Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 14 жовтня 2000 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У шлюбі в сторін народилися дві доньки: [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Близько чотирьох років сторони не проживають разом, шлюб між ними носить формальний характер. В результаті чого між ними зникло взаєморозуміння, а будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, оскільки між позивачем та відповідачем різні погляди на сімейне життя. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, те, що дійсно, станом на сьогодні, спільне господарство між позивачем і відповідачем припинено, спільні діти проживають з відповідачкою, а також те, що за глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд позов задовольнити. Відповідач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила суд позов задовольнити.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] від 14.10.2000 року сторони зареєстрували шлюб 14.10.2000 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міськвиконкому Івано-Франківської області, актовий запис №1161. Відповідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 30.04.2008 року батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Згідно\~ копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 08.10.2013 року батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що через непорозуміння в сім`ї сторони припинили взаємовідносини як подружжя. Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved