Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Адвоката Устюжина Т.Ю., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власність та поділ майна подружжя, обґрунтовуючи позов тим, що позивач з 12 травня 2012 року перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] . У період перебування у шлюбі ними було придбано майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] та транспортний засіб марки BMW легковий седан В, модель 523I, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , які були оформлені на відповідача, а житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці 0,1265 га, кадастровий номер 6520386500:01:007:0012, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельна ділянка площею 0,1265 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6520386500:01:007:0012, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які були оформлені на позивача. У зв`язку із чим просить визнати спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] : - житловий будинок [ADDRESS] , на земельній ділянці 0,1265 га, кадастровий номер 6520386500:01:007:0012, позначений в плані літ. «А», має житлову площу 23 кв.м., загальну 52,3 кв.м., при ньому є такі надвірні будівлі і споруди: літ. Б гараж; літ. В сарай; літ. Г душ; літ. Д туалет; літ. Е навіс; огорожа - № 1, 4; водопровід - № 3; мостіння І; - Земельну ділянку площею 0,1265 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6520386500:01:007:0012, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; - трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 41,9 кв.м., загальною площею 68 кв.м.; - автомобіль марки BMW легковий седан В, модель 523I, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . В порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , право власності на: житловий будинок [ADDRESS] , на земельній ділянці 0,1265 га, кадастровий номер 6520386500:01:007:0012, позначений в плані літ. «А», має житлову площу 23 кв.м., загальну 52,3 кв.м., при ньому є такі надвірні будівлі і споруди: літ. Б гараж; літ. В сарай; літ. Г душ; літ. Д туалет; літ. Е навіс; огорожа - № 1, 4; водопровід - № 3; мостіння І.; земельну ділянку площею 0,1265 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6520386500:01:007:0012, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 41,9 кв.м., загальною площею 68 кв.м.; автомобіль марки BMW легковий седан В, модель 523I, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.11.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в підготовче засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. В порядку ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно до ч. 4\~ст.200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями\~206,207\~цього\~Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За приписами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимогами ч.3 ст.12ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.05.2012 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 12.05.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 207. Сторонами в період шлюбу, відповідно до договору купівлі-продажу від 24.12.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Дергільовою О.Г., зареєстровано в реєстрі за № 901, була придбана трикімнатна квартира [ADDRESS] , яка зареєстрована на ім`я [PERSON] . Право власності відповідача на спірну квартиру зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24 грудня 2013 року, реєстраційний номер 4016448, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15257334. Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.12.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Дергільовою О.Г., зареєстровано в реєстрі за № 2963, був придбаний житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці 0,1265 га, кадастровий номер 6520386500:01:007:0012, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, який зареєстрована на ім`я [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 27.11.2020 року був придбаний транспортний засіб марки BMW легковий седан В, модель 523I, 2005 року випуску, кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , який зареєстрований на ім`я [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №288952684 від 08.12.2021 р., була придбана земельна ділянка площею 0,1265 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 6520386500:01:007:0012, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка зареєстрована на ім`я [PERSON] , на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер 518, виданий 24.09.2021 року, видавник: Станіславська сільська рада. Відповідно до ч.1\~ст.60 Сімейного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ч.3\~ст.368 Цивільного кодексу України, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Конструкція норми\~ст.60 СК України\~свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим визначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Згідно з ч.1\~ст.69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1\~ст.70 СК України). Відповідно до положень\~ст.71 СК України\~майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускаються лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~ЦК України. Присудження одному із подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. При відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених\~ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок відповідної грошової суми. У тому разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток без застосування грошової компенсації і припинення права власності одного з подружжя на його частку в такому майні, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Згідно з ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1статті 61\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.57 СК України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю (ч.7\~ст.57 СК України). За нормами ч.2\~ст.372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і\~статті 370 ЦК України\~щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно із роз`ясненнями, які містяться в\~постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~статтею 372 ЦК України. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23,24\~постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином , враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги про поділ майна подружжя підлягають задоволенню в повному обсязі . У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 6480,00 грн, оскільки відповідач позов визнала, то стягненню з неї підлягає 50% сплаченого позивачем судового збору 3240,00 грн, інші 50% необхідно повернути позивачу з Державного бюджету України.

Outcome: approved