01.11.2024\~року Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Коллект\~Центр» (далі\~ ТОВ,\~позивач)\~звернулося в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] (далі\~ відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свій позов тим, що\~02.09.2021 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідач уклали Договір № 77554834, згідно умов якого сума позики 13\~342, 00 грн, процентна ставка (базова, фіксована) 1, 99%, яка нараховується за кожен день користування позикою (далі Договір). Всупереч умовам Договору відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 36\~923\~(тридцять\~шість тисяч\~дев`ятсот двадцять\~три)\~гривень 70\~(сімдесят)\~копійок,\~з яких:\~13\~342\~(тринадцять\~тисяч триста\~сорок дві)\~гривні 00\~копійок заборгованості\~за тілом\~кредиту,\~23\~579\~(двадцять\~три тисячі\~п`ятсот сімдесят\~дев`ять)\~гривень 51\~(п`ятдесят\~одна)\~копійка заборгованості\~за нарахованими\~відсотками,\~ 2\~(дві)\~гривні 19\~(дев`ятнадцять)\~копійок нарахованих\~3%\~річних (далі Заборгованість). 22.02.2022 року було укладено договір № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, у тому числі за Договором. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ права вимоги за кредитним договорами до позичальників, у тому числі за Договором. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ суму Заборгованості, а також понесені судові витрати по справі, зокрема судовий збір та витрати на правову допомогу в сумі 13\~000 гривень. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2024 року, цивільну справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 54). 06.11.2024 року на запит головуючого судді надійшла відповідь з ЄДДР про місце реєстрації відповідача (ас 55), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою головуючого судді від 06.11.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 05.12.2024 року (ас 56-57). 25.11.2024 року представник відповідача відповідач подав Відзив на позовну заяву (ас 65-70), згідно якого відповідач визнає позов частково, а саме: 13\~342, 00 грн заборгованість по тілу кредиту; 7 965, 17 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом протягом 30 днів, 2, 19 грн 3% річних. В частині нарахування відсотків за користування позикою після 02.10.2021 року в сумі 15\~614, 34 грн відповідач позов не визнає з тих підстав, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Судовий збір підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам, що становить 1\~416, 60 гривень. Також визнають понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 3\~480, 00 грн з урахуванням принципу розумності та складності справи. 28.11.2024 року представник позивача подав Відповідь на Відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що оскільки відповідач продовжувала користуватися кредитним коштами з 02.09.2021 року по 22.02.2022 року, а тому відповідно до умов Договору нарахування відсотків за вказаний період відповідає як умовам Договору, так і вимогам законодавства, що регулює спірне питання (ас 73-76). 05.12.2024 року представник відповідача подав Додаткові пояснення, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, а тому нарахування відсотків за період з 02.09.2021 року по 22.02.2022 року є безпідставиним та необгрунтованим (ас 93-94). 05.12.2024 року в судовому засіданні оголошено перерву до 19.12.2024 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві та Відповіді на Відзив на позовну заяву, просила позов задовольнити. Сторона відповідача, яка була вчасно і належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи (ас 103, 104, 105, 109), в судове засідання не з`явилася. 05.12.2024 року представник відповідача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача (ас 97). Суд, заслухавши думку представника позивача, ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності відповідача та її представника, згідно ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 279 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд установив таке. 02.09.2021 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідач уклали Договір № 77554834, згідно умов якого відповідач отримала позику в сумі 13\~342, 00 грн за 30 днів, процентна ставка (базова, фіксована) 1, 99%, яка нараховується за кожен день користування позикою, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2, 70 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача, визнаються стороною відповідача, а також підтверджуються письмовими доказами: Договором позики № 77554834 від 02.09.2021 року (ас 16), додатком до Договору (ас 16 зв), Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (ас 17-22), довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» (ас 23), повідомленням ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (ас 24-25), розрахунком нарахування відсотків за користування кредитними коштами (ас 26-28). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує факт укладення Договору на визначених у ньому умовах. Також встановлено, що вказаний Договір укладений сторонами у вигляді електронного договору у розумінні\~Закону України «Про електронну комерцію». Підписуючи Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтвердила свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами цього Договору. Зі змісту Договору вбачається, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання кредиту та нарахування процентів за користування кредитними коштами. Відповідач погодилася на укладення Договору саме такого змісту, про що свідчить її підпис на Договорі за допомогою електронного одноразового ідентифікатора. Відповідно до\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2\~ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі, зокрема, Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Таким чином, суд доходить висновку, що Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання Договору на визначених у ньому умовах. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до\~ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що свої зобов`язання за Договором відповідач не виконала належним чином, у зв`язку з чим станом на 22.02.2022 року загальний розмір заборгованості за Договором становить\~36\~923 (тридцять шість тисяч дев`ятсот двадцять три) гривень 70 (сімдесят) копійок, з яких: 13\~342 (тринадцять тисяч триста сорок дві) гривні 00 копійок заборгованості за тілом кредиту, 23\~579 (двадцять три тисячі п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 51 (п`ятдесят одна) копійка заборгованості за нарахованими за період з 02.09.2021 року по 22.02.2022 року включно відсотками. Встановлено, що відповідно до Договору відповідач до моменту його підписання вивчила цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі Правила). Відповідно до пп. 6.3. Правил нарахування процентів за користування Позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку Позичальника та нараховується за процентними ставками, зазначеними в Договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування Позикою, включаючи день (дату) видачі Позики та включаючи день (дату) її повернення. Згідно пп. 6.5. Правил, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/ несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожен день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування. Пунктом 7.4. Правил передбачено, що Позичальник має право продовжити строк користування позикою необмежену кількість разів. Відповідно до п. 7.7. Правил Позичальник погоджується, що при обранні виду Пролонгації в Особистому кабінеті та виконанні умов, встановлених Товариством для оформлення Пролонгації та продовження строку (терміну) дії Договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично, а згода Позичальника проявляється у здійсненні дій по внесенню грошових коштів на ім`я Товариства та без будь-якого додаткового документального оформлення. У такому випадку вчинена Позичальником сукупність дій, спрямованих на оформлення Пролонгації, в тому числі внесення Позичальником грошових коштів на ім`я Товариства, є діями, які виражають намір Позичальника здійснити подовження. Як вбачається з доданого до позовної заяви та наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», в якому детально (поденно) відображені усі проведені за Договором операції та нарахування процентів і формування заборгованості відповідача за період з 02.09.2021 року по 22.02.2022 року, тобто мало місце продовження строку користування позикою саме за ініціативою відповідача та, відповідно, продовжувалось нарахування процентів за користування позикою. Дані обставини підтверджуються письмовими доказами: додатком № 1 до Договору (ас 16 зв), розрахунком нарахування відсотків за користування кредитними коштами (ас 26-28), розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Капітал» (ас 29), розрахунком заборгованості [PERSON] перед ТОВ (ас 30). Тобто, за понадстрокове користування позикою нарахування процентів здійснювалось на підставі пп. 6.5. Правил виключно в межах передбаченого строку до 22.02.2022 року. Таким чином, нарахування відсотків, заявлених до стягнення з відповідача, проведене з дотриманням умов Договору та Правил, відтак є правомірним та законним, а наведена в розрахунках сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Проведені відповідачем часткові оплати за Договором повністю відображені в розрахунку заборгованості, враховані при визначенні розміру заборгованості відповідача та відповідно до погоджених умов договору є вираженням активних дій відповідача щодо наміру продовження користування кредитним коштами. Щодо заперечень сторони відповідача проти задоволення позову, зокрема безпідставності нарахування процентів за користування кредитними коштами після закінчення 30-денного строку від дати отримання кредиту, то суд зазначає, що дані заперечення спростовуються п.п. 6.5 та розділом 7 Правил, згідно яких проценти за користування кредитними коштами були правомірно нараховані до 22.02.2022 року включно у розмірі, що визначені умовами Договору. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2022 року було укладено договір № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитним договорами до позичальників, у тому числі за Договором. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ права вимоги за кредитним договорами до позичальників, у тому числі за Договором. Дані обставини підтверджуються письмовими доказами: витягом з Додатку № 3 до Договору № 10-01/2023 (ас 6), договором факторингу № 22/02/2022 з додатками (ас 31-33, 33 зв), платіжним дорученням № 333740001 від 23.02.2022 року (ас 34), реєстром боржників (ас 34 зв-36), реєстром боржників (ас 37), договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року (ас 38-40), актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року (ас 41), реєстром боржників (ас 42-43). Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є підставні, обгрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача Заборгованість за Договором та 3% річних, згідно ст. 625 ЦК України. \~ \~ \~ \~Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даній справі заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в сумі 13\~000, 00 грн підтверджується: прайс-листом (ас 12 зв-13), заявкою на надання юридичної допомоги № 485 від 14.08.2024 року (ас 14), витягом з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року (ас 15), довіреністю № 96 від 22.10.2024 року (ас 84), Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю (ас 85). Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5 000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, суд звертає увагу, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу не є позовними вимогами в розумінні вимог ст. 4 ЦПК України. Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2\~422, 40 грн, а тому у зв`язку із задоволенням позовних вимог повністю з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2\~422, 40 грн, з урахуванням тієї обставини, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу не є позовною вимогою в розумінні положень ст. 4 ЦПК України.

Outcome: approved