Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (далі - ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.») про стягнення страхового відшкодування. Позовна заява обґрунтована тим, що 29.03.2021 приблизно о 09 год. 50 хв., в м. Києві по вул. Лісостеповій, 6 (Осокорки), сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Mazda CX-7», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Toyota Cruiser», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2021, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення. На час ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» відповідно до Полісу № 201455564. Позивач звернулася до відповідача з повідомленням про настання страхового випадку, а також заявою про страхове відшкодування. ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» повідомило [PERSON] про те, що прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування у сумі 92 001,13 грн., проте, станом на час звернення до суду з позовом страхове відшкодування позивачу не вилачене. Позивач не погоджується з розміром страхового відшкодування, визначеним відповідачем. Так, відповідно до Звіту про оцінку КТЗ № 03-16/05, виконаного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного в результаті аварійних пошкоджень транспортного засобу автомобіля «Toyota Cruiser», номерний знак [NUMBER] , становить 144 415,52 грн. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mazda CX-7», номерний знак [NUMBER] , станом на 29.03.2021 (на час ДТП) була застрахована в ДТВ «СК «Ю.Ес.Ай.» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201455564, з лімітом відповідальності 130 000,00 грн., страхове відшкодування до теперішнього часу не виплачене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді від 21.10.2024 було відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Соколовський В.Л., надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що 29.03.2021 приблизно о 09 год. 50 хв. у м. Києві по вул. Лісостеповій, 6 (Осокорки), сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Mazda CX-7», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Toyota Cruiser», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2021 у справі № 753/7358/21, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2021, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких [PERSON] визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. На момент ДТП транспортний засіб «Mazda CX-7», номерний знак [NUMBER] , був застрахований в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на підставі полісу ОСЦПВ серії № 201455564, з лімітом відповідальності 130 000,00 грн., франшиза - 0 грн. 30.03.2021 [PERSON] звернулася до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Вказане повідомлення зареєстроване відповідачем 01.04.2021 за № 21-2442. 09.08.2021 на адресу ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» надійшла заява позивача про страхове відшкодування. Листом ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» № 51-5692 від 06.08.2021 позивача повідомлено, що страховою компанією прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 92 001,13 грн. На сьогоднішній день сума страхового відшкодування позивачу не виплачена. Таким чином, спір між сторонами виник з приводу невиплати ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» позивачу, як потерпілій від ДТП, страхового відшкодування в порядку ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача. Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.є Частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Разом з тим, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Як визначено ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved