Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна. В обґрунтування заяви зазначила, що її син [PERSON] є інвалідом І А групи з дитинства безстроково, та внаслідок хвороби потребує сторонньої допомоги. [PERSON] , не може орієнтуватись в життєвих ситуаціях та не може дбати про себе. На підставі викладеного заявник просить визнати [PERSON] недієздатним, призначити над ним опіку, та призначити заявника [PERSON] , опікуном над недієздатним. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2022 року заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в судове засідання. Також, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30 грудня 2022 року задоволено клопотання про витребування доказів. Витребувано від КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР медичну документацію амбулаторного хворого відносно [PERSON] , для її подальшого направлення/передання експертній установі для забезпечення проведення експертизи. Витребувано від Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради висновок щодо доцільності встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] та можливості призначення його опікуном [PERSON] , [INFO] . На адресу суду 15.02.2023 року (вх. № 4144) надійшло подання Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради щодо можливості призначення [PERSON] , опікуном [PERSON] , в разі визнання його недієздатним (а.с.36-37). В подальшому, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2023 року задоволено клопотання заявника, призначено судово-психіатричну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. На адресу суду 31.10.2023 року (вх. №31600) надійшов лист за підписом В.о. начальника Одеської філії СПЕ ДУ «ІСП МОЗ України» Семенкова І.І. про повернення на адресу суду матеріалів справи без надання експертного висновку, у зв`язку з неявкою випробуваного до експертної установи на дату проведення обстеження. В подальшому, ухвалою суду від 22 січня 2024 року було задоволено клопотання заявника та призначено судово-психіатричну експертизу. На адресу суду 17.10.2024 року (вх. № 33986) надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 382 від 21.05.2024 року. Ухвалою суду\~від 17\~жовтня 2024\~року провадження\~у справі\~поновлено та\~призначено розгляд\~справи в\~судове засідання (ас.63). Чергове судове засідання у справі призначено на 17 грудня 2024 року, сторони про час та місце слухання справи повідомлені, звернулись на адресу суду з заявами щодо можливості розгляду справи за їх відсутності. Так, на адресу суду 17.12.2024 року (вх. № 41851) надійшла заява [PERSON] про слухання справи за її відсутності, відповідно до поданої заяви представник зазначила, що просить заяву задовольнити в повному обсязі (а.с.70). Також, надійшла заява представника [PERSON] адвоката Бикова Д.Ю. згідно якої адвокат зазначив, що заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підтримує, просить її задовольни та ухвали рішення (а.с.71). Представник заінтересованої особи: Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, також надав суду заяву про слухання справи у відсутність заінтересованої особи, згідно поданого листа зазначив про підтримку подання (а.с.68). Таким чином, судом встановлено, що сторони у справі про час та місце слухання справи повідомленні, заявника та адвокат особи відносно якого вирішується питання щодо визнання недієздатним звернулась з заявами про слухання справи за їх відсутності, заінтересована особа також надала заяву про слухання справи за їх відсутності, та зазначила про підтримку подання. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, висновок судової-психіатричної експертизи, подання про призначення опікуна, встановивши факти і відповідні їм правовідносини дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Звертаючись до суду з заявою про визнання недієздатним та призначення опікуна заявник зазначила, що її син [PERSON] є інвалідом І А групи з дитинства безстроково, та внаслідок хвороби потребує сторонньої допомоги. [PERSON] , не може орієнтуватись в життєвих ситуаціях та не може дбати про себе. На підставі викладеного заявник просить визнати [PERSON] недієздатним, призначити над ним опіку, та призначити заявника [PERSON] , опікуном над недієздатним Родинні відносини між сторонами підтверджені матеріалами справи. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Судом встановлено, що [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,12). Так, відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААБ № 719744 [PERSON] є інвалідом І А групи з дитинства, інвалідність безстрокова (а.с.14). Судом досліджується Висновок судово-психіатричного експерта № 382 від 21.05.2024 року, згідно якого встановлено наступне: психічний стан: свідомість формально збережена, але за рахунок когнітивних вад та порушення мовлення не продуктивний у спілкуванні, не відповів на жодне питання, хоча очима слідкує за подіями навколо, виділяє своїх, сторониться чужих, гримасою показує, що йому подобається, що ні, здатний виконати прості інструкції, щось взяти до рук, віддати, повернутися до батька та таке інше. На час дослідження був підкоряємий, спокійний, безініціативний, просто формально виконував прості інструкції, складних звернень не усвідомлює і занадто складних завдань не розуміє. При цьому інколи ставав непосидючий, міг проявляти своє незадоволення тим, що починав гойдатися з сторони у сторону, емоційний стан був дуже мінливий, інколи починав не до місця плакати, щось кричати, спостерігались стереотипії, беззмістовне ехолалічне повторення, численну кількість разів простих складів. Увага привертається на не тривалий період часу, важко, підвищено виснажується. Міміка однообразна, малорухома, монотонна, тонко не диференційована. Настрій та емоційні реакції не передбачені, слабо диференцьовані. З наявних навичок маються тільки елементарні емоційні реакції на добрі звернення у свій бік, проявляє інтерес при перегляді наданих кольорових малюнків, виділяє своїх, чижих, може щось не складне зробити, але рухи у більшій мірі обмежені не за рахунок психічних вад, а за рахунок важких неврологічних змін та розладів. В силу суттєвого зниження когнітивних функцій та фізичних вад експериментально психологічне дослідження не проводилось, але враховуючі надані свідчення та результати дійсного клінічного огляду, показники його мислення та особливості суджень, є підстави казати про наявний дефект у когнітивний сфері, відсутність спроможності до набуття нових знань чи навичок. Не виявляє зацікавленості до поточних подій, до навчання. Тільки навчений до елементарного самообслуговування, розуміє коли потрібно приймати їжу, у денний час подає голос коли хоче у вбиральню, хоча і не розбірливий у одягу, у їжі, дуже довірливий, по дитячі наївний, таким чином до цілеспрямованої, самостійної, або будь якої трудової діяльності не здатний. Критичні та вольові, прогностичні функції також не розвинені. Зі слів родичів часто схильний до зайвої та не мотивованої агресії, але на час дослідження суттєвих емоційних коливань та порушень не спостерігалось. Зовнішніх реакцій, які б вказували на наявність у випробуваного обманів відчуття, марень також не виявляв, неврологічний стан: мають місце виражені ознаки раннього органічного ураження ЦНС, у вигляди викривленої форми черепа, різниці у очних щілинах, носогубних складок. Фотореакція квола, парез конвергенції з обох сторін, горизонтальний ністагм. Мають місце і інші виражені патологічні зміни притаманні ДЦП, у вигляді специфічних порушень, тетрапарезу, з повною втратою стато-кінетичних функцій, з гіперкінезами. Менінгіальних знаків не має. Вегетативні реакції стримані. соматичний стан: загальний стан задовільний. Середнього росту, заниженої вгодованості, з слабо вираженими вторинними статевими ознаками, суттєвими порушеннями кісткового остову. Блідий. Змушено положення у ліжку. Разом із цим, гострої патології з боку внутрішніх органів та систем, щоб потребувала невідкладної медичної допомоги та унеможливлювала дійсне дослідження виявлено не було. Обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та особи та фактів, які встановлені та виявлені при дослідженні об`єктів експертизи: не зважаючи на повну відсутність анаменстичних відомостей на випробуваного, відсутність свідчень про його спадковість, особливості народження, розвитку, форми навчання та результати стаціонарних обстежень у минуло, системно цільовий аналіз матеріалів цивільної справи представленої медичної документації, даних дійсного дослідження показує, що [PERSON] , 1982 р.н., у зв`язку із отриманими на перших роках свого життя екзогенними шкідливостями, з раннього віку мав ознаки відставання у своєму психофізичному розвитку від однолітків, не отримав освіти, не набув певних як загально побутових так і професійних навичок, перебував на обліку та під спостереженням фахівців з приводу «Дитячого церебрального паралічу», «Легкої розумової відсталості». У подальшому його психіатричний діагноз, амбулаторно був переглянутий на «Важку розумову відсталість», у зв`язку із чим був визнаний інвалідом І -А групи, з дитинства, таким, що має обмеження у самообслуговуванні, пересуванні, у здатності контролювати свою поведінку..., потребує постійного стороннього догляду. При цьому ні піклувальники випробуваного, ні у наданій експертам медичній документації не має відомостей з приводу того, що [PERSON] , 1982р.н., будь-коли у минулому виявляв продуктивну психопатологію (марення, обмани сприйняття, суттєві порушення афективної сфери, свідомості), або мав психопатичні риси характеру, потребував стаціонарного лікування, або обстеження у саме у умовах психіатричних закладів. При даному клінічному судово- психіатричному обстежені клінічна картина психічного захворювання у підекспертного [PERSON] , 1982р.н., також визначалась олігофазичною нерозвинутою мовою, рухливою розгальмованістю, наявністю спонтанних, неадекватних до ситуації емоційних реакцій, значним недорозвитком пам`яті, недорозвитком інтелекту до ступеня «важкого» дефекту, нестійкою увагою, суто конкретним, непродуктивним мисленням, важким системним недорозвитком мови, соціальною дезадаптацією та повною відсутністю критики до свого хворобливого стану. Всі наведені клінічні ознаки, з урахуванням їх початку (з народження): зовнішній вигляд, психічні, та поведінкові порушення, повністю відповідають діагностичним критеріям «Важкої розумової відсталості», згідно МКХ-10, що відноситься до хронічних стійких психічних розладів. Залежно від глибини пошкодження мозку традиційно виокремлюють три ступені розумової відсталості: ідіотію, імбецильність, дебільність. За сучасною міжнародною класифікацією психічних захворювань виділяється чотири ступені розумової відсталості, які співвідносяться з показниками рівня розумового розвитку, вираженими в інтелектуальному коефіцієнті І Сприймання характеризується поверховістю та неспецифічністю. Добре відомі дитині предмети, що її оточують, вона розрізняє задовільно, а от незнайомі явища не викликають орієнтовної реакції. Наслідком недиференційованості сприймання є відсутність аналізу, порівняння. Пам`ять дітей з важкою розумовою відсталістю відрізняється дуже малим обсягом і значними спотвореннями при відтворенні. Мислення дітей з важкою розумовою відсталістю є конкретним, хаотичним і безсистемним. Іноді такі діти можуть здійснити елементарне узагальнення, наприклад, завдяки спеціальному навчанню об`єднати реальні предмети у групи (меблі, одяг, тварини). Оперувати абстрактними поняттями, передати зміст навіть ехолалічних повторень, окремих слів з порушеною структурою і коротких аграматичних речень. Подібні висловлювання буває важко зрозуміти ще й через грубі порушення звуковими. Проте такі діти часто замість мовлення користуються жестами. Вони розуміють звернене мовлення, орієнтуючись в основному на інтонацію, у ситуаціях, пов`язаних із задоволенням основних потреб. Типовими рисами особистості дітей з важкою розумовою відсталістю є відсутність спонукань або хаотичне прагнення до всіх оточуючих подразників, що привертають увагу, тенденція до наслідування та відтворення старих завчених штампів. Емоційні реакції є одноманітними, задубілими та недиференційованими. Таким чином, у [PERSON] 1982 р.н. експертом були виявлені кваліфікуючі ознаки медичного критерію формули «дієздатність - недієздатність» у вигляді хронічного стійкого психічного розладу, а саме «Важкої розумової відсталості, на резидуально-органічній основі (Дитячий церебральний параліч)» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики Е72.08 за МКХ-10), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, за своїм психічним станом потребує встановлення над ним опіки. Окрім того слід визнати, що за своїм актуальним психічним станом випробуваний не може і розуміти значення цивільного судочинства, свого процесуального положення, не здатний до дій спрямованих на реалізацію своїх процесуальних обов`язків, цивільних прав, що робить абсолютно недоцільним і його особисту участь у ході подальших судових розглядів по справі Щодо постановлених питань встановлено: за результатами проведеного дослідження експерт-психіатр дійшов до висновків, що [PERSON] , [INFO] , страждає хронічним стійким психічним розладом, у вигляді «Важкої розумової відсталості, на резидуально-органічній основі (Дитячий церебральний параліч) з важким системним недорозвитком мови, соціальною дезадаптацією» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «Р72.08» за Міжнародною класифікацією хвороб 10- го перегляду). За своїм психічним станом, внаслідок наявного у нього хронічного стійкого психічного розладу, [PERSON] , [INFO] , не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.59-61). Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з ч.1 ст.295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до подання органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про призначення опікуна від 13.02.2023 року вих. № П-81 орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР на підставі поданих документів родинних зв`язків, медичної документації, встановив, що опіку над [PERSON] у разі визнання його недієздатним має намір встановити його мати [PERSON] , яка проживає з сином та повністю піклується про його здоров`я та соціальний захист. В поданні зазначено, що [PERSON] протипоказань для призначення опікуном не має. В квартирі де проживає родина, створені належні умови ля проживання, [PERSON] ознайомлені з обов`язками опікуна Виходячи з викладеного,

Outcome: approved