Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Так, представник позивача адвокат Кононенко Л.І., звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 11 квітня 2014 року та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від доходу, але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначила наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх п`яти років стосунки з відповідачем фактично припинилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Непорозуміння загострились з моменту повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. З метою порятунку життя та здоров`я дитини, було прийнято рішення, що позивач разом із дитиною виїжджають за межі України, а відповідач буде надавати необхідну матеріальну допомогу, але цього не відбулось. Вже більше двох років сторони проживають окремо, позивач змушена самостійно утримувати себе та дитину. Останні півтора року, відповідач зовсім перестав спілкуватись з дитиною та надавати будь-яку матеріальну допомогу. Сторони шлюбні стосунки наразі не підтримують. Донька фактично проживає разом з позивачем в Республіці Польща, де і навчається. Оплата за навчання та проживання дитини за кордоном здійснюється виключно позивачем, батько матеріально дитину не забезпечує. Позивач має намір, щоб донька і далі проживала разом з нею, оскільки вона забезпечена житлом та має постійну роботу. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Майновий спір відсутній. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 26.09.2024 позовна заява отримана судом. 15.10.2024 судом отримано відповідь про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 17.10.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 квітня 2014 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №14. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (актовий запис №921 від 23 липня 2014 року). На час звернення позивача до суду сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір`ю, яка працює, здійснює догляд за дитиною та утримує її, потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на її утримання не надає. Майнового спору наразі немає. З огляду\~на те,\~що справа\~розглядається у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін та\~без проведення\~судового засідання, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи\~здійснюється в\~порядку письмового\~провадження за\~наявними у\~справі матеріалами,\~якщо цим\~Кодексом не\~передбачено повідомлення\~учасників справи.\~У такому\~випадку судове\~засідання не\~проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст. 110 СК України. Як передбачено ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в\~статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок»\~в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, якій кореспондує п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення\~ст. 111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти його розірвання у встановлений законом строк суду не надав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв. Відповідно до ч. 2 ст.\~114, ч. 3 ст.\~115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України , батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Виходячи зі встановлених доказів, фактичних обставин справи та вищевказаних норм матеріального права, суд дійшов висновку, що дитина потребує матеріальної допомоги, відповідач ухиляється від передбаченого законом обов`язку утримувати дитину. Суду не надано доказів про наявність у відповідача осіб на утриманні, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати неповнолітню дитину. А також, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11 квітня 2014 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». VІ. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved