Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

І. Описова частина Короткий зміст позовних вимог Позивач, [PERSON] звернувсь до суду з позовом до відповідача - Коростишівської міської ради та просить: визнати за ним право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 58,0 кв.м., житловою площею - 28,8 кв.м., у тому числі: надмірні споруди: сарай -Літ. «Б»; сарай - Літ. «В»; вбиральна - літ. «У»; огорожа №1-2, який належав померлій мамі позивача - [PERSON] , в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його мама - [PERSON] , [INFO] померла. 18.07.2024 позивачем було подано заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Житомирській області, на підставі якої заведено спадкову справу за № 26/2024, однак позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] , яка прийняла спадщини, але не оформила своїх спадкових прав до майна померлої, [INFO] матері [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовано за адресою: [ADDRESS] ., у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач фактично вступив у спадкові права після смерті матері у порядку ст. 549 ЦК УРСР, а тому за вказаних обставин вимушений звернутися до суду із даним позовом. Своїм право для подачі відзиву відносно позовних вимог відповідач - Коростишівська міська рада не скористалась. Процесуальні дії суду Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 липня 2024 року, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2024 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду. Заяви клопотання учасників Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явивсь, про розгляд справи повідомлений належним чином. До суду, подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за відсутності його, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач - Коростишівська міська рада Житомирського району Житомирської області у судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, відповідачем подано заяву, відповідно до якої просили здійснювати розгляд справи у відсутність їх представника згідно вимог чинного законодавства. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за відсутності сторін, що відповідає положенню частини 3 статті 211 ЦПК України. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, у межах заявлених вимог, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , і вказана обставина підтверджується копією повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2024 ( а.с. 10). [PERSON] , померла [INFO] , і вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 6). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , [PERSON] , помер [INFO] ( а.с.8). Ступінь родинних відносин позивача та померлих [PERSON] , як онука та бабусі та з [PERSON] , як сина та матері, підтверджується матеріалами справи, а саме: витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 11.04.2024 за № 00044490587, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] ( а.с. 9,10,12). Відповідно до запису в погосподарській книзі №1, особовий рахунок № [NUMBER] за 1983-1985 рр. за [PERSON] , рахується житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] та неприватизована земельна ділянка орієнтовною площею 0,15 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд і дана обставина підтверджується випискою з погоподарської книги Стрижівського старостинського округу Коростишівської міської ради від 20.05.2024 № 105 ( а.с.13). [PERSON] , 1904 р.н., яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Разом з нею за цією ж адресою була зареєстрована: дочка - [PERSON] - 1930 р.н. і дана обставина підтверджується довідкою Стрижівського старостинського округу Коростишівської міської ради від 26.04.2024 № 81 (а.с.14). [PERSON] , 1930 р.н., яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована і проживала в в [ADDRESS] . Разом з нею за цією ж адресою був зареєстрований: син - [PERSON] , 1970 р.н. і дана обставина підтверджується довідкою Стрижівського старостинського округу Коростишівської міської ради від 01.05.2024 № 85 (а.с.15). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що виготовлений станом на 24.05.2024, характеристики на будинок, встановлено, що житловий будинок 1955 року побудови, літ. «А», загальною площею 72,5 кв.м., сарай «літ.Б», сарай « літ.В», вбиральня «літ.У», огорожа № 1-2 ( а.с.18-19). Відповідно до довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна № 366 від 27.05.2024 КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради вбачається, що згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 496 станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, не зареєстровано. З метою оформлення своїх спадкових прав на нерухоме майно позивач звернувсь до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О.А., однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] матері, [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав до майна померлої, [INFO] матері [PERSON] , на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовано за адресою: [ADDRESS] ., у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчує право власності спадкодавця та на вказане майно та відсутністю державної реєстрації права власності на це майно ( а.с.20-21). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Положеннями ст. 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Положенням ст. 548 ЦК УРСР встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем (постанова ВС від 20.03.2020 року по справі № 305/235/17, постанова від 26.07.2023 року по справі № 641/3893/20). Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999р. № 12/5-126 роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05.08.1992р., при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку, що складається БТІ. Тобто громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Беручи до уваги зазначені нормативно правові акти, ВССУ у вищезгаданому листі № 24-753/0/4-13 робить висновок, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності, в порядку спадкування, на спірні будинки, збудовані до 05.08.92р., на які спадкоємець не отримав правовстановлюючі документи. Таким чином по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] побудований у 1955 році, тобто до [INFO] , та відповідно до даних, які містяться в матеріалах справи, належав померлій [INFO] , [PERSON] , після смерті якої прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав її донька, [PERSON] , спадкоємцем майна якої є її син [PERSON] , за наявності на такий будинок відповідної технічної документації БТІ, суд вважає за можливе, за наявності відповідних доказів, визнати право власності, в порядку спадкування, на такий будинок, на який спадкодавець не отримав правовстановлюючі документи. Прийняття в експлуатацію таких будівель на час побудови житлового будинку (1955р.) не вимагалось, а записи в погосподарських книгах визнавалися як такі, що підтверджують право власності особи на майно. При цьому, позивач, будучи спадкоємцем за законом, спадщину прийняв, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок. Суд враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості оформити спадкові права на вказаний житловий будинок, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, а також в межах заявлених позовних вимог до даного відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов своє обгрунтування в ході судового розгляду. На підставі викладеного, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" із змінами та доповненнями,

Outcome: approved