Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

11 листопада 2024 року позивачі звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . [PERSON] за життя заповіту не залишив. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги. Після смерті батька залишилась спадщина, до складу якої входить, крім іншого, право на земельну частку (пай), площею 5,24 умовних кадастрових гектарів по колишньому КАГ «Полісся», яке належало померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0247652. Позивачі спадщину прийняли. Коли ж позивачі звернулись до нотаріуса з приводу оформлення права на спадщину на вказаний земельний пай, нотаріус відмовив, пославшись на відсутність оригіналу Сертифікату про право на земельну частку (пай). Просить суд визнати за позивачами в рівних частинах право на земельну частку (пай) розміром 5,24 га, в умовних кадастрових гектарах, по колишньому КАГ «Полісся» яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0247652, зареєстрований за №230 від 23.08.1966 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай). Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 11 грудня 2024 року. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив, в якому вказує про повне визнання позову. В підготовче судове засідання сторони та третя особа не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази у справі і матеріали спадкової справи № 59/2012 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить право на земельну частку (пай) розміром 5,24 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), по колишньому КАГ «Полісся», яке належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0247652, виданого на підставі розпорядження Куликівської районної державної адміністрації від 23.09.1996 №179 та зареєстрованого 16.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №230 (а.с. 19). Позивачі є дітьми померлого [PERSON] (а.с. 13 - 15, 17). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. Згідно з ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, коли вони відмовились від спадщини відповідно до частини 2 4 ст. 1273 цього Кодексу. Отже, позивачі прийняли спадщину після померлого батька. За життя [PERSON] заповіту не склав (а.с. 37-42). Інформація про інших осіб, які б мали право на спадщину після померлого [PERSON] суду не надано. Нотаріус листом від 25.10.2024 № 1621/02-14 повідомив позивачів про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] (а.с.18). За твердженням позивачів оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №\~0247652 втрачено. Оголошення про втрату сертифікату серії ЧН №0247652 виданий на ім`я [PERSON] було розміщене в газеті «Поліська Правда» № 36 від 05.09.2024 (а.с. 20). За інформацією Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, у відповідності до Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] належить право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності колишнього КАГ «Полісся» смт. Куликівка Чернігівського (колишнього Куликівського) району, розміром 5,24 га, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0247652, виданого на підставі розпорядження Куликівської районної державної адміністрації від 23.09.1996 №179 та зареєстрованого 16.09.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №230. Державний акт на право власності на земельну ділянку, в розмірі земельної частки (паю), взамін вищевказаного сертифікату не видавався (а.с.19). Надані судом докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі\~ст.ст.\~55,\~124\~Конституції України,\~права і\~свободи людини\~і громадянина\~захищаються судом.\~Кожен має\~право будь-якими\~не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 5 червня 2003 року № 899-IV, право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Визнання позову відповідачем не порушує права та інтереси інших осіб. За таких умов, враховуючи, що померлому [PERSON] належало право на земельну частку (пай) в КАГ «Полісся». Після смерті батька позивачі прийняли спадщину, проте нотаріус не може видати позивачам свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно через відсутність оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), суд вважає за можливе позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved