Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін у справі. Позивачка [PERSON] особисто та позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у порядку представництва, котре здійснює адвокатка Змінчак Л.В. (ордери на надання правничої допомоги на бланках серії ВС № 1317809, серії ВС № 1317810, серії ВС № 1317811 від 15.10.2024 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю на бланку серії ЛВ № 001986 від 24.07.2020 року у належно засвідчених копіях приєднані до матеріалів позовної заяви), 15.10.2024 року через канцелярію подали у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій просять ухвалити рішення про визнання за ними у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] у м. Львів, право спільної часткової власності - по частині за кожним, на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 84,0 кв. м., з котрої житлова площа - 50,2 кв. м. та допоміжна площа - 33,8 кв. м., з підвалом «а», сходами «а1», господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Б), убиральні (позначена у технічній документації літерою В), гаражу (позначений у технічній документації літерою Г), альтанки (позначена у технічній документації літерою Д), навісу (позначений у технічній документації літерою Е) та господарських споруд - воріт № 1, огорожі № 2, хвіртки № 3, огорожі № 4, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі по 750 грн. 10 коп., позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не порушують. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] ум. Львів у віці 72 років помер батько позивачів - [PERSON] , який за життя розпорядився усіма своїми правами й обов`язками на випадок смерті, зокрема 19.05.2022 року у м. Львів спадкодавець [PERSON] склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Фурман Л.А., номер у реєстрі 4-147, й цей заповіт до дня смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався. За змістом вказаного заповіту, спадкодавець [PERSON] усе його майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі усе те,що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом буде мати право, в тому числі належне йому домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані у с. Труханів Сколівського району Львівської області, заповів своїм дітям - позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах кожному. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина за вказаним заповітом, у тому числі й на належне йому право власності на вказане домоволодіння. Отож, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за вказаним заповітом усіх прав та обов`язків, котрі залишились після смерті спадкодавця [PERSON] , у тому числі й на спірне домоволодіння, при цьому вони кожен прийняли спадщину та не відмовилися від неї, а інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку у майні незалежно від змісту вказаного заповіту, немає, так як дружина спадкодавця [PERSON] , а матір усіх позивачів - [PERSON] , померла раніше, а саме [INFO] у м. Сколе Львівської області. Проте оформити відповідне право на спадщину за вказаним заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння у рівних частинах позивачі не можуть у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нього. З огляду на вказане, отримавши 30.09.2024 року відмову державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції у вчиненні нотаріальної дії, пов`язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] на спірне домоволодіння, позивачі змушені були звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом. Відповідач Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області у запропоновані судом строки та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до неї про визнання права спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом не подала, свою позицію у справі із обґрунтуванням її відповідними доказами суду не навела. Заяви та клопотання сторін у справі. Представниця усіх позивачів - адвокатка Змінчак Л.В. (ще один ордер на надання правничої допомоги на бланку серії ВС № 1326249 від 18.11.2024 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю на бланку серії ЛВ № 001986 від 24.07.2020 року у належно засвідчених копіях приєднані до матеріалів цієї справи), 18.12.2024 року через канцелярію подала у Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 8582, про розгляд цієї справи по суті за її відсутності та за відсутності її довірителів. Одночасно у такому клопотанні зазначена представниця просила задовольнити вимоги своїх довірителів у повному обсязі. Інших заяв та/чи клопотань від сторін у цій справі до Сколівського районного суду Львівської області не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 15.10.2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено місце, дату та час підготовчого засідання у справі - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 19.11.2024 року, 12:30 год.. Витребувано за ініціативою судді від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належно засвідчену копію спадкової справи № 244/2023, заведеної 27.11.2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Львів. Від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06.11.2024 року на відповідну ухвалу у частині витребування доказів до Сколівського районного суду Львівської області надійшла в оригіналі спадкова справа № 244/2023, заведена 27.11.2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Львів, із супровідним листом, що був зареєстрований в діловодстві за вх. № 7529, з якоїне вбачається тієї обставини, що розгляд цієї справи та ухвалене у ній рішення у майбутньому може вплинути на права та/чи законні інтереси будь-яких інших осіб. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 19.11.2024 року підготовче засідання у цій справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 18.12.2024 року о 11:00 год.. Сторони у справі належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час судового засідання по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження, проте ніхто з них не з`явився та/чи не забезпечив явку уповноважених представників. Відтак, судом було задоволено клопотання представниці усіх позивачів - адвокатки Змінчак Л.В. про розгляд даної справи за їх відсутності, а також, виходячи з положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, та враховуючи неявку у судове засідання усіх учасників справи, суд вважав за доцільне та можливе здійснювати судовий розгляд даної справи за відсутності її учасників на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Усі заяви та клопотання сторін у цій справі були вирішені судом у встановленому чинним ЦПК України порядку. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Своєю чергою, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Виходячи із наведених вище норм цивільного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за пред`явленими позовними вимогами цивільного характеру, та причетність до порушення таких їх прав відповідача Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, встановив наступне. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як вбачається з свідоцтва про народження позивачки 1 [PERSON] на бланку серії [NUMBER] , виданого 07.01.1980 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 27), з урахуванням зміни прізвища згідно свідоцтва про шлюб на бланку серії [NUMBER] , виданого 19.09.2020 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (копія міститься у справі, а. с. 28), зазначена позивачка народилася [INFO] у с. Труханів Сколівського району Львівської області, її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю українці. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача 2 [PERSON] на бланку серії [NUMBER] , виданого 07.04.1983 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 29), зазначений позивач народився [INFO] у с. Труханів Сколівського району Львівської області, його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю українці. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача 3 [PERSON] на бланку серії [NUMBER] , виданого 24.04.1985 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 30), зазначений позивач народився [INFO] у с. Труханів Сколівського району Львівської області, його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю українці. Як вбачається з свідоцтва про народження позивача 4 [PERSON] на бланку серії [NUMBER] , виданого 06.02.1988 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 31), зазначений позивач народився [INFO] у с. Труханів Сколівського району Львівської області, його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , обоє за національністю українці. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу на бланку серії [NUMBER] , виданого 19.06.1975 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 32), батьки усіх позивачів у справі - [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 19.06.1975 року. Отож, усі позивачі у справі народжені подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, вони є між собою рідними сестрою та братами. Судом встановлено, матір усіх позивачів у справі - [PERSON] померла першою, а саме [INFO] , у віці 60 років, у м. Сколе Львівської області, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим 29.06.2017 року Труханівською сільською радою Сколівського району Львівської області (копія міститься у справі, а. с. 33), вона розпорядження щодо належних їй прав й обов`язків на випадок своєї смерті не зробила, що стверджується довідкою Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області від 04.10.2024 року за вих. № 205 (копія міститься у справі, а с. 39). Своєю чергою, батько усіх позивачів у справі - [PERSON] помер [INFO] у віці 72 років у с. м. Львів, що стверджується свідоцтвом про смерть на бланку серії [NUMBER] , виданим 04.07.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (копія міститься у справі, а. с. 34). Вказаний день смерті батька усіх позивачів у справі - [PERSON] , який пережив другого з подружжя, є часом відкриття спадщини після його смерті. За життя спадкодавець [PERSON] зробив розпорядження щодо належних йому прав й обов`язків на випадок своєї смерті, зокрема 19.05.2022 року у м. Львів склав заповіт, котрий був посвідчений у встановленому порядку державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Фурман Л.А., номер у реєстрі 4-147 (копія міститься у справі, а. с. 44), й цей заповіт до дня смерті спадкодавця [PERSON] ним не змінювався та не скасовувався. За змістом вказаного заповіту, спадкодавець [PERSON] усе його майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі усе те,що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом буде мати право, в тому числі належне йому домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані у с. Труханів Сколівського району Львівської області, заповів своїм дітям - позивачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у рівних частинах кожному. Судом встановлено й те, що усі позивачі у справі, які бажають оформити спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , прийняли спадщину, так як на час відкриття спадщини, тобто [INFO] , й надалі, проживали та мають задеклароване місце реєстрації разом із спадкодавцем [PERSON] в одному житловому будинку - по [ADDRESS] , що стверджується Витягами з реєстру територіальної громади, отриманих за запитом Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області 27.11.2023 року та 04.10.2024 року, номери витягів: 2023/009727837, 2024/011999677, 2024/011996782, 2024/011996339 (копії містяться у справі, а. с. 23, 24, 25, 26) та довідкою Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області від 04.10.2024 року за вих. № 206 (копія міститься у справі, а с. 40). Окрім того, усі позивачі у справі 27.11.2023 року, 08.12.2023 року та 24.09.2024 року відповідно звернулися до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, заяви за № 668, № 708, № 569 , № 570(копії мітяться у справі, а. с. 46, 47, 48, 49). Як вбачається з витребуваної від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та дослідженої судом в оригіналі безпосередньо у судовому засіданні спадкової справи № 244/2023, заведеної 27.11.2023 року після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у м. Львів, інших спадкоємців, які б претендували на обов`язкову частку у майні незалежно від змісту заповіту, прийняли спадщину та/чи звернулися із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , немає. Відтак, саме усі позивачі у справі за вказаним заповітом вправі успадкувати усі права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини після його смерті і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини. Так, детально перевіряючи відповідні права та обов`язки, які належали спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, котре розташоване по [ADDRESS] , та котре є предметом спору у межах пред`явлених позовних вимог у цій справі, судом встановлено, що таке домоволодіння в цілому складається з житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 84,0 кв. м., з котрої житлова площа - 50,2 кв. м. та допоміжна площа - 33,8 кв. м., з підвалом «а», сходами «а1», господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Б), убиральні (позначена у технічній документації літерою В), гаражу (позначений у технічній документації літерою Г), альтанки (позначена у технічній документації літерою Д), навісу (позначений у технічній документації літерою Е) та господарських споруд - воріт № 1, огорожі № 2, хвіртки № 3, огорожі № 4, воно збудоване у 1980 році, в цілому не є об`єктом самочинного будівництва. Згідно даних технічного архіву, право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна не зареєстровано, відомості про наявність обтяжень та видачу дублікатів на вказаний об`єкт нерухомого майна у матеріалах інвентаризаційної справи відсутні. Наведені вище обставини стверджуються технічним паспортом, виготовленим 21.12.2023 року суб`єктом господарювання - КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивачки 1 [PERSON] (копія міститься у справі, а. с. 35-37), довідкою КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 23.01.2024 року за вих. № 126 (копія міститься у справі, а. с. 38),довідкою Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області від 04.10.2024 року за вих. № 208 (копія міститься у справі, а с. 42), а також Випискою з погосподарської книги № 4 с. Труханів за 2021-2024 роки, сформованим старостою сіл Труханів та Побук Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області 08.10.2024 року за вих. № 211 (міститься у справі, а. с. 43). Як уже йшлося вище, усі позивачі у справі, які прийняли спадщину у встановленому порядку після смерті спадкодавця [PERSON] , зверталися до Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне домоволодіння, однак 30.09.2024 року одержали колективну відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії за вих. № 711/01-16, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння (копія міститься у справі, а. с. 54). Релевантні норми та джерела права, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування. Встановлені судом цивільні правовідносини щодо визнання права на об`єкти нерухомого мана у порядку їх спадкування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), іншими актами цивільного законодавства. Так, за загальним правилом, наведеним у статтях 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до частин 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (договорів). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України особа може пред`явити позов про визнання за нею права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до змісту статей 1233-1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1268, частин 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу. Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 910/10784/16, номер провадження 12-30гс21). Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог за результатами розгляду цієї справи. Узагальнюючи оцінку доводів та аргументів усіх позивачів у справі, виходячи з відсутності у господарства, до котрого входить спірне домоволодіння, фактично статусу колгоспного двору, а також враховуючи ту обставину, що незаконність набуття за життя спадкодавцем [PERSON] права на спірне домоволодіння не встановлена судом і такий факт не оспорюється відповідачем у справі, то суд вважає, що право на спірне домоволодіння було набуте спадкодавцем [PERSON] правомірно, зокрема його частина - як майно, набуте за час шлюбу з [PERSON] , а інша його частина - у порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] тим з подружжя, який її пережив. При цьому, оскільки судом було також встановлено, що правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння відсутні в силу того, що спадкодавець [PERSON] не зареєстрував за життя своє право на спірне домоволодіння в цілому, що, відповідно, унеможливлює здійснити спадкування усіма позивачами прав та обов`язків на цей об`єкт нерухомого майна у державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, то у суду немає перешкод для можливості захисту зазначених порушених прав усіх позивачів як спадкоємців за заповітом спадкодавця [PERSON] , які прийняли спадщину після смерті зазначеного спадкодавця та не відмовилися від такої спадщини. За таких наведених вище обставин справи, а також з урахуванням обрання усіма позивачами у межах пред`явлених ними позовних вимог способу захисту своїх порушених прав щодо спадкування, який не суперечить закону та найбільш правильно й повно захистить таке їх порушене право, позовні вимоги підлягають до задоволення. Отож, слід визнати за усіма позивачами у справі право спільної часткової власності - по частині за кожним, на домоволодіння у складі житлового будинку садибного типу (позначений у технічній документації літерою А-1) загальною площею 84,0 кв. м., з котрої житлова площа - 50,2 кв. м. та допоміжна площа - 33,8 кв. м., з підвалом «а», сходами «а1», господарських будівель - сараю (позначений у технічній документації літерою Б), убиральні (позначена у технічній документації літерою В), гаражу (позначений у технічній документації літерою Г), альтанки (позначена у технічній документації літерою Д), навісу (позначений у технічній документації літерою Е) та господарських споруд - воріт № 1, огорожі № 2, хвіртки № 3, огорожі № 4, розташоване за адресою: [ADDRESS] , - у порядку спадкування за заповітом після смерті їх батька - спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] у м. Львів. Щодо розподілу судових витрат у справі. Відповідно до роз`яснень, котрі містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно, судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Отож, судові витрати, котрі полягають у сплаті усіма позивачами у справі судового збору за пред`явлення ними позовної заяви до суду у розмірі по 750 грн. 10 коп. кожним, і підтверджуються квитанціями одного із відділень АТ КБ «ПриватБанк» від 15.10.2024 року (містяться у справі, а. с. 1, 2, 3, 4), з урахуванням наведених вище роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», слід покласти на усіх позивачів порівну як єдиних спадкоємців спірного майна за заповітом. Доказів понесення сторонами у справі інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, відповідні матеріали не містять.

Outcome: approved