Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

29 липня 2024 року через систему "Електронний суд" представник позивача\~ [PERSON] \~ [PERSON] звернувся з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики у сумі 364800 доларів США. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач [PERSON] отримав в борг від позивача [PERSON] кошти: за борговою розпискою від 25.06.2018 року у сумі 10000 доларів США; за борговою розпискою від 25.09.2018 року у сумі 24 800 доларів США; за борговою розпискою від 31.10.2021 року у сумі 77 500 доларів США; за борговою розпискою від 03.07.2023 року у сумі 117 500 доларів США. Зазначає, що кошти за вказаними борговими документами не повернуті до цього часу. Крім того, 17 вересня 2023 року між сторонами був укладений ще один договір позики на загальну суму 135000 доларів США. На підтвердження одержання вказаної суми позичальником була надана відповідна боргова розписка. Згідно договору відповідач зобов`язувався повернути кошти за графіком встановленим договором. Але, у строк передбачений договором [PERSON] платіж не здійснив, чим порушив умов договору позики. У зв`язку з тим, що відповідач не виконав умови договору, позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 01.08.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду 05.08.2024 року через систему «Електронний суд» представником позивача [PERSON] [PERSON] надано заяву про усунення недоліків разом із квитанцією про сплату судового збору. Ухвалою судді від 06.08.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено підготовче судове засідання у приміщенні Київського районного суду м. Одеси на 03.10.2024 року о 10 год. 00 хв. 02.10.2024 року через систему «Електронний суд» (зареєстровано 03.10.2024 року) від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача та його представника. У підготовче судове засідання, призначене на 03.10.2024 року о 10 год. 00 хв. сторони не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено до 12.11.2024 року до 10.00 год. 12.11.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява, в якій він просив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті у судове засідання. Протокольною ухвалою суду від 12.11.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 12.12.2024 року на 10.30 год. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач у судовому засіданні, призначеному на 12.12.2024 року, позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовчі судові засідання, що призначалися на 03.10.2024 року та 12.11.2024 року та у судове засідання, призначене на 12.12.2024 року не з`явився, про час та місце їх проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подав. Судова кореспонденція, скерована на ім`я [PERSON] , у тому числі судові повістки з повідомленням про судові засідання, повернута до суду без вручення з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. Частиною 8\~ст. 128 ЦПК України\~передбачено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено що, відповідач [PERSON] отримав в борг від позивача [PERSON] кошти: за борговою розпискою від 25.06.2018 року у сумі 10000 доларів США; за борговою розпискою від 25.09.2018 року у сумі 24 800 доларів США; за борговою розпискою від 31.10.2021 року у сумі 77 500 доларів США; за борговою розпискою від 03.07.2023 року у сумі 117 500 доларів США. Також, 17 вересня 2023 року між сторонами був укладений договір позики на суму 135000 доларів США. На підтвердження одержання вказаної суми позичальником була надана відповідна боргова розписка. Згідно договору відповідач зобов`язувався повернути кошти за графіком встановленим договором. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості Суд приймає боргові розписки від 25.06.2018 року у сумі 10000 доларів США; 25.09.2018 року у сумі 24 800 доларів США; від 31.10.2021 року у сумі 77 500 доларів США; від 03.07.2023 року у сумі 117 500 доларів США, від 17.09.2023 року на суму 135000 доларів США, договір позики від 17 вересня 2023 року на суму 135000 доларів США в якості належних та допустимих доказів виникнення боргового зобов`язання. Таким чином судом достовірно встановлено той факт, що [PERSON] отримав за договором позики та розписками від [PERSON] 364800 доларів США. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Реалізуючи передбачене\~ст. 64 Конституції України\~право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.\~\~ \~На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] боргу у сумі 364800 доларів США. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому, з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Відповідно до\~ \~ст.\~263\~ ЦПК\~ України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved