Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив те, що 19.06.2021 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір № 3910699; також 06.06.2021 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАНІФОЮ" та [PERSON] укладено Договір № 2459368. Відповідно до Договорів, основними умовами кредитів передбачено всі істотні умови договорів, а саме: розмір кредитів, строки користування кредитами, строк дії Договорів, відсоткові ставки за користування кредитами, загальна вартість кредитів та всі інші платежі, пов`язані з виконанням вищенаведених Договорів. 16.12.2021 було укладено договір №16/12-2021-43 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3910699. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3910699.Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №3910699. 13.10.2021 було укладено договір №13/10-2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2459368. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2459368.Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2459368. Станом на день подання позову, строк поверненнягрошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача на свою корить заборгованість за Договорам №3910699 від 19.06.2021 таза Договором №2459368 від 06.06.2021 суму боргу у загальному розмірі 87\~183,05 грн, а також суму судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 16\~000,00 грн. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Дребот І.Я. від 29.10.2024 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Відповідач не надав заперечення щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 , постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.06.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МАНІФОЮ" та [PERSON] укладено Договір позики №2459368. Згідно умов п.п. 2.1, 2.3.3, 2.3.4 Договору, Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику) у сумі 3200,00 грн, а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Строк позики: до 06.07.2021 року. Розмір процентів за користування позикою визначені в п. 2.4, 2.5, 2.8 Договору. Відповідно до п. 8.1 Договору, усі електронні документи, підписані електронним підписом одноразовимідентифікатором, мають таку ж юридичну силу, як і власноруч підписані документи в паперовій формі та породжують права та обов`язки сторін. Договір позики №2459368 підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «g64518» /В.В. Ніколенко/. До Договорупозики №2459368 додано Додаток №1 (Розрахунок за Договором позики №2459368 від 06.06.2021), який містить графік обов`язкових платежів, графік нарахування процентів. Цей Додаток №1 також підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «g64518» /В.В. Ніколенко/.Паспорт позики підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «q85351» /В.В. Ніколенко// Відтак, договір укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України, який був надісланий на номер мобільний телефон Відповідача, про що свідчить п. 9 Договору позики, реквізити та підписсторін. Суд приходить до висновку, що Відповідач був повністю обізнаний щодо умов кредитування. В матеріалах справи наявна довідка від 03.07.2024 за вих.№2782_240703094243 від сервісу онлайн платежів iPay.uaта лист від 03.07.2024 за вих.№2058 від ТОВ «МАНІФОЮ», відповідно до яких, кредитодавцем було перераховано грошові кошти 06-06-2021 17:23:54 відповідачу [PERSON] (маска картки [NUMBER] ) у розмірі 3200,00 грн за номером транзакції в системі iPay.ua №92643698. Отже, кредитодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кошти в користування.Натомість, відповідачсвоїзобов`язання за даним договором не виконував, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. 13.10.2021 року було укладено договірфакторингу№13/10-2021 відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників. В матеріалах справи є відповідна платіжна інструкція, Акт приймання-передачі реєстру боржників та Реєстр боржників до договору факторингу №13/10-2021. Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором №2459368. 19.06.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №3910699, згідно пунктам 1.1-1.4 якого, Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк 30 днів надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 8000,00 грн, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у термін до 19.07.2021, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.Згідно п. 6.4. Договору укладения Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Договір №3910699 підписано електронним підписом [PERSON] одноразовим ідентифікатором «J30838», час: 19.06.2021 16:13.Також, в матеріалах справи наявна довідка від ТОВ «МІЛОАН» про ідентифікацію клієнта [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , де є інформація про одноразовий ідентифікатор «J30838» та дату його відправки 19.06.2021 на номер телефону відповідача [NUMBER] . Відтак, договір укладено в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Суд приходить до висновку, що Відповідач був повністю обізнаний щодо умов кредитування. Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 29.08.2024 року, через електрону платіжну систему Fondy19.06.2021 року за номером в системі 417361367 було здійснено переказ коштів відповідачу в сумі 8000,00 грн на картку [NUMBER] . Отже, кредитодавець виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кошти в користування.Натомість, відповідач своїзобов`язання за даним договором не виконував, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. 16.12.2021 року було укладено договір факторингу №16/12-2021-43 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3910699. В матеріалах справи є відповідна платіжна інструкція, Акти приймання-передачі Реєстру боржників, та Додаток №3 до договору факторингу «Реєстр боржників». Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» наділено правом вимоги до [PERSON] за договором №3910699. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2459368 та за договором №3910699. В матеріалах справи є відповідний Акт приймання-передачі Реєстру боржників від 10.01.2023, а також Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023. Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступленняправа грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передатигрошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-якийпередбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступитифакторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений Документ сформований в системі іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відтак, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2459368 та задоговором №3910699. Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, відповідно до наданих позивачем розрахунків, за відповідачем наявна непогашена заборгованість. Відповідно до розрахунків позивача, заборгованості за договором №3910699 від 19.06.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 67\~520,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8000,00 грн;заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимог 58\~000,00 грн; заборгованість за комісіями 1520,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 58\~320,00 грн, з яких:заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 8000,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимог 48\~800,00 грн; заборгованість за комісіями 1520,00 грн Загальний розмір заборгованості за договором №2459368 від 06.06.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 53\~494,41 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3200,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимога 50\~294,41 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 28\~863,05 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 3200,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 25\~663,05 грн. Отже, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 87\~183,05 грн. Відповідачем, наданий стороною позивача розрахунок заборгованості не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів сплати боргу та не спростовано зазначених позивачем обставин. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У зв`язку з вищевказаним, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненнюкредитних коштів за Кредитним договором утворилась заборгованість. Оскільки заборгованість відповідачем погашена не була ані попередньому кредитору, ані позивачу, відповідачем було отримано кошти за договором кредиту та позичальник не виконав своїх зобов`язань щодо повернення позики згідно з умовами договору, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження цих витрат до позову додано: договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладений між АО «ЛігалАссістанс» та ТОВ «Коллект Центр»; прайс-лист АО «ЛігалАссістанс»; заявку про надання юридичної допомоги № 185 від 14.08.2024, згідно з якою сторони погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , визначивши загальну ціну 16\~000,00 грн., до якої включено: надання усної консультації з вивчення документів 4 000 грн. (2 години вартістю 2 000 грн. за 1 год.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 12 000 грн. (4 годин - вартістю 3 000 грн. за 1 год.); витяг з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 02.10.2024 року, підписаний АО «ЛігалАссістанс» та ТОВ «Коллект Центр», згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 16 000 грн. У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved