Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арсеналець-4» (далі - ОСББ «Арсеналець-4») звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованості з урахуванням іннфляціних втрат та 3% річних у розмірі 37 605,87 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями якого є дочка спадкодавця відповідач [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] , які прийняли спадщину, однак не зареєстрували. Спадкодавець [PERSON] на момент відкриття спадщини мав непогашені зобов`язання перед позивачем на суму 75 211,74 грн., частину якого сплатив спадкоємець [PERSON] на суму 37 605,87 грн. Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] відповідачем не отримано, однак останньою фактично прийнято спадщину, тому відповідач є боржником за зобов`язаннями спадкодавця, що утворились внаслідок споживання послуг за вказаною адресою. 13 листопада 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арсеналець-4» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідач [PERSON] не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали спадкової справи № 84/2014, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. (ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку») Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арсеналець-4» діє на підставі Статуту, який затверджено Установчими зборами ОСББ «Арсеналець-4» (протокол № 1 від 15 травня 2016 року). (а.с. 19-29) Згідно Статуту ОСББ «Арсеналець-4», метою створення даного об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання і використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Загальними зборами ОСББ «Арсеналець-4» від 15.05.2016 року було прийнято рішення щодо затвердження кошторису ОСББ, затвердження переліку, розмірів і порядку сплати внесків і платежів співвласників житлових та нежитлових приміщень, так, рішенням затверджено внесків за управління будинком, утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5,00 грн. Загальними зборами ОСББ «Арсеналець-4» від 20.08.20210 року було прийнято рішення про затвердження кошторису ОСББ, який складається з внесків на управління багатоквартирним будинком, утримання будинку та прибудинкової території багатоквартирного будинку у розмірі 7,50 грн. На підставі судових рішень зі [PERSON] стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] - 76 612,16 грн. (а.с. 71-88, 90-91) За даними свідоцтва про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Київ) від 25.01.2024 року, актовий запис № 1674, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . (а.с. 123 зв.) ОСББ «Арсеналець-4» на ім`я Десятої Київської державної нотаріальної контори складено нотаріально посвідчену претензію кредитора до спадкоємців [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, стягнуті за судовими рішеннями в сумі 76 612,16. (а.с. 38-39, 116) Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса звернулись: син [PERSON] та дочка [PERSON] . (а.с. 120, 122 зв.) За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.08.2024 право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. (а.с. 89) За даними Довідки ОСББ «Арсеналець-4» від 06.04.2007 року № 228, [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в будинку [ADDRESS] з 27.11.1990 року, 4-х пайовий внесок за двокімнатну квартиру, загальною площею 45,3 кв.м., складає 3 987,28 крб. (а.с. 36) На підставі платіжної інструкції від 08.11.2024 року спадкоємець [PERSON] сплатив частину заборгованості перед ОСББ «Арсеналець-4» після смерті [PERSON] - у розмірі 37 605,87 грн. (а.с. 86) Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статті 1261-1265 Цивільного кодексу України встановлюють черги спадкоємців за законом, згідно з якими до спадкоємців першої черги за законом віднесені діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Проте відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №609/1231/19. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 1218 Цивільного України, до складу спадщини входять усі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 Цивільного України ). Особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника регламентуються приписами статей 1281 і 1282 Цивільного України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин). Згідно зі статтею 1281 Цивільного України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Застосування статті 1281 Цивільного України (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) неодноразово перебувало предметом перегляду Верховного Суду. Відповідно до статей 1216, 1218 Цивільного України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом зміна боржника в зобов`язані. Відповідно до положень частини першої статті 1282 Цивільного України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, відповідач [PERSON] , якою у встановленому законом порядку подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті боржника-спадкодавця [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , - є такою, що прийняла спадщину, є її власником з часу відкриття спадщини, тому зобов`язана утримувати майно, зокрема, щодо погашення заборгованості, що виникла за життя спадкодавця та оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території та зобов`язана погасити заборгованість кредитора ОСББ «Арсеналець-4». Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як убачається із розрахунку заборгованості спадкоємця [PERSON] , наведеного ОСББ «Арсеналець-4» у Довідці про розрахунок заборгованості, остання з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат становить 37 605,87 грн. (а.с. 90-91) Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Арсеналець-4» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій підлягає до задоволення. Разом з тим, суд не убачає підстав для встановлення порядку виконання рішення суду про стягнення 3% річних та інфляційних втрат до моменту виконання рішення, оскільки станом на день ухвалення рішення суду таке виконання ще не настало, та суд не наділено правом ухвалення рішення на майбутнє. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.» Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду ОСББ «Арсеналець-4» укладено з Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та Партнери» Договір про надання правничої допомоги № 23/01/2024-2 від 23.01.2024 року, відповідно до умов якого Бюро зобов`язалося надати клієнту правничу допомогу у цивільній справі за позовом клієнта до власників квартир про стягнення заборгованості по обов`язковим внескам, за житлово-комунальні послуги, втрат від інфляції і 3% річних. Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору, сторони погодили, що вартість послуг складає 3 000,00 грн. Остаточна сума вартості наданих в рамках даного Договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг з зазначенням наданих послуг, загальної кількості годин обслуговування та їх загальної вартості, який є невід`ємною частиною Договору. Крім того, долучено до матеріалів справи Акт приймання-передачі наданих послуг від 23.01.2024 року, підписаний сторонами Договору про надання правничої допомоги № 23/01/2024-2 від 23.01.2024 року, відповідно до якого надано правничу Допомогу за Договором зі складення та підготовки до Дніпровського районного суду м. Києва позовної заяви до спадкоємців власника квартири [ADDRESS] , загальна кількість годин надання послуги становить 2,00 годин, а всього на загальну суму 6 000,00 грн. Разом з тим, згідно платіжної інструкції № 1155 від 25.01.2024 року позивачем сплачено за послуги адвоката згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 23.01.2024 року - 3 000,00 грн. Проаналізувавши вищедосліджені докази, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги № 23/01/2024-2 від 23.01.2024 року на суму 3 000,00 грн., яка є оплаченою позивачем сумою наданих послуг адвокатом, та є співмірною сумою щодо обсягу наданих адвокатом послуг та складності розглянутої справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. (ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України) В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved