Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

05 червня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просить ухвалити рішення, яким встановити факт її проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 01 січня 1997 року по [INFO] з [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 1996 року по 04 березня 2021 року вона проживала з [PERSON] однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу по [ADDRESS] , а з 03 березня 2021 року по 03 лютого 2022 року по [ADDRESS] . В період сумісного проживання питання про реєстрацію шлюбу між ними не виникало в силу віку. Вони дбали один про одного, у них був спільний бюджет, вели спільне господарство, купували необхідне майно, продукти харчування, ліки. У серпні 2020 року за спільні кошти вони придбали житловий будинок [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0, 15 га з кадастровим номером 3510945300:50:028:0016 , для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) за цією ж адресою, де відразу почали проживати, зареєструвавши місце проживання. [INFO] [PERSON] раптово помер , захворівши на пневмонію. Після [PERSON] залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5, 23 га на території Іванівської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області ( нині входить до складу Великоандрусівської сільської громади Олександрійського району Кіровоградської області), а також належні йому на праві спільної сумісної власності частина житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] . Із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] звернулись відповідачі, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драною Л.А. 16 лютого 2022 року заведено спадкову справу № 16/2022. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачці потрібно для прийняття спадщини, оскільки вона не є офіційною дружиною спадкодавця та не має факту підтвердження родинних відносин, а також для поділу майна подружжя житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] . (а.с. 2-6) Ухвалою судді від 05 червня 2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду судом та відкрито загальне позовне провадження. (а.с. 49-50) 18 липня 2024 року представником відповідачів [PERSON] та [PERSON] адвокатом Бреусом Є.В. суду представлено Відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . В обґрунтування заперечень проти позову посилався на те, що [PERSON] у вказаний позивачкою період у фактичних шлюбних відносинах, які витікають зі спільного проживання та ведення спільного господарства , не перебував. Вважає, що представлені позивачкою докази на підтвердження заявлених нею позовних вимог не є належними та достатніми для задоволення позовних вимог, оскільки вони не підтверджують факту ведення позивачкою та [PERSON] у заявлений період часу спільного господарства, наявності у них спільного бюджету та взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. (а.с. 64-65) Ухвалою суду від 24 липня 2024 року задоволено: заяви позивачки та представника відповідачів адвоката Бреуса Є.В. про допит свідків; клопотання позивачки про витребування у приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драної Л.А. копії спадкової справи після смерті [PERSON] ; клопотання позивачки про витребування від Світловодської міської ради довідки про осіб, що були зареєстровані за адресою [ADDRESS] ; клопотання адвоката Бреуса Є.В. про витребування від Першої Світловодської державної нотаріальної контори копію заяви [PERSON] , якою він під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 17\~серпня\~2020 року [PERSON] стверджував, що він в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах, які витікають зі спільного проживання та ведення спільного господарства, не перебував, шлюбного договору з іншими особами не укладав. Даною ухвалою закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд. (а.с. 80-83) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2024 року відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з вищезазначеним позовом та повернуто позовну заяву [PERSON] про поділ майна , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. (а.с. 118-120) В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про проведення судового розгляду без її участі. (а.с. 77) Представник позивачки адвокат Семенова О.В. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Законний представник неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] [PERSON] , а також їх представник адвокат Бреус Є.В. позовні вимоги не визнали з підстав, наведених у відзиві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драна Л.А. до суду не з`явилась, пояснень по суті позову суду не представила. Заслухавши до доводи представників сторін, свідчення свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] у місті Світловодську Кіровоградської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 13) Як вбачається з копії спадкової справи № 16/2022, заведеної 16 лютого 2022 року до майна померлого [PERSON] , інформації приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Драної Л.А., за даними , які мають місце у приватній нотаріальній конторі, 16 лютого 2022 року зареєстрована спадкова справа № 15/2022 після померлого [INFO] [PERSON] , 1960 року народження. 16 лютого 2022 року надійшла заява про прийняття спадщини № 35 від імені [PERSON] , [INFO] , інших заяв не надходило. 30 серпня 2023 року зареєстрована спадкова справа № 114/2023 після померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцями якого є : [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 1999 року народження, [PERSON] , 2006 року народження. 04 липня 2024 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2008 року народження, [PERSON] , 1999 року народження. На ім`я [PERSON] , 2006 року народження, свідоцтво ще на видавалось. (а.с. 67, 148-160) Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав\~та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця)\~до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом\~або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У відповідності до положень ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки після смерті [PERSON] прийняв спадщину його рідний брат [PERSON] як спадкоємець другої черги за законом, проживання [PERSON] зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, як про те заявляє позивач, в даному випадку не має жодного юридичного значення та не створює для неї умови для спадкування. Що стосується встановлення заявленого позивачкою юридичного факту для поділу майна подружжя, а саме житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] , то суд зазначає наступне. Частиною другою\~статті 3 СК України\~визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин першої та другої\~статті 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно із частиною першою\~статті 36 цього Кодексу\~шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Статтею 60 СК України\~визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до\~статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього Кодексу. За змістом наведеної вище норми, правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі\~статті 74 СК України. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із частиною четвертою\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Під час застосування положень\~статті 74 СК України, яка регулює поділ майна осіб, що проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно врахувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Частиною третьою статті\~12\~та частиною першої статті\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6\~статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини першої\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У контексті спірних правовідносин позивач повинна довести, що на час придбання майна, яке вона вважає спільним майном подружжя вона та [PERSON] проживали однією сім`єю і джерелом набуття даного майна були спільні сумісні кошти або спільна праця сторін. В судовому засіданні була допитана як свідок [PERSON] , яка повідомила суду, що в жовтні листопаді 2019 року до неї звернувся [PERSON] з пропозицією купити належний їй будинок [ADDRESS] . Домовились, що спочатку він буде жити як на квартирі. В грудні 2019 року він заселився туди з [PERSON] і вони разом там жили. За домовленістю, вони виплачували вартість будинку частинами. Раз в місяць вона приходила до них забирала гроші. В серпні 2020 року вона уклала з [PERSON] як покупцем договір купівлі продажу. Після укладення договору вона вже їх не навідувала, проте бачила на вулиці, спілкувалась, з їх слів вони проживали разом. Свідок [PERSON] свідчила у суді про те, що [PERSON] та [PERSON] були покупцям у її магазині в селищі Власівка, їй відомо, що вони купили будинок по [ADDRESS] і жили там разом до смерті [PERSON] . Вона допомагала продуктами харчування на його похорон. [PERSON] їй розповідав, що вони в цивільному шлюбі 26 років і раніше жили в селі. Допитана як свідок [PERSON] повідомила суду, що вона співмешкала з рідним братом [PERSON] [PERSON] , відповідачі у справі їх спільні діти. Позивачку знає з 1993 року, коли чоловік привіз її у село Іванівку, де вони з [PERSON] і познайомились. [PERSON] періодично проживала з [PERSON] , а періодично [PERSON] проживав з іншими жінками. Приблизно в 2006 році [PERSON] переїхав на Власівку в зв`язку з роботою, де спочатку знімав , а потім купив будинок. На Власівці він періодично проживав з різними жінками, їй відомо про трьох, в тому числі і якісь періоди з [PERSON] , проте не постійно, до першої сварки. Фактично він жив сам, а періодами з ним проживали різні жінки, в тому числі і деякий час позивачка, проте сім`ї у них не було. Також судом встановлено, що 17 серпня 2020 року [PERSON] як продавець, та [PERSON] як покупець, уклали договір купівлі продажу земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В., відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер 3510945300:50:028:0016 площею 1, 1500 га, що розташована в [ADDRESS] , а покупець приймає майно та сплачує за нього обумовлену суму, а саме 26000 грн 00 коп., які отримані продавцем від покупця повністю до підписання договору. У відповідності до п. 1.15 вказаного договору, у заяві, зі змістом до підписання цього договору продавець ознайомлена, покупець стверджує, що станом на 17 серпня 2020 року він в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах , які витікають зі спільного проживання та ведення спільного господарства, не перебуває, шлюбного договору з іншими особами не укладав. Відповідна заява зберігається в справах Світловодської міської держаної нотаріальної контори. (а.с. 31-32) Крім того, 17 серпня 2021 року [PERSON] як продавець, та [PERSON] як покупець, уклали договір купівлі продажу житлового будинку, посвідчений державним нотаріусом Світловодської міської державної нотаріальної контори Панченко Н.В., відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , а покупець приймає майно та сплачує за нього обумовлену суму, а саме 22000 грн 00 коп., які отримані продавцем від покупця повністю до підписання договору. У відповідності до п. 1.15 вказаного договору, у заяві, зі змістом до підписання цього договору продавець ознайомлена, покупець стверджує, що станом на 17 серпня 2020 року він в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах , які витікають зі спільного проживання та ведення спільного господарства, не перебуває, шлюбного договору з іншими особами не укладав. Відповідна заява зберігається в справах Світловодської міської держаної нотаріальної контори. (а.с. 104-107) В ході судового розгляду досліджено копію заяви [PERSON] , наданої Світловодській міській державний нотаріальній конторі 17 серпня 2020 року при укладанні договору купівлі продажу земельної ділянки та встановлено, що її зміст в повній мірі відповідає змісту, наведеному у п. 1.15 вищезазначеного договору.(а.с. 98) Таким чином,\~самим [PERSON] \~за життя\~підтверджено,\~що на\~момент набуття\~у власність\~вказаного нерухомого\~майна,\~а саме\~житлового будинку\~та земельної\~(\~присадибної)\~ділянки,\~він у\~фактичних шлюбних\~відносинах ,\~які витікають\~зі спільного\~проживання та\~ведення спільного\~господарства,\~не перебував. Проживання [PERSON] за однією адресою з [PERSON] за відсутності ведення спільного господарства, спільного бюджету, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, доказів про що суду не представлено, не створює сукупності умов, необхідних для встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Факт реєстрації осіб за однією адресою не стверджує наявність між ними сімейних відносин, а факт ведення спільного господарства не підтверджується ніякими доказами. Таким чином, оскільки в ході судового розгляду не доведено не тільки факт проживання з позивача з [PERSON] однією сім`єю на час придбання майна , про своє право на яке заявляє позивач, а й той факт, що джерелом його набуття є їхні спільні сумісні з [PERSON] кошти або їхня спільна праця, підстави для задоволення позову відсутні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З підстав ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відносяться на її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed