Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] за участі третьої особи третьої Вінницької державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сім`єю. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] проживала з [PERSON] протягом тривалого часу однією сім`єю, допоки [PERSON] не загинув під час військових дій. Відповідачем у позові зазначено [PERSON] оскільки вона є матір`ю загиблого [PERSON] та ймовірно прийняла спадщину після його смерті. Позивач із [PERSON] була знайома з 2010 року. А з 2013 чи з 2014 року (точної дати позивач не пам`ятає) вони почали проживати разом однією сім`єю, вели спільний побут, мали спільний бюджет, були пов`язані спільними правами та обов`язками. Свого власного житла ні позивач, ні [PERSON] не мали, тому житло винаймали та часто переїздили. З 2020 року [PERSON] проходив службу в Збройних силах України. [PERSON] же періодично пересилав позивачеві кошти на проживання та побутові речі. На початку 2022 року позивач та [PERSON] вирішили узаконити свої відносини та звернулися 05 січня 2022 року до органів РАЦСу. Там їм відмовили в реєстрації шлюбу та сказали, що потрібно чекати протягом місяця. [PERSON] був вимушений повертатися до місця служби, та в органи РАЦСу у визначений час позивач та [PERSON] не потрапили. Однак [PERSON] та позивач обмінялися обручками. За час перебування у шлюбі [PERSON] неодноразово пересилав засобами поштового зв`язку побутові речі для позивача. 26.02.2022 позивачеві стало відомо, що [PERSON] з яким вона перебувала у фактичних подружніх відносинах, пропав безвісти. А пізніше позивач дізналася, що її чоловік загинув під час військових дій по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Позивач вказує, що вона має бажання реалізувати свої права на отримання спадщини, однак відсутність зареєстрованого шлюбу позбавляє її цього права, а тому з метою реалізації прав на спадкування звернулася з цим позовом до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2024 вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження і витребувано наступні докази по справі: - у ТОВ «Нова пошта» інформацію щодо здійснення пересилки товарів за допомогою послуг ТОВ «Нова пошта» абоненту [PERSON] від абонента [PERSON] за період з лютого 2020 року по лютий 2022 року; у третьої Вінницької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . 16.05.2023 надійшли витребувані матеріали спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . 14.07.2023 представник відповідача [PERSON] адвокат Дудчик М.У. подав на адресу відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідач зазначає, що позивачем разом з позовною заявою не надано жодних доказів, які б підтверджували факт спільного проживання однією сім`єю. Окрім того в період, про який зазначено у позовній заяві, [PERSON] проживав з іншою цивільною дружиною, [PERSON] . Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, самі по собі без доведення факту спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не вказують на те, що між сторонами скались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] 04.08.2023 на адресу суду позивач подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що аргументи відповідача не можуть слугувати підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем до позовної заяви долучено ряд доказів, які підтверджують спільне проживання позивача та [PERSON] в зазначений період: фото, виписка із карткового рахунку, заявлено про допит свідків тощо. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення. 22.08.2023 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача адвоката Дудчика М.У., в яких зазначив, що усі доводи позивача у відповіді на відзив, не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами і фактичними обставинами та свідчать про надуманість позивачем позовних вимог щодо факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, спільного бюджету та пов`язаність спільними правами та обов`язками, оскільки не надано жодного доказу на підтвердження цього. У зв`язку з цим є наявність підстав для відмови у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.09.2024 витребувано наступні докази по справі: у державного нотаріуса Третьої Вінницької державної нотаріальної контори Березовської В.С. відомості щодо фіксації чи реєстрації усного звернення [PERSON] у 2023 році з питань спадкування майна після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] ; - у КП Вінницької міської ради «Комбінат комунальних підприємств» відомості щодо звернення [PERSON] для отримання довідки № 225 від 29.12.2022 на поховання [PERSON] та інформацію про те, хто дійсно здійснив поховання на кладовищі «Сабарів-2» [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області від 09.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовні заяві. Представник відповідача адвокат Дудчик М.У. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та запереченнях, просив в задоволені позову відмовити. Представник третьої особи третьої Вінницької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Допитана як свідок [PERSON] повідомила, що знає позивача з 2019 року а [PERSON] з 2021 року. Вони обоє тимчасово проживали у свідка з початку травня до жовтня 2021 року. Ззаначила, що [PERSON] проживала в неї переважно сама, оскільки [PERSON] перебував в зоні АТО. Скільки проживали позивач і [PERSON] разом не знає, знає що з 2019 року. Свідок [PERSON] зазначила, що була сусідкою позивача в с. Прибузьке, яка проживала в будинку сестри разом з [PERSON] з 2013 року. Після 2014 року [PERSON] і [PERSON] переїхали на квартиру. Про спільно набуте майно нічого не знає, але проживали, як сім`я. [PERSON] , як свідок вказала, що вона знайома позивача та [PERSON] , яких знає з 2013 року, оскільки разом ходили до церкви. [PERSON] та [PERSON] проживали то в Гнівані , то в готелях. Зустрічатись почали з 2014 року, інколи ночували у свідка вдома. [PERSON] часто дарував подарунки позивачці та висилав гроші, коли перебував в зоні проведення АТО. Проживали як сім`я, однак не встигли зареєстрвати шлюб. Допитана як свідок [PERSON] повідомила, що вона знайома [PERSON] і [PERSON] . Сама працює покоївкою в готелі "Гостинний двір", де позивач та [PERSON] проживали влітку 2021 року. [PERSON] казав, що позивач його дружина. Свідок [PERSON] розповіла, що вона є подругою позивача, яка проживала з [PERSON] з 2013 року по 2022 рік в різних місцях, оскільки свого житла в них не було. [PERSON] забезпечував позивача матеріально, купував прикраси та одяг. [PERSON] як свідок повідомив, що є сином [PERSON] , однак він не є його біологічним батьком. [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 2013-2014 років. Інколи проживали у нього або на зйомних квартирах чи готелях. Про інших жінок [PERSON] йому не відомо. Допитана як свідок [PERSON] зазначила, що є подругою [PERSON] , яка допомагала матері свідка в с. Прибузьке. Інколи з [PERSON] ночували в неї вдома у Вінниці. Почали жити разом як чоловік і дружина з 2013-2014 років. Постійної адреси в них не було. Свідок [PERSON] повідомив, що він є другом [PERSON] . З 2016 року по 2019 рік часто бачились з останнім. Він проживав разом з мамою, інколи з дружиною [PERSON] . Останні кілька разів свідок бачився з [PERSON] в 2021 році, про [PERSON] він нічого не знає і ніколи її не бачив. Допитана як свідок [PERSON] , яка є сестрою відповідача, повідомила суду, що [PERSON] знає з 1984 року, однак спілкувались і бачились з ним не часто. Знає, що він проживав з [PERSON] приблизно з 2013 року по 2019 рік. Про спільне проживання з [PERSON] нічого не знає, але знає її з вересня 2022 року. [PERSON] , як свідок зазначила, що [PERSON] був племінником її чоловіка. Знала його з дитинства. Проживав з дружиною [PERSON] в 2019 році в її квартирі. Но похоронах свого батька в 2017 році також був з [PERSON] . Про [PERSON] нічого не знає. Свідок [PERSON] повідомив, що був другом [PERSON] . Знайомі з дитинства. З позивачем [PERSON] познайомився в 2018 року. Довго проживав з [PERSON] , а з [PERSON] просто зустрічались, про спільне проживання з позивачем нічого не знає. Допитана як свідок [PERSON] зазначила, що проживала з [PERSON] як дружина з 2009 по 2019 рік за адресою [ADDRESS] . Поховання [PERSON] здійснювала його мати. Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 21.02.2020 проходив службу у військовій частини [NUMBER] , що підтверджується довідкою [NUMBER] від 22.01.2021. Згідно витягу №88/НСТ від 25.03.2022 з наказу командира військової частини [NUMBER] відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих військовослужбовців які відсутні більше десяти діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими увільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира [NUMBER] окремого мотопіхотного батальйону солдата [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На звернення [PERSON] з приводу надання інформації, відносно розшуку військовослужбовця [PERSON] . ВРУП ГУНП надало відповідь (№Ж-1761/200-2022 від 04.10.2022) з якої вбачається, що у провадженні Вінницького РУП знаходиться ОРС «Розшук» №38 від 03.05.2022 відносно безвісти зниклого гр. [PERSON] , також внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. По даному факту проводяться оперативно-розшукові заходи на встановлення місцезнаходження гр. [PERSON] . На адвокатський запит [PERSON] з приводу надання інформації, відносно розшуку військовослужбовця [PERSON] ВРУП ГУНП надало відповідь (№К-164аз/200/01-2022 від 04.11.2022) з якої вбачається, 20.10.2022 ОРС «Розшук» №38 від 03.05.2022 закрито, у зв`язку із смертю [PERSON] , який загинув [INFO] у м. Херсон. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №328/2020 до майна померлого. Спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця прийняла [PERSON] , яка є його матір`ю. Син спадкодавця - [PERSON] від спадщини відмовився. КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» 20.01.2023 видало свідоцтво про поховання, з якого вбачається що [PERSON] здійснила поховання померлого [PERSON] . Державний нотаріус Третьої Вінницької державної нотаріальної контори Вікторія Березовська надала письмову відповідь (№360/01-16 від 13.04.2023) на усне звернення [PERSON] , з якої вбачається що [PERSON] звернулась до нотаріальної контори щодо спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] . Враховуючи що спадкоємець першої черги заявив про прийняття спадщини, спадкувати майно [PERSON] . [PERSON] зможе лише у випадку, коли факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини буде встановлений рішенням суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2023 (цивільна справа №127/27441/22) заяву [PERSON] , за участі заінтересованих осіб: [INFO] , [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду. На виконання вимог ухвали суду від 26.04.2023 ТОВ «Нова Пошта» надало інформаційний лист (2053-23к від 30.05.2023), відповідно до якого ТОВ «Нова Пошта» повідомляє про відсутність у володінні Компанії документів та інформації про надання послуг за 2020-2022 роки. На виконання вимог ухвали суду від 06.09.2023 КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» надало інформаційний лист (№274 від 03.10.2023), з якого вбачається згідно із зверненням [PERSON] . Комбінатом комунальних підприємств було надано довідку про те, що КП «Комбінат комунальних підприємств» надає дозвіл на поховання [PERSON] [INFO] , № 225 від 29.12.2022 року. Відповідно до журналу реєстрації поховань, який ведеться Комбінатом комунальних підприємств, поховання [PERSON] [INFO] , здійснювала мати загиблого [PERSON] , про що отримала довідку №33 від 23.01.2023 року. Щодо звернення [PERSON] до КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» для отримання довідки №225 від 29.12.2022 року про поховання [PERSON] [INFO] , відомості відсутні. Матеріали справи містять ряд світлин із зображеннями позивачки та померлого [PERSON] . Як вбачається із скріншотів і соціальної мережі користувач під іменем « [PERSON] »» уклав шлюб з « [PERSON] » 18.12.2021. З виписки по особовому рахунку [NUMBER] , яка належить [PERSON] вбачається що [PERSON] здійснював грошові перекази на поточну картку [PERSON] у період з 11.08.2020 по 18.02.2022. Згідно видаткової накладної №71-0003486242 від 25.05.2021 [PERSON] здійснив покупку мобільного телефону вартістю 2899,00 грн. В матеріалах справи також містяться письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в подальшому були допитані в судовому засіданні. Позивач, звертаючись до суду та посилаючись на надані нею докази, в тому числі і показання свідків, просила встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2014 року до [INFO] з метою реалізації права на отримання спадщини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261-1265 ЦК України передбачено 5 черг спадкування за законом, які у визначеному законодавством порядку закликаються до спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, другий з подружжя та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Також у п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Тобто особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини мають право на спадкування за законом у четверту чергу ( ст. 1264 ЦК України). Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 5-рп/99 про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 31 травня 2022 року у справі № 554/8629/17 (провадження № 61-3012св21). Слід зазначити, що системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають такі юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої-п`ятої черги. Як вказувалося, особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини мають право на спадкування в порядку четвертої черги. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України Таким чином встановлення факту проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем не пов`язуватиметься із наданням позивачу права на спадкування за наявності спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, у зв`язку з чим особа, з якою спадкодавець перебував у фактичних шлюбних відносинах, до спадкування не закликається. Така особа може набути право на спадкування в порядку одержання права на спадкування наступною чергою (ч. 2 ст. 1258 ЦК України) чи зміни суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом. Як слідує з матеріалів справи позивач заявляла вказані вимоги саме з метою спадкування. Наразі спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його мати [PERSON] , яка в силу положень ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що померлий [PERSON] проживав разом з позивачем за місцем її реєстрації. Також відсутні докази того, що позивач проживала за місцем реєстрації померлого. Звертаючись з даним позовом позивачем не надано належних та достовірних доказів про те, що протягом п`яти років (або будь-який період) вона з померлим вела спільне господарство, що у них був спільний бюджет, що вони разом здійснювали покупки, утримували житло, сплачували вартість отриманих комунальних послуг тощо. Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не вказують на те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 129/2115/15-ц зазначено, що для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат; вказані обставини судом не встановлено, а показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту. Надані позивачем фотокартки не можуть свідчити про те, що [PERSON] і [PERSON] , проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Отже, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту проживання позивачки і [PERSON] однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю задоволенню не підлягають, та в їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до вимог ч.ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати у випадку звільнення сторони від сплати судових витрат, у разі залишення позову без задоволення - компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки в даній справі позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно вимог законодавства, враховуючи підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне компенсувати витрати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed