Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначено, що сторони з 29 березня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у зареєстрованому шлюбі в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом тривалого часу вони проживають окремо, шлюб існує формально, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання з викликом сторін. Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року сторонам по справі за клопотанням представника відповідача адвоката Романківа І.М. було надано термін для примирення тривалістю один місяць. Ухвалою судді від 06 грудня 2024 року поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 18 грудня 2024 року. Позивачка 16 грудня 2024 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності. позовні вимоги підтримує повністю. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його довірителя. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи. 29 березня 2016 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис за №16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 29 березня 2016 року. У статті 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з частиною 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 2 статті 104 СК України та частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу. У частині 1 статті 110 СК України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом вказаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом надавася термін подружжю для примирення тривалістю один місяць. За ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин. Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, з врахуванням пояснень позивачки у судовому засіданні 05 листопада 2024 року про застосування щодо неї відповідачем фізичної сили, провокації суперечок в присутності малолітньої дитини, безпідставних рвнощів, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила залишити їй прізвище, набуте в шлюбі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею при поданні позову до суду судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

Outcome: approved