Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

ОБСТАВИНИ СПРАВИ. 28.06.2024\~року\~через підсистему\~«Електронний суд»\~в Турківський\~районний суд\~Львівської області\~через представника\~згідно довіреності\~Тараненка\~А.І.\~надійшла позовна\~заява Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Юніт\~Капітал» до\~ [PERSON] ,\~про стягнення\~заборгованості,\~в якій\~позивач просить\~стягнути із\~ [PERSON] на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Юніт\~Капітал» заборгованість\~за кредитним\~договором №265419277 від 29.09.2021\~року у розмірі 62\~579,14\~грн та судові витрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2024\~року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц\~р.І. передана дана справа. Предметом позову є стягнення заборгованості. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Зазначений спір відповідно до вимог ст.19 ЦПК України належить до компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23,27 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Ч.ч.7, 8 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи можуть пред`являтися за їх місцем знаходження, і позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020\~року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020\~року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Турківський район Львівської області та утворено Самбірський район (з адміністративним центром у місті Самбір) у складі територій Бісковицької сільської, Боринської селищної, Добромильської міської, Новокалинівської міської, Ралівської сільської, Рудківської міської, Самбірської міської, Старосамбірської міської, Стрілківської сільської, Турківської міської, Хирівської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3.1 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020\~року №807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022\~року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022\~року №2102-IX, який неодноразово продовжувався і діє на цей час. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд встановив, що позов поданий і відповідає порядку, встановленому ст.ст.175-177 ЦПК України, підстав для відмови у відкритті провадження, повернення позовної заяви, залишення позовної заяви без руху на момент відкриття провадження у справі не встановлено, а тому необхідно відкрити провадження у справі. Позовна заява подана особою, яка згідно вимог ст.47 ЦПК України наділена цивільною процесуальною дієздатністю. У зв`язку з вище вказаним, справа підсудна Турківському районному суду Львівської області, оскільки ст.ст.23, 27 ЦПК України\~передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування такої особи. Ч.ч.7, 8\~ст.28 ЦПК України\~передбачено, що позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи можуть пред`являтися за їх місцем знаходження, і позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ. Позиція особи, яка подала позов. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 29.09.2021 ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №265419277 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп. (двадцять дві тисячі\~грн нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним. Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до п.1.3. кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 13600 грн 00 коп. (тринадцять тисяч шістсот\~грн нуль коп.) одразу після укладення договору, який має бути повернено до 28.11.2021\~р., що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога». Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021, становить 62579,14\~грн, яка складається з наступного: 13599,40\~грн - заборгованість по кредиту; 48979,74\~грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 06.03.2024- 05.06.2024. 28.11.2018 ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ\~«Таліон Плюс» (Фактор) уклали договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ\~«Манівео» та ТОВ\~«Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п.1.3. договору під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №167 від 04.01.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ\~«Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 42 316,14\~грн. Підтвердження факту укладення даного реєстру та відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ\~Таліон Плюс, первісним кредитором були передані останньому документи, які підтверджують видачу кредиту відповідачу та були долучені позивачем до позовної заяви. Таким чином відступлення прав вимоги до Відповідача на користь ТОВ\~«Таліон Плюс» відбулося відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), який було фактично укладено після підписання договору кредитної лінії. Також слід звернути увагу на те, що ТОВ\~«Манівео Швидка Фінансова Допомога» підтверджує відповідною довідкою, що 04.01.2022 було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021, укладеного з [PERSON] , ТОВ\~«Таліон Плюс», згідно укладеного договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021 на момент його відступлення, наведено у додатку до позовної заяви. 05.08.2020 між ТОВ\~«Таліон Плюс» та ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ\~«Таліон Плюс» та ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору (п.4.1.). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ\~«Таліон Плюс» до ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 62579,14\~грн. Слід також звернути увагу, що відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ\~«Таліон Плюс» за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021 на момент його відступлення, наведено у додатку до позовної заяви. Звертають увагу суду, що в наданих ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ\~«Таліон Плюс» розрахунках при відступленні прав вимоги наявне балансове списання грошових коштів від клієнта до фактора відповідно до бухгалтерського обліку, яке жодним чином не стосується сплати заборгованості боржником. 06.03.2024 ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №06/03/24 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 від ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 62579,14\~грн. ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до Відповідача в розмірі 62579,14\~грн. Відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору Позивач належним чином повідомив Боржника про заборгованість за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021, а саме 01.03.2024 відправив лист-повідомлення, в якому зазначив про намір стягнення заборгованості в судовому порядку. Проте, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Просить стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021\~року у розмірі 62\~579,14\~грн та судові витрати. Позиція відповідача. Відповідач та його представник адвокат Яворська\~М.М. позов не визнали, подали відзив, в якому зазначили, що не визнають позовні вимоги, вважають їх необґрунтованими просили відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ\~«Юніт Капітал» у зв`язку з тим, що кредитний договір №265419277 був укладений між ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 29.09.2021, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ\~«Таліон Плюс», був укладений 28.11.2018. тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , а відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ\~«Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28.11. 2018 року. Оскільки ТОВ\~«Таліон Плюс» право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло було передане цим товариством на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08,2020 року з ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс», а останнє в свою чергу не могло передати право вимоги ТОВ\~«ЮНІТ КАПІТАЛ» за Договором факторингу №06/03/24 від 06.03.2024. Право вимоги до Відповідачки вказано лише у реєстрі від 04.01.2022 і не існувало на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018. Право майбутньої вимоги на момент укладення договору мало би бути визначеним, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, та сторони не могли передбачити, що 29.09.2021 ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з Відповідачкою. Лише 04.01.2022 на підставі договору факторингу від 28.11.2018 ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» передало фактору ТОВ\~«Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Однак право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] в даний пакет не могло входити. Зазначає, що позивач ТОВ\~«Юніт Капітал» не надав доказів переходу права вимоги до відповідача [PERSON] від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі за кредитним договором №265419277, оскільки кредитний договір був укладений 29.09.2021, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТОВ\~«Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто задовго до укладення кредитного договору. Окрім того, позивачем також не подано будь-яких доказів про направлення письмового повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги за кожним із кредитних договорів, що відповідно до положень статті 1082 ЦК України зобов`язувало б [PERSON] на здійснення платежів позивачу, розмір грошових вимог тощо. Отже, позивач не довів, що на момент пред`явлення цього позову боржник знав про свої зобов`язання перед фактором. Таким чином, через відсутність в матеріалах справи належних доказів переходу до ТОВ\~«Юніт Капітал» прав вимоги за договором факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 до відповідача [PERSON] за кредитним договором №265419277, укладеним з ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога», не можна вважати ТОВ\~«Юніт Капітал» належним позивачем у справі. також відповідач не погодився з позовом в частині строку кредитування, та зазначив, що відповідно до п.1.7. договору кредитної лінії №2655419277 від 29.09.2021 кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - «Дисконтний період»), а саме до 28.11.2021 р. Згідно з п.1.9-1,9.1. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п.1.7 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722.70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним. Також щодо розміру нарахованих проценті відповідачем зазначено у відзиві те, що з розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, незрозуміло за які саме періоди та в якому розмірі нараховуються проценти за користування кредитом, зокрема, в розрахунку заборгованості ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» за 02.12.2021 нараховані проценти становлять 8,168 грн. Вважають, що встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, у розмірі 2,68%, що в результаті становить 48 979, 14, грн є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу. Заяви (клопотання) учасників справи. 28.06.2024\~року через підсистему «Електронний суд» в Турківський районний суд Львівської області через представника згідно довіреності Тараненка\~А.І. надійшла позовна заява. 09.09.2024 від представника позивача адвоката Яворської\~М.М. через канцелярію Турківського районного суду Львівської області надійшло клопотання про залучення до справи представника. 09.09.2024 від представника позивача адвоката Яворської\~М.М. через канцелярію Турківського районного суду Львівської області надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового розгляду. 20.09.2024 від представника позивача адвоката Яворської\~М.М. через канцелярію Турківського районного суду Львівської області надійшов відзив на позовну заяву. 02.10.2024\~року через підсистему «Електронний суд» в Турківський районний суд Львівської області від представника позивача - адвоката Тараненка\~А.І. надійшли додаткові пояснення у справі. Інших клопотань і заяв на адресу суду не надходило. Процесуальні дії у справі. Згідно вимог ст.187 ЦПК України скеровано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Відповідно до ч.7 ст.187 ЦПК України на запит суду від 04.07.2024 №458/602/24/34/2024 судом 09.07.2024 року отримано відповідь з Турківської міської ради Самбірського району Львівської області про те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована на проживання за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12.07.2024\~року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, надіслання копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу і суду, право подати зустрічний позов в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення. Сторонам роз`яснено що суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами. Судові засідання про справі призначалися 06.08.2024, 13.08.2024, 16.0.82024, 09.09.2024, 24.09.2024, 22.10.2024, 22.10.2024, 12.11.2024, 03.12.2024, 17.012.2024. Представник позивача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання шляхом про доставлення судової повістки до електронного кабінету Електронного суду, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 29.09.2021 ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір №265419277 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Відповідно до п.4 ст.11 Закону «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом її розміщення в мережі Інтернет, в інших інформаційно-телекомунікаційних системах або шляхом надсилання електронного повідомлення, метою якого є пряме чи опосередковане просування товарів, робіт та послуг або ділової репутації особи, яка провадить господарську або незалежну професійну діяльність. Закон «Про електронну комерцію» прямо передбачає, що оферта може включати всі необхідні умови шляхом перенаправлення споживача до іншого електронного документа. Таким чином ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило, чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV4F58F. Зокрема, 29.09.2021 о 23:06:44\~год відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Відповідно до п.4.4. кредитного договору, визначається, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Згідно з ст.12 вищезгаданого Закону, такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Одночасно з підписанням договору, товариство відправило на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці на кредит, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним в нього примірником електронного договору, у формі що унеможливлює зміну його змісту. З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп. (двадцять дві тисячі\~грн нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, Кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним. Таким чином, кредитний договір є двостороннім, оскільки породжує обов`язок кредитодавця надати кредит та обов`язок позичальника його повернути, та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до п.1.3. кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 13600 грн 00 коп. (тринадцять тисяч шістсот\~грн нуль коп.) одразу після укладення договору, який має бути повернено до 28.11.2021\~р., що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога». Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. Зокрема, на підтвердження даної інформації позивачем також долучено документ, виданий та підписаний електронним підписом АТ "СЕНС БАНК" (банк, що здійснював платіж), з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок боржника. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021, становить 62579,14\~грн, яка складається з наступного: 13599,40\~грн - заборгованість по кредиту; 48979,74\~грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Дана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 06.03.2024- 05.06.2024. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, дана норма передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання. Згідно із п.1.7. та 1.8. кредитна лінія надається строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником (далі «Дисконтний період»), а саме до 28.11.2021\~р. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п.1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Відповідно до п.1.9. за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: виключно на період строку визначеного в п.1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 722,70 (сімсот двадцять дві цілих сім десятих) процентів річних, що становить 1,98 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 693,29 (шістсот дев`яносто три цілих двадцять дев`ять сотих) процентів річних, що становить 1,90 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в особистому кабінеті. Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 766,50 (сімсот шістдесят шість цілих п`ять десятих) процентів річних, що становить 2,10 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за Дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. Сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п.1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору. 28.11.2018 ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ\~«Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ\~«Манівео» та ТОВ\~«Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін. 31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Відповідно до п.1.3. договору під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Пунктом 4.1.встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку цього договору. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №167 від 04.01.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ\~«Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 42 316,14\~грн. Підтвердження факту укладення даного реєстру та відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ\~Таліон Плюс, первісним кредитором були передані останньому документи. Таким чином відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ\~«Таліон Плюс» відбулося відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), який було фактично укладено після підписання договору кредитної лінії. Розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021 на момент його відступлення, наведено у додатку до позовної заяви. 05.08.2020 між ТОВ\~«Таліон Плюс» та ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року. В подальшому ТОВ\~«Таліон Плюс» та ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Предметом даного договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору (п.4.1.). Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ\~«Таліон Плюс» до ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 62579,14\~грн. Відповідно до п.п.5.3.3 договору факторингу фактор має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. Розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ\~«Таліон Плюс» за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021 на момент його відступлення, наведено у додатку до позовної заяви. 06.03.2024 ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №06/03/24 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. За цим договором фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, витяг долучено до позову. Відповідно до п.1.2. перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №06/03/24 від 06.03.2024 від ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 62579,14\~грн. ТОВ\~«ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до Відповідача в розмірі 62579,14\~грн. Твердження відповідача про те, що на час відступлення права вимоги 28.11.2018 між ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ\~«Таліон плюс» ще не виникло зобов`язання між ТОВ\~«Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою спростовується додатковими угодами про продовження строку дії договору факторингу, укладеними між ТОВ\~«Манівео» та ТОВ\~«Таліон Плюс», а саме: додатковою угодою №19 від 28.11.2019, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 (а.с.25), додатковою угодою №26 від 31.12.2020 згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021(а.с.26), додатковою угодою №27 від 31.12.2020 згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022 (а.с.25), тобто всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому, були передані ТОВ\~«Таліон Плюс». Щодо непогодження відповідача із строком кредитування та нарахування відсотків, суд зазначає наступне. Як вірно зазначено стороною відповідача, відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (Постанови ВП ВС від 31.10.2018 № 202/4494/16-ц (14-318цс18), 28.03.2018, № 444/9519/12 (14-10 цс 18), 04.07.2018 № 310/11534/13-ц (14-154цс18), Постанова КГС ВС №5017/1987/2012). Однак відповідачем було залишено поза увагою ту обставину, що відповідно до кредитного договору №265419277 від 29.09.2021\~передбачені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, зокрема, застосовується процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 1087,70% річних, тобто сторонами в кредитному договорі встановлено інший розмір процентів, що узгоджується зі ст.625 ЦК України, і такий процент не належить до процентів за договором позики відповідно до статті 1048 ЦК України, а також не належить до виду забезпечення зобов`язання пені відповідно до статті 549 ЦК України, і такий процент не нараховується протягом 30 денного строку кредитування, передбаченого в кредитному договорі. Наведене вище узгоджується з постановою ВП\~ВС у справі №910/1238/17, якою чітко розмежовано поняття "проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами" та "проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами", причому останні проценти кваліфіковано саме в якості плати боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованої частиною 2 статті 625 ЦК України. Суд критично ставиться до посилань представника відповідача про те, що відповідно до статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу; сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін; розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, у розмірі 2,68%, що в результаті становить 48\~979,\~14\~грн є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», та суперечить встановленим обмеженням ст.\~21 ЗУ Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу та звертає увагу на наступне. Такі посилання представника відповідача суд не бере до уваги, пеня кредитором застосована не була, оскільки згідно умов кредитного договору №265419277 від 29.09.2021\~ та в розумінні Закону України «Про споживче кредитування» кредитором була лише застосована процентна ставка при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 1087,70% річних, яка була визначена сторонами в кредитному договорі. Пеня, штрафи та інші платежі, окрім процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, первісним кредитором не застосовувалися та умовами кредитного договору передбачені не були. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання та визначається ст.549 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання не слід путати із видами забезпечення виконання зобов`язання. Непогодження відповідача з разовим нарахуванням процентів в сумі 8168\~грн спростовується поясненнями позивача про те, що така сума становить різницю між нарахованими процентами, а також умовами кредитного договору №265419277 від 29.09.2021, а також розрахунками заборгованості, відповідно до яких відповідачці протягом дисконтного та пільгового періодів застосовувалися проценти за користування кредитом в розмірі 0,47 та 1,90, однак в подальшому, через невиконання умов договору був застосований процент 2,98 і перераховано різницю у дисконтному та пільговому періоді. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Суд встановив, що між сторонами у справі виникли правовідносини у сфері споживчого кредитування, які регулюються нормами Розділу І «Загальні положення про зобов`язання» та Главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань Книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.9\~ст.28 ЦПК України\~позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). При укладанні договору сторони керувались ч.1\~ст.634 ЦПК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за укладеним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2\~ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України\~та ч.2 ст.1050 ЦК України\~наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частині суми кредиту є право позивача, як банку, достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст.ст.625, 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1,2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В\~ст.599 ЦК України\~зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведенні належним чином. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до ст.1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення кредитного договору, встановлено факт отримання та користування відповідачем коштами за кредитним договором та факт їх неповернення у відповідності до умов договору та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, відсотками. Таким чином, оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №№265419277 від 29.09.2021\~року щодо своєчасності повернення кредиту та плати за користування кредитом належним чином не виконував, то є підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №265419277 від 29.09.2021\~року у розмірі 62\~579,14\~грн, оскільки позивачем доведені обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Розподіл судових витрат між сторонами. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~в редакції\~Закону України №2147 від 03.10.2017\~року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В поданому позові позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Вимогами ч.2 п.1\~ст.141 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Окрім цього, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову. Згідно долученої\~до заяви\~платіжної інструкції\~в національній\~валюті №2486\~від 12.06.2024\~року\~вбачається,\~що позивачем\~через ПуАТ\~«КБ «Акордбанк»\~було оплачено\~судовий збір\~у сумі\~2422,40\~грн,\~що підтверджується\~випискою про\~зарахування судового\~збору до\~спеціального фонду\~державного бюджету\~України,\~сформованою автоматизованою\~системою документообігу\~суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №916/228/22 (провадження №12-26гс22) зазначила, що Верховний Суд застосовує коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору в разі подання до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі. Особи, які після 04 жовтня 2021 року подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір». Аналогічний висновок також зробив Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2023 року у справі №199/782/21 (провадження №61-1323ск23). Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зважаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача оплаченого ним судового збору, суд задовольняє таку вимогу, і приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача оплачений ним судовий збір. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Також відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки такі не обиралися.

Outcome: approved