Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

представник позивача Сафір Федір Олегович звернувся в суд із позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.05.2008 в розмірі 23943,07 грн, а також судовий збір. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачу [PERSON] на підставі кредитного договору надано кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності до даного договору відповідач зобов`язувалася погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, комісією та іншими витратами згідно Умов та правил надання банківських послуг. Однак відповідач своїх зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не дотримувалася,\~у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором станом на 13.07.2015 року становить 23943,07 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Заочним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 10.12.2015 позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 25.10.2024 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Сихівського районного суду м.Львова від 10.12.2015 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації). 20.11.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що ні кредитного договору, ні Умов та правил надання банківських послуг з ПАТ «Акцент-Банк» вона не підписувала, про що свідчить відсутність самого кредитного договору у матеріалах справи, а також відсутність її підпису в Умовах та правилах надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи. 05.12.2024 від представника позивача надійшли заперечення у яких він зазначає, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила факт ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувалася кредитом, значить ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг і погодилася з ними. Наявна заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування. Просить позов задоволити. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Виходячи з положень, ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу ст.ст.1046-1057-1 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч.1, 2 ст.1069 ЦК України). У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що між сторонами 19 травня 2008 року укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання у відповідності до ст.207 ЦК України відповідачем заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку та відповідачу [PERSON] надана кредитна картка. У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526, 530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивачем ПАТ «А-Банк» умови укладеного договору виконано, проте відповідач [PERSON] , користуючись кредитною карткою, взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала. Згідно із розрахунком позивача, станом на 13.07.2015 відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 2299 грн за кредитом. Указаний розрахунок відповідачем не спростовано, а тому приймається судом до уваги. Разом з тим, розглядаючи вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсотках у сумі 11207,73 грн, заборгованості за пенею та комісією у сумі 8820 грн, штрафу (фіксована складова) у сумі 500 грн, а також штрафу (процентна складова) у сумі 1116,34 грн, суд дійшов наступного висновку. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилався на заяву, а також Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/page.php?31, як невід`ємні частини спірного договору. Крім того, позивач звертає увагу, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить її підпис в заяві. Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Акцент Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, а також неустойки (пені, комісії, штрафів) у зазначеному розмірі та порядку нарахування, що додані банком до позовної заяви. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин положення ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила надання банківських послуг самостійно розміщуються позивачем на сайті, неодноразово змінювалися і неможливо перевірити редакцію таких на час укладення наведеного вище кредитного договору. Вказане узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні будь-які правові підстави для стягнення з відповідача нарахованої позивачем заборгованості за відсотками, пенею та комісією, а також штрафи. Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає 2299 грн заборгованості за тілом кредиту, а у іншій частині позов задоволенню не підлягає. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 243,60 грн., що підтверджено платіжним дорученням №PROM7BQDCW від 17.07.2015, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 23,39 грн. На підставі ст.ст.509, 525-526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: partial