Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачів. Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] спеціаліста землевпорядника Височанської селищної ради, [PERSON] Височанського селищного голови, яким просить стягнути з Височанського селищного голови О. Мороза на його користь 750\~000 гривень завданої йому моральної шкоди своїми діями і своєю бездіяльністю, якою було порушено його права гарантовані ч. 2 ст. 34 Конституції України на отримання ним інформації про діяльність Оперативного штабу при розгляді його інформаційних запитів від 08.04. та 22.07.2022 року. З посадової особи Височанської селищної ради В. Ширяєва на його користь 750\~000 гривень завданої йому моральної шкоди при введенні його в оману при прийнятті його інформаційного запиту від 08.04.2022 року про діяльність Оперативного штабу та за свідоме знищення його Інформаційного запиту від 08.04.2022 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 08.04.2022 в порядку реалізації права, гарантованого ч. 2 ст.34 Конституції України на підставі положень ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 5, абз.2 ч.1 ст.10-1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» ч. 1 ст. 5 ст.20 ЗУ «Про інформацію» він вирішив звернутись до Височанської селищної ради з Інформаційним запитом стосовно надання інформації у вигляді документу - Положення, яке регламентує діяльність Оперативного штабу з функціонування життєдіяльності в особливий період, що створений за рішенням комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Височанської селищної ради. Після 8 години, в робочий час ради, він прийшов до будівлі Височанської селищної ради, що розташована по вул. Бульварній 12, селища Високий і повинна бути адміністративним центром управління громадою. В цій будівлі прийом звернень громадян здійснює діловод [PERSON] , якої в той час на робочому місці не було, тому він став з`ясовувати питання про прийняття його Інформаційного запиту у працівника ради - [PERSON] .. Останній повідомив, що [PERSON] на робочому місці відсутня на підставі вирішення особистих питань, але Інформаційний запит він може прийняти, при цьому запевнив його, що він наділений повноваженнями прийняти документ за відсутності діловода. Позивач зазначає, що погодився на його пропозицію [PERSON] , тим паче, що останній про прийняття запиту розписався на його копії, але чомусь реєстрацію запиту при ньому не здійснив. Потім він звертався до діловода [PERSON] стосовно відповіді на свій запит, так як в визначений строк відповіді на нього не отримав, однак звернення до діловода не привели де бажаного результату, відповіді на запит він так і не отримав. 07.06.2022 він звернувся за захистом порушеного права на інформацію до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Результатом звернення стала відповідь секретаря ради Т. Мельник від 08.07.2022 №03-09/855, де вказано про те, ще його запит не було зареєстровано у Журналі реєстрації інформаційних запитів. Тому [PERSON] і не мала можливості повідомити про результати розгляду його запиту, скільки завдяки неправомірним діям [PERSON] запит був прихований. [INFO] після 8:00 він повторно надав вказаний запит до Височанської селищної ради і через 5 годин до нього з`явились місцевий офіцер громади [PERSON] та співробітник СБУ з метою зробити з мене колабораціоніста. На повторний запит йому було надано відповідь [PERSON] №03-09/973 від 27.07.2022, зі змісту якої він дізнався, що інформація про діяльність Оперативного штабу була прихована. В подальшому він отримав прийняте [PERSON] незаконне Розпорядження Височанської селищного голови [PERSON] №52/03-02 від 27.02.2022 «Про створення секторів місцевого формування охорони громадського порядку Височанської селищної ради», зі змісту якого вбачається, що цим розпорядженням [PERSON] створив незаконну силову структуру, в діяльності якої активну участь брав [PERSON] . Це свідчило про те, що [PERSON] є одним з довірених осіб [PERSON] по виконанню його протиправних доручень. Зазначає, що [PERSON] обіймає посаду спеціаліста землевпорядника, що не має ні фахової освіти по питанням землеустрою, не має сертифікату щодо діяльності по землеустрою та прийнятий на посаду ще попереднім селищним головою, за іспитом, який проводили посадові особи тодішньої селищної ради. І взагалі невідомо на якій він посаді працює: чи землевпорядника, чи спеціаліста першої категорії. Позивач зазначає, що коли він приходить до будівлі селищної ради, здавати звернення, то завжди бачить відкриті двері кабінету, де працює [PERSON] , хоча двері інших кабінетів зачинені. Таке враження що [PERSON] спостерігає за рухом людей в будівлі ради. І це надає підстави вважати що [PERSON] має ще повноваження спостерігати за рухом осіб у будівлі селищної ради. Така ситуація свідчить не про випадкову втрату [PERSON] його Інформаційного запиту, а його свідомого знищення з метою приховування від нього інформації про незаконну діяльність Оперативного штабу. Також ця ситуація свідчить про неправомірну бездіяльність селищного голови [PERSON] , який не організував належним чином роботу підконтрольної установи стосовно належного прийняття і реєстрації звернень громадян, які подаються до Височанської селищної ради, у вигляді інформаційних запитів. Зазначає, що свідоме знищення [PERSON] вказаного Інформаційного запиту від 08.04.2022 є порушенням його прав, гарантованих ст. 10 Конвенцією, ч. 2 ст. 34, ст. 40 Конституції України та положень ЗУ «Про інформацію» та ЗУ «Про доступ до публічної інформації», які гарантують отримання відповіді на запит. Всі протиправні дії [PERSON] щодо прийняття його запиту без належної реєстрації та його знищення здійснено завдяки бездіяльності Височанського селищного голови [PERSON] стосовно не забезпечення ним організації роботи підконтрольної установи відповідно вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації», стосовно прийняття і реєстрації інформаційних запитів, під час робочого дня, у адміністративному будинку селищної ради. Такі дії [PERSON] , як селищного голови, є протиправною бездіяльністю. [PERSON] мав особисту зацікавленість від того, щоб інформація про створений ним незаконний орган влади, який підконтрольний йому особисто, який він наділив певними правами, не набула публічного розголосу. І це свідчить про те, що [PERSON] не здійснив реєстрацію запиту при його прийомі з тим, щоб про його зміст докласти [PERSON] і потім вирішити що з ним робити. Це свідоме знищення його запиту [PERSON] у змові зі своїм керівником [PERSON] , у якого він знаходився на особливому довірливому положенні. Щодо завдання йому [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди позивач зазначив, що Височанський селищний голова [PERSON] як головна посадова особа місцевого самоврядування в громаді, повинен був не тільки сприяти виконанню норми ст. 1 Конституції України, а й забезпечувати виконання цієї норми на підставі вимог ч. 2 ст. 19 Конституці України. Але [PERSON] став вважати, що виконання норм законодавчої бази це не важливі для нього питання і всі питання, щодо надання інформації про діяльність селищної раді переклав на особистий розгляд своїх підлеглих, одним з яких є [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] визначили, що їх особисті інтереси головне в їх діяльності, а права громадянина - це особиста справа того громадянина, який має бажання їх реалізувати. Тому здійснено було [PERSON] та [PERSON] перешкода йому у наданні інформації про Оперативний штаб. Таким чином [PERSON] і [PERSON] порушили його гарантовані права на інформацію ч. 2 ст. 34 Конституції України та нормами міжнародного права. Позивач зазначає, що його сподівання стосовно отримання необхідної інформації не виправдались, а привели до повного розпачу, так як з розгляду його двох запитів зроблено негативні висновки, щодо діяльності як селищного голови [PERSON] так і посадової особи селищної ради [PERSON] . Крім того, в апараті селищної ради взагалі відсутнє будь яке керування процесами, визначеними нормами законодавчої бази України. Кожен з посадових осіб ради робить те, що вважає і те що задовольняє селищного голову [PERSON] , який особисто формував посадовців селищної ради та виконкому, переймався не їх фаховим рівнем, а лояльністю до себе, тому і діяльність його підлеглих спрямована у першу чергу на задоволення особистих потреб селищного голови [PERSON] . Зазначає, що він прикладав додаткові зусилля стосовно отримання необхідної інформації про діяльність вказаного Оперативного штабу, але система роботи апарату селищної ради [PERSON] налаштована таким чином, що вона здійснюється не відповідно законодавства України, а на підставі забаганок [PERSON] , а це для позивача тупикова ситуація тому, що він необхідну інформацію для визначення своїх дій не може отримати своєчасно, а може отримати при прикладенні непередбачуваних зусиль, коли ця інформація вже втрачає актуальність для нього. Своєю протиправною бездіяльністю щодо забезпечення виконання вимог законодавства стосовно надання йому необхідної інформації [PERSON] та [PERSON] завдали йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав відносно протиправної поведінки [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з неотриманням інформації про діяльність Оперативного штабу, яку він бажав отримати, подаючи до Височанської селищної ради свої інформаційні запити від 08.04.2022 та 22.07.2022 року. Такі діє [PERSON] та [PERSON] є невизнання його гідності у праві отримання гарантованого права, позбавлення його можливості реалізації права на інформацію, недопущення його до процесів бути корисним суспільству на рівні територіальної громади і на її користь здійснювати корисні речі, недопущення його до участі у місцевому самоврядуванні через реалізацію прав гарантованих ч.2 ст. 34 Конституцією України. Позивач вказує, що суд, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у грошовому еквіваленті, повинен взяти до уваги такі чинники, його вік, соціальний статус, вплив негативних емоцій на його організм, вже не зовсім молодої людини, і можливість організму справитись з цим негативом, свідомість у здійснені [PERSON] та [PERSON] протиправних дій та протиправної бездіяльності, з тим що вона зроблена не за простою недбалістю, а з користю для себе. Тобто суду при розгляді питання про відшкодування позивачу завданої шкоди необхідно дуже ретельно дослідити всі обставини у справі. Позивач визначив розмір завданого йому морального відшкодування у грошовому еквіваленті в розмірі 1500000 гривен, як суму розумну і справедливу, з точки зору того, що і [PERSON] не визнають пріоритети держави, визначені у ст. 1, ст. 19 Конституції України. [PERSON] , обіймаючи посаду в органі місцевого самоврядування селищного голови три роки не забезпечив виконання у підконтрольних йому установах фундаментального права громадян, яке повинно існувати в правовій та демократичній державі, на надання інформації про діяльність селищної ради, а замість того створив своє оточення з тих осіб, які служіння [PERSON] ставлять понад правами громадянина, і заради цього готові вчиняти протиправні дії., тому розумність і справедливість відносно [PERSON] та [PERSON] може бути як елемент покарання цих осіб за порушення його прав. За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом. Аргументи учасників справи 23 квітня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача [PERSON] адвоката Шапошнікова І.Є., відповідно до якого просить відмовити в задоволенні поьзову повністю відмовити, посилаючись на наступне. Позивач стверджує, що звернувся до Височанської селищної ради 08 квітня 2022 року, передавши свій запит [PERSON] , який працює на посаді спеціаліста-землевпорядника Височанської селищної ради. До функціональних обов`язків [PERSON] взагалі не входило приймання та реєстрації вхідної кореспонденції. У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, з 24 лютого 2022 року, у квітні 2022 року була порушена нормальна діяльність Височанської селищної ради через постійні обстріли цивільної інфраструктури та безпеку для мешканців та робітників перебування на вулиці та роботі. Частина співробітників апарату ради стали вимушеними переселенцями та не могли працювати. Всі ці обставини є загальновідомими, оскільки Харківська область перебувала в зоні активних бойових дій та частково в окупації. Як стверджує позивач, 08.04.2022, він без реєстрації в канцелярії Височанської селищної ради, передав запит землевпоряднику [PERSON] .. В подальшому в журналі реєстрації вхідної кореспонденції інформації про отримання цього запиту не було виявлено, тому надати відповідь на даний запит не виявилось можливим, оскільки не був відомий сам текст запиту. Потім позивач повторно звернувся до Височанської селищної ради з аналогічним запитом від 22.07.2022. У відповідь на цей запит позивача, листом від 24.07.2022 було повідомлено, що запитувана інформація буде надана йому після скасування воєнного стану. На той час така відповідь була актуальна, оскільки члени оперативного штабу могли бути об`єктами нападу або впливу з боку ворога. Крім того, окремого положення про діяльність Оперативного штабу, яке просив позивач не приймалось, тобто позивач просив надати документ, якого не існує. Щодо створення оперативного штабу з функціонування системи життєзабезпечення в особливий період зазначає наступне. Рішенням Виконавчого комітету Височанської селищної ради від 13 травня 2021 року №73 було створено комісію з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, затверджено її персональний склад та положення про неї. Дана комісія створена на підставі ст. 36-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 19 Кодексу Цивільного захисту та Типового положення про регіональну та місцеву комісію з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 409 (з послідуючими змінами). Відповідно до п. 1 положення Комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій є постійно діючим органом, який утворюється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, Київською та Севастопольською міською держадміністрацією, райдержадміністрацією, виконавчим органом міської, районної в місті (у разі їх створення), селищної та сільської ради для координації діяльності райдержадміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, пов`язаної із забезпеченням техногенно-екологічної безпеки, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій, запобігання виникненню надзвичайних ситуацій і реагування на них. Протоколом № 3 комісії від 01.03.2022 було вирішено створити оперативний штаб з функціонування системи життєзабезпечення в особливий період. Щодо стягнення моральної шкоди зазначив наступне. Розмір грошової компенсації повинен компенсувати моральні страждання особи, якщо вони доведені відповідними доказами, однак не повинен призводити до її збагачення. При цьому в порушення норм ЦПК України, що стосується доказів, позивачем не надано жодного документу, який підтверджує нібито завданої відповідачами моральної шкоди у визначеному ним розмірі. Вважає розрахунок розміру моральної шкоди, який зроблений позивачем, є не прийнятним, значно завищеним і таким, що не узгоджується з нормами цивільного законодавства. Також зазначив, що з огляду на те, що відповідач не має юридичної освіти, він не може без відповідної правової допомоги належним чином захищати свої права у суді, а торму уклав з адвокатом Шапошніковим І.Є. договір про надання правової допомоги від 19.03.2024 року. У зв`язку зі складністю позовних вимог представнику відповідача був потрібен час, щоб надати правову оцінку заявленим позовним вимогам та підготувати аргументований відзив на даний позов. Крім того, [PERSON] подав ще позови до селищного голови Мороза О.В., а аналіз цих позовів та викладених в них вимог потребує значного часу. На даний час в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебувають справи № 635/849/24, 635/855/24, 635/878/24, 635/883/24, 635/860/24, 635/851/24, 635/882/24, 635/283/22 635/864/24, 635/1405/24, 635/1409/24, 635/1408/24, 635/863/24, 635/887. Посилаючись на це просив поновити строк на подання відзиву на позов. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2024 року позов [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої неправомірними\~діями та\~бездіяльністю прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 23\~квітня 2024\~року підготовче провадження\~у цивільній\~справі за\~позовом[PERSON] \~до [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої неправомірними\~діями та\~бездіяльністю закрито. Призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої неправомірними\~діями та\~бездіяльністю до судового розгляду по суті. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 серпня 2024 року у задоволенні клопотання [PERSON] про повернення до стадії проведення підготовчого засідання відмовлено Участь у справі сторін та інших учасників справи. 17 грудня 2024 року надійшла заява позивача [PERSON] , відповідно до якої просить суд провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Державної казначейської служби України у наданому відзиві просив слухати справу у відсутність представника Казначейства. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин \~ \~ \~ \~08 квітня 2022 року [PERSON] звернувся до Височанської селищної ради з інформаційним запитом щодо надання інформації, а саме Положення, яке регламентує діяльність Оперативного штабу з функціонування життєдіяльності в особливий період, що створений за рішенням комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Височанської селищної ради. \~ \~ \~ \~Листом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 08.07.2022 [PERSON] повідомлено, що Височанською селищною радою розглянуто лист Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22.06.2022 № 15058.4/Р-7559.3/22/30.1, який надійшов до селищної ради 05.07.2022 щодо заяви [PERSON] від 07.06.2022 про стверджуване ним порушення Височанською селищною радою права на інформацію через неотримання від ради відповіді на його п`ять запитів від 08.04.2022. За результатами розгляду вказаного листа повідомлено наступне. У Журналі реєстрації інформаційних запитів, що надходять до Височанської селищної ради, отримання п`яти запитів [PERSON] від 08.04.2022 не зафіксовано. Тому надати запитувані відповіді з копіями відповідних документів не є можливим. З метою недопущення порушення Височанською селищною радою права [PERSON] на інформацію, просять повідомити вхідні номери вказаних запитів. 22 липня 2022 року [PERSON] повторно звернувся до Височанської селищної ради з аналогічним інформаційним запитом. Листом від Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 24.07.2022 [PERSON] повідомлено, що запитувана інформація буде надана йому після скасування воєнного стану. Листом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 25.08.2023 [PERSON] повідомлено, що Височанська селищна рада розглянула його «інформаційний запит» від 22.08.2023(вх. № 112/03-11 від 22.08.2023. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також повідомлено, що в структурі апарату Височанської селищної ради та її виконавчих органів відсутня посада «землевпорядника», тому не мають можливості надати посадові обов`язки землевпорядника. Листом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 16.10.2023 [PERSON] надано копію розпорядження Височанського селищного голови від 14 травня 2018 року №23/04-01 «Про прийняття на посаду спеціаліста 1 категорії (землевпорядника) [PERSON] ». Листом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 16.10.2023 у відповідь на запит [PERSON] надана інформація, що [PERSON] призначений на посаду спеціаліста І категорії. Відповідно до Типових професійно-кваліфікаційних характеристик посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених Наказом Національного агентства України з питань державної служби 07.11.2019 № 203-19, кваліфікаційні вимоги для посади спеціаліста І категорії не передбачають наявність Кваліфікаційного сертифікату. 15.12.2023 [PERSON] надано копію Протоколу №7 засідання конкурсної комісії Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 10.05.2018 на його запит від 11.12.2023 (вх. №212/03-17 від 11.12.2023) щодо надання документу - іспиту, що склав [PERSON] . \~ \~ \~ \~Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», органи місцевого самоврядування і далі здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України. Військове командування разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування має забезпечити передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи й повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Відповідно до ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України. Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, передбачено законодавцем у статті 23 ЦК України. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Як роз`яснено в п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", з наступними змінами, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Фактичною підставою для відшкодування моральної шкоди є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статті 1176 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести протиправність поведінки відповідача, наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Аналогічна позиція викладена у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в якому зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та чим це підтверджується, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Твердження позивача щодо завдання йому моральної шкоди не підтверджується об`єктивними даними, а саме: відсутня протиправна поведінка відповідачів; відсутній причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювачів шкоди (відповідачів) та шкодою, завданою [PERSON] , відповідачами не вчинено жодних дій, які спричинили негативні наслідки для позивача. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди); - відсутній факт завдання моральної шкоди позивачу- відповідачами не вчинялось жодних дій, спрямованих на завдання шкоди [PERSON] , бо відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно зазначеної норми права моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, в даному випадку в діях відповідачів відсутня вина. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18). Відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Належних і допустимих доказів спричинення Рибалку Є.О. моральної шкоди діями [PERSON] та [PERSON] та розміру такої шкоди позивачем не доведена. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed