Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати щомісячно аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] , на її утримання у зв`язку навчанням, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дати пред`явлення позову 08.11.2023 і до закінчення нею навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. Позовні вимоги мотивує тим, що з після розірвання шлюбу її батьки [PERSON] та [PERSON] стали проживати окремо. Позивач залишилася проживати разом з матір?ю. До її повноліття батько сплачував аліменти на її утримання в розмірі частини всіх видів заробітку. [INFO] їй виповнилося вісімнадцять років. З 01.09.2024 року позивачка є студенткою денної форми навчання Навчально-наукового інституту педагогіки і психології Сумського державного педагогічного університету імені А.С. Макаренка ІІІ-ІV рівня акредитації, позивач зазначає, що на тепер після досягнення повноліття ніякого заробітку чи державної допомоги не отримує, проте вона має потребу у коштах на харчування, оплату за проживання, проїзд в транспорті, купівлю одягу, засобів гігієни, канцтовари для навчання, та інші життєво необхідні речі, і у зв?язку з чим виникла потреба в матеріальні допомозі. Позивач вважає, що хоча і перебуває на утриманні своєї матері, проте матеріальну допомогу повинен надавати і батько. Відповідач аліменти більше нікому не сплачує, має працездатний вік, отримує дохід, оскільки до її повноліття, тобто до [INFO] , останній систематично сплачував аліменти на її утримання, отже, є таким, що може надавати матеріальну допомогу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечую. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошень про виклики в судові засідання на офіційному веб-сайті «Судова влада», відзив не подав. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.11.2006 Качалівською сільською радою Краснокутського району Харківської області /а.с.5/. Відповідно до копії довідки № 29, яку виданої директором навчально-наукового інституту педагогіки і психології, [PERSON] є студенткою І курсу Навчально-наукового інститут педагогіки і психології Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка ІІІ-ІV рівня акредитації, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2024 по 30.06.2028 на державному замовленні. Наказ про зарахування №472/ст від 10.08.2024/а.с.6/. З копії виконавчого листа виданого 16.02.2015 у справі № 627/1849/14-цр вбачається, що рішенням, яке набрало законної сили 27.02.2015, зменшено розмір аліментів, в частині на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що стягується з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 04 листопада 2013 року. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] щомісячно аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку [PERSON] , але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили/а.с.7/. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст. 28 Конвенції про права дитини, дитина має право на освіту. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене узгоджується з Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», так, у п. 20 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 також зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Факт подання позову свідчить про недосягнення домовленості між сторонами, тобто донькою і батьком щодо її утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. З огляду на зазначене вище, суд вважає, що [PERSON] , у зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги для організації нормальних умов свого життя та навчання. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України, судом враховано матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини. Потреба в матеріальній допомозі пов`язана з навчанням. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Обставини, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на період навчання [PERSON] , матеріали справи не містять, відповідач проживає окремо, допомогу на утримання доньки не надає, є особою працездатного віку. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач [PERSON] не працює, має тяжкі або хронічні захворювання, має інших утриманців, та у зв`язку з цим не має матеріальної можливості надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання, суду не надано. Доказів на спростування тих обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, відповідачем не надано. З урахуванням обставин зазначених вище, враховуючи матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), що буде стягуватися щомісяця, до закінчення [PERSON] , навчання, але не більше як до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved