Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~19.07.2024 року з Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 06.06.2023 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб, який 07.05.2024 року розірвано. До укладення шлюбу 12.03.2020 року позивачем придбано пральну машину фірми LG, моделі FHOB 8 ND за 9087,40 грн. Оскільки на неодноразові вимоги до відповідачки про повернення належного позивачу майна, остання відмовляється в його поверненні, позивач змушений звернутися до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння. Посилаючись на положення ст. 387 ЦК України, ч. 1 ст. 57 СК України, просив суд витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] , належне останньому майно, а саме пральну машину фірми LG, моделі FHOB 8 ND та стягнути з відповідачки на користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 1211,20 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В разі неявки відповідачки просив провести заочний розгляд справи. Відповідачка у визначений строк відзив до суду не направила, у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому, у відповідності до ст.ст. 280,\~281 ЦПК України,\~за заявою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку. Так, відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, 06 червня 2023 року між сторонами зареєстровано шлюб Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено актовий запис за № 223 (а.с. 8). 07.05.2024 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 16.05.2024 року (а.с. 7). Судом встановлено, що до укладення шлюбу 12.03.2020 року позивачем придбано пральну машину фірми LG, моделі FHOB 8 ND за 9087 грн. 40 коп., що підтверджується гарантійним талоном та квитанцією про оплату (а.с. 6). Із розписки, долученої до матеріалів справи слідує, що відповідачка [PERSON] 8-9 травня 2024 року мала віддати позивачу пральну машину фірми LG, моделі FHOB 8 ND (а.с. 5). Проте, до цього часу відповідачкою належне позивачу майно не повернуто. А тому, нині захист прав позивача можливий лише в судовому порядку шляхом повернення майна із чужого незаконного володіння. За змістом ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У пункті 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Відповідно до п.20 вищевказаної Постанови у разі, коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України. У пункті 23 вищевказаної Постанови зазначено, що відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст.10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Як вбачається зі ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння. Із матеріалів справи слідує, що позивачем в ході розгляду справи надано належні та допустимі докази придбання ним пральної машини фірми LG, моделі FHOB 8 ND, а також надано докази вартості цього майна - копії квитанції про оплату та гарантійного талону, що підтверджують придбання майна саме позивачем. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним з боку позивача той факт, що придбане ним майно - пральна машина фірми LG, моделі FHOB 8 ND є його особистим майном, яке безпідставно залишається у володінні відповідачки [PERSON] . Оскільки, належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідачка відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті\~12, 13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь сплаченого судового збору у справі в сумі 1211 грн. 20 коп., так як, стягнення вказаних витрат передбачено ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved