Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 25 березня 2024 року представник позивача - Патрик Г.Г. звернулася до Липовецького районного суду Вінницької області з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 108 309 грн. 01 коп., витрати за послуги експерта в розмірі 1 910 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп. Згідно ухвали судді Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т. від 26.03.2024, справу передано за територіальною підсудністю до Богуславського районного суду Київської області (а.с. 61). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2024, цивільну справу передано для розгляду судді Романенко К.С. Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С. від 12 липня 2024 року дану справу прийнято розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 78). Ухвалою від 29.08.2024, у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Коцковича Р.М. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у цивільній справі - відмовлено, здійснено перехід від розгляду справи за позовною заявою\~ Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] \~\~ про відшкодування шкоди в порядку регресу в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено судове засідання на 10:30 год 26.09.2024 року (а.с. 99, 100). 26.09.2024 у зв`язку з оголошенням тривалої повітряної тривоги та ймовірними масованими ракетними обстірали на всій території України, розгляд справи, який був призначений на 10 год. 30 хв., знято з розгляду. Наступне судове засідання призначено з 14 год. 00 хв. 15.10.2024 (а.с. 107). 08.10.2024 представником позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвокатом Патрик Г.Г. надіслано до суду заяву (пояснення), з тексту якої вбачається, що представник позивача просить задовольнити позов МТСБУ до [PERSON] в повному обсязі, оскільки вважають, що підстави для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності перед МТСБУ відсутні. 26 вересня 2024 року на адресу МТСБУ від представника відповідача надійшла копія довідки Військової частини [NUMBER] про те, що старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] ( [ADDRESS] ) з 26 лютого 2022 року до цього часу. Однак, постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 16.05.2022 [PERSON] було визнано винуватим у адміправопорушенні, за ст. 124, 130 КУпАП, що стало підставою заподіяння збитків потерпілому,\~ якому МТСБУ відшкодувало шкоду на підставі пп.«а» п. 41.1 ст. 41 Закону України про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 38.2.5. п. 38.2 ст. 38 Закону зазначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до особи, визначеної у пункті 13,1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Отже, зазначена стаття передбачає наявність у МТСБУ права на пред`явлення регресного позову за наявності однієї з умов, що вказані у підпунктах 38.2.1. - 38.2.5. пункту 38.2. цієї статті. 15.10.2024 за клопотанням представника відповідача, розгляд справи відкладено на 11 год. 30 хв. 06.11.2024 (а.с. 118). 21.10.2024 від представника позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Патрик Г.Г. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, яке відкладено на 11 год. 30 хв. 06.11.2024 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційному вебпорталі судової влади України за посиланням vkz.court.gov.ua, яке вона аргументувала тим, що вона перебуває в значній територіальній віддаленості від місцезнаходження Богуславського районного суду Київської області, тому прибути в судове засідання для особистої участі в ньому є значно ускладненим. Ухвалою судді від 22.10.2024 задоволено клопотання представника позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвоката Патрик Г.Г. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, та ухвалено судове засідання в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, призначене на 06.11.2024 з 11 год 30 хв, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участі представника позивача Патрик Г.Г. (а.с. 126-127). 06.11.2024 за клопотанням представника відповідача - адвоката Коцковича Р.М., розгляд справи відкладено на 14 год. 00 хв. 28.11.2024 (а.с. 135-136). 28.11.2024 згідно акту Богуславського районного суду Київської області, про знеструмлення електромережі суду № 45 від 28.11.2024, справу № 136/607/24 за позовом МТСБУ до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, було знято з розгляду. Наступне судове засідання призначено на 16 грудня 2024 року о 15 год. 00 хв. (а.с. 140). Представник позивача Патрик Г.Г. 16.12.2024 в судове засідання не з`явилася, однак у письмовій заяві від 06.11.2024 просила суд розглядати справу за її відсутності, та зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Представник відповідача в судове засідання 16.12.2024\~ не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 2022 року о 13:40 год., знаходячись на автодорозі Р-17 відрізку дороги: м. Липовець - с. Нападівка, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Пежо 407 д.н.з. [NUMBER] , не вибравши безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керував ним, не дотримався дистанції та інтервалу, і під час здійснення маневру обгону не переконався, що він буде безпечним та переконатись, що немає чи є на ній транспортні засоби, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Орel Combo д.н.з. [NUMBER] з причіпом, який рухався в попутному напрямі внаслідок чого автомобілі та причіп отримали технічні ушкодження, чим порушив вимога п. 12.1, 13.1, 10.1, 10.2 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. 31 березня 2022 року о 13:40 год. знаходячись на автодорозі Р-17 водій [PERSON] керував автомобілем Пежо 407 д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння з ознаками сп`яніння, а саме: почервоніння очей невиразна мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, водій вияви бажання проходити огляд в лікувальному закладі. Під час перевірки (огляду) КНП "Липовецька міська лікарня" у водія виявлено ознаки сп`яніння, з допомогою алкотестера "Драгер", результат - 1.10 проміле та повторно результат - 1.00 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою судді Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Т.Д. від 16.05.2022 по справі №136/470/22, з урахуванням приписів ст. 36 КУпАП [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених, ст.ст. 124, 130 ч. 2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Постанова суду набрала законної сили 25 травня 2022 року (а.с. 16-17). З доказів які містять в матеріалах справи вбачається, що на дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб Орel Combo д.н.з. [NUMBER] , який був забезпечений полісом ТДВ «Оберіг» (Поліс №203800344\~ від 31.03.2022), що діяв на момент ДТП. 31 липня 2022 року [PERSON] - власник автомобіля Орel Combo д.н.з. [NUMBER] звернувся до ТОВ ТДВ «Оберіг» із повідомленням про ДТП. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди потерпілому [PERSON] відповідно\~ до звіту № 241712 від 17.05.2022, складеного спеціалістом ТОВ «СОС Сервіс Україна» розмір матеріальної шкоди був розрахований, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та склав суму 116 639 грн. 01 коп., що дорівнює вартості транспортного засобу до ДТП. Згідно розрахунку провідного експерту відділу експертиз МТСБУ вартість транспортного засобу в пошкодженому стані, яка була визначена на підставі п. 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів становить 8 330 грн. (116 639 грн. 01 коп. 8 330 грн. 00 коп. = 108 309 грн. 01 коп.) Таким чином, розмір регламентної виплати склав суму - 108 309 грн. 01 коп (а.с. 21-24,25-44). 31 липня 2022 року [PERSON] звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до Моторно (транспортного) страхового бюро України (а.с. 10). На підставі наказу МТСБУ від 13 вересня 2022 року за №3/8505, [PERSON] сплачено відшкодування у розмірі 108 309 грн 01 коп. Крім цього, МТСБУ понесені додаткові витрати на встановлення розміру заподіяної шкоди у розмірі 1 900 грн 00 коп. Таким чином, загальна суму витрат МТСБУ на відшкодування витрат пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складає 110 219 грн 01 коп. МТСБУ відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати отримало право вимоги до винуватця ДТП, який не застрахував цивільно-правову відповідальність, у розмірі понесених фактичних витрат, у порядку зворотної вимоги (регресу), що підтверджується копіями платіжної інструкції № 885006 від 22.07.2022 та № 933814 від 14.09.2022 (а.с. 48, 50). 03 жовтня 2022 року відповідач [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із письмовою заявою про надання йому можливості відшкодування МТСБУ шкоди частинами (а.с. 47). 06 жовтня 2022 року\~ МТСБУ надіслали [PERSON] для підписання два примірники договору про порядок повернення коштів за № 83458/2357 від 06.10.2022 (а.с. 45,46). Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що [PERSON] договір про порядок повернення коштів за № 83458/2357 від 06.10.2022 був підписаний та виконувався. Враховуючи те, що Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило страхове відшкодування та пов`язані з цим виплати у розмірі 110 219 грн 01 коп., тому у позивача виникло право на страхове відшкодування шкоди в порядку регресу з відповідача. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне)страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до пункту 38.2. статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1.); до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій (підпункт 38.2.2.); до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом (підпункт 38.2.3.); до підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини (підпункт 38.2.4.); до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди (підпункт 38.2.5.). Отже, зазначена стаття передбачає наявність у МТСБУ права на пред`явлення регресного позову за наявності однієї з умов, що вказані у підпунктах 38.2.1. - 38.2.5. пункту 38.2. цієї статті. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.19.2020 року у справі № 910/18279/19. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (Моторне (транспортне) страхове бюро України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 квітня 2017 року № 6-2806цс16. Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Моторним (транспортним) страховим бюро України на відшкодування шкоди особі потерпілій у дорожньо-транспортній пригоді, саме в порядку регресу. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В запереченні проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від 27.08.2024 представник відповідача Коцкович Р.М. позовні вимоги МТСБУ не визнав, зазначивши, що [PERSON] перебував та перебуває на військовій службі в ЗСУ, на підтвердження чого до суду було надано копію витягу з наказу командира Ч [NUMBER] за № 39 від 26.02.2022, з якої вбачається, що солдат [PERSON] з 26.02.2022 прийнятий на посаду стрільця взводу охорони військової частини [NUMBER] і приступив до виконання службових обов`язків. При цьому посилався на\~ те, що на сайті МТСБУ була розміщена інформація, що згідно витягу з Протоколу Президії МТСБУ № 524/2022 від 20.05.2022 року Дирекції МТСБУ на період воєнного стану в Україні та пів року після його закінчення: не вчиняти дії по відношенню до військових частин та/або військовослужбовців ЗСУ, що направлені на стягнення в судовому або позасудовому порядку заборгованості, що виникла в результаті здійснення МТСБУ регламентної виплати відповідно до підпункту а пункту 41.1, статті 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, згідно вимог статтею 1191 ЦК та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, зокрема і до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди (підпункт 38.2.5.). Відтак, доводи представника відповідача є безпідставними, з огляду на встановлені судом обставини справи. Підстави для звільнення відповідача [PERSON] від цивільно-правової відповідальності перед МТСБУ відсутні. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували докази, надані позивачем, щодо розміру виплаченого потерпілому страхового відшкодування в сумі 108 309 грн. 01 коп. та пов`язаних з цим виплат в сумі 1 910 грн. 00 коп., що в загальному\~\~ розмірі\~ становить - 110 219 грн 01 коп. Так, суд враховуючи зміст означених доказів, вважає доведеними обставини перерахування потерпілому [PERSON] страхового відшкодування та пов`язаних з цим виплат у розмірі 110 219 грн 01 коп. Протилежного наведеному висновку стороною відповідача не спростовано. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що у позивача МТСБУ виникло право регресної вимоги до відповідача у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір 3 028 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved