Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Адвокат Макарова А.Ф., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення засобами поштового зв`язку 15.10.2024 (надійшла до суду 23.10.2024), в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20.08.1988 відділом РАЦС Саксаганського РВК м. Кривого Рогу, актовий запис №866; після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище « [PERSON] » без змін; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1\~211 грн. 20 коп. судового збору. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 20.08.1988 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 20.08.1988 відділом РАЦС Саксаганського РВК м. Кривого Рогу. Неповнолітніх чи малолітніх дітей на момент пред`явлення позову вони не мають. Протягом сумісного сімейного життя у подружжя виникали непорозуміння, конфліктні ситуації, що призвело до остаточного припинення між ними стосунків. Наразі кожен з них живе окремим життям та власними інтересами, спільного господарства вони не ведуть та не підтримують стосунків, притаманних подружжю. Зважаючи на ці обставини, позивач не має наміру зберігати шлюб, який, на її переконання, розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме інтересам сторін. Проти надання строку на примирення вона категорично заперечує. Майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою суду від 18.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Правом на участь в судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Макарова А.Ф. не скористалися, попередньо представник одночасно з позовом подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, про що подав відповідну заяву про визнання позову з проханням розглянути справу у письмовому провадженні. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін у письмовому провадженні. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/ доказів, зупинення/ відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши\~ докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд доходить висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 20.08.1988 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС Саксаганського РВК м. Кривого Рогу, актовий запис №866, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20.08.1988. Спільних малолітніх чи малолітніх дітей на момент пред`явлення позову сторони не мають. Судовим розглядом встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, позивач доцільності у наданні строку на примирення не вбачає, відповідач правом на подання клопотання з цього приводу не скористалася, визнавши позов. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач, діючи через представника, наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує проти надання строку на примирення, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не вказав, беззаперечно визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Згідно зі ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, їх обопільну згоду на розлучення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про укладення шлюбу\~серії [NUMBER] \~від 20.08.1988слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінив дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на заявлення позивачем відповідної вимоги щодо цього. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову (квитанція ID: 3845-8396-6193-3315 від 15.10.2024 АТ «ТАСКОМБАНК») за рахунок коштів з Державного бюджету України, що становить 605 грн. 60 коп., а інші 50% судового збору (605 грн. 60 коп. відповідно) стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved