Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

08 жовтня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська за підсудністю із Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі також ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», позивач) до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст позовних вимог В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.06.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту 500833894 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 54 522,26 грн, строк кредиту 48 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 43.00 %. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 54 322,26 грн, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості становив 78554,96 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 52 561,36 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 25 993,60 грн. 20.12.2021\~року між\~АТ «АЛЬФА-БАНК»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«EJI\~ФІНАНС» укладено\~договір факторингу,\~на підставі\~якого відбулося\~відступлення прав\~вимоги за\~кредитним договором\~до відповідач.\~Таким чином,\~ТОВ «ФК\~«ЕЛІТ ФІНАНС»\~набуло статусу\~кредитора за\~кредитним договором\~500833894\~від 24.06.2020\~року.\~Згідно з\~розрахунком заборгованості\~за [PERSON] \~станом на\~20.12.2021\~року обліковується\~заборгованість в\~розмірі 78554,96\~грн,\~у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 78554,96 гривень, судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7100,00 гривень. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 листопада 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін\~про слухання\~справи на 27 листопада 2024 року. Ухвалою Дніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська від\~27\~листопада 2024\~рокусудовий розгляд цивільної справи відкладено на 10 грудня 2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій зазначив про проведення судового засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. У судові\~засідання,\~відповідач [PERSON] \~не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про проведення судового засідання відповідач також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В силу приписів ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, назначає наступне. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 24.06.2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) №500833894 укладено угоду про надання кредиту, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 54 522,26 грн, строк кредиту 48 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 43.00 %. Підписавши оферту та підтвердивши отримання акцепту пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500833894 від 24.06.2020, відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Крім того, відповідачу надано для ознайомлення паспорт споживчого кредиту, підписавши який у відповідній графі останній погодився із усіма умовами угоди щодо кредитування. Вказаний документ, на момент отримання відповідачем кредитних коштів, містив всі обов`язкові умови, зокрема щодо суми кредиту, строку кредитування, сплати процентів, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, а також порядок повернення кредиту. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписано сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 54 322,26 грн, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості становив 78554,96 грн, яка складалась з тіла кредиту в розмірі 52 561,36 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 25 993,60 грн. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 24.06.2020 року, що був укладений з відповідачем. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положенням ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, за договором про надання кредиту №500833894 від 24.06.2020 загальна заборгованість [PERSON] становить 78554,96,36 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 52561,36 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 25993,60 грн. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. 20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк», як клієнтом, та ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», як фактором було укладено договір факторингу №4, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку №1-1 до Договору. Згідно п. 2.4 Договору, з моменту переходу до Фактора Права Вимоги, відповідно до умов п.2.3 цього Договору, всі гарантії, надані Боржником щодо заборгованості за Основними договорами, є дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з Правом Вимоги Фактору переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно Додатку №1-1 до договору факторингу №3 від 20.09.2021 року фактору ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договором №500833894 від 24.06.2020, де боржником виступає [PERSON] , загальний розмір заборгованості якого становить 78554,96 грн., яка складалась з тіла кредиту в розмірі 52561,36 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 25993,60 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1ст.1077 ЦК України). Відтак, доведеним є той факт, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, кредитодавцем фактично виконано перед відповідачем своє зобов`язання, надано грошові кошти відповідно до погоджених умов оферти, однак останнім в порядку та на умовах договору не повернуто грошових коштів, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення 7 100 грн витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. За змістом ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування стороною позивача надано договір № 05/10-23 про надання правничої допомоги від 05.10.23р., Акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 на загальну суму 7100 грн та платіжну інструкцію від 29.07.2024 про оплату послуг адвоката у розмірі 9200 грн. Суд проаналізувавши надані докази понесених витрат на правову допомогу, не вбачає підстав для покладення на відповідача 7100 грн понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки зі змісту поданих на підтвердження вказаних обставин документів вбачається, що Договір № 05-10/23 про надання правової допомоги від 05.10.2023 року, акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 підписані позивачем та адвокатом Макєєв В.М., в той час як скерована до суду позовна заява підписана не останнім, а директором ТОВ «ФК«ЕЛІТ ФІНАНС» Наваренко В.Г.. Із Акту № 1 приймання-передачі виконаних робіт також вбачається, що в такому присутні такі послуги, як застосування правового аналізу Верховного Суду та Європейського суду з прав людини. Між тим, у заяві при обґрунтуванні позовних вимог відсутні будь-які посилання на правові висновки ВС чи рішення ЄСПЛ. Незважаючи на це, вартість таких послуг відображена в акті виконаних робіт. Окрім цього, у платіжній інструкції №3607 від 29.07.2024, яка надана позивачем для підтвердження витрат на правову допомогу, яка надана Адвокатом Макєєвим В.М., вказано призначення платежу: оплата згідно договору №03-07/24 про надання правничої допомоги від 03.07.2024 року, отримувач платежу Адвокат Литвиненко Оксана Ігорівна. Відтак, суд приходить до висновку, що надання Адвокатом Макєєв В.М. правничої професійної допомоги позивачу у цій справі є не доведеним належними доказами, що позбавляє суд можливості стягнути такі витрати з відповідача.

Outcome: partial