Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Згурівського районного суду Київської області із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Згурівської селищної ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року позовні вимоги розділено та виділено в самостійне провадження позовну вимогу [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. У позові про стягнення аліментів позивачка [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовної вимоги про стягнення аліментів посилається на те, що вони з відповідачем перебували у відносинах, від яких у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Позивача працює у ДУ «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» на посаді сестри медичної-анестезиста відділення лікування гострого коронарного синдрому та інфаркту міокарда № 7 та отримує відповідну заробітну плату. Коштів позивачки недостатньо для утримання дитини та забезпечення її вісім необхідним. Відповідач коштів на утримання доньки не надає. Відповідач здоровий та працездатний, інших утриманців не має. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому позивачка вимушена звертатись до суду для вирішення цього питання. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 22 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду, визначено сторонам строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивачка [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. У заяві просить застосувати положення ст. 142 ЦПК України при вирішенні питання стягнення з нього судового збору. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін, прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини, та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини, дочки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 12 - копія свідоцтва про народження). Позивачка [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] зареєстровані та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований та ніколи не проживав (а.с. 13 - копія акту обстеження). Позивачка працює у ДУ «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» на посаді сестри медичної-анестезиста відділення лікування гострого коронарного синдрому та інфаркту міокарда № 7, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 16 - копія характеристики). Неповнолітня [PERSON] навчається у 8-Б класі ОЗНЗ Згурівської ЗОШ. Відповідач участі у шкільному житті дитини не приймає, навчанням дочки не цікавиться. Дитиною опікується лише позивачка (а.с. 14, 15 - копії довідок). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положення ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до частини першої статті 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Судом встановлено, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини, доньки - [PERSON] , [INFO] та на нього покладено обов`язок щодо її матеріального забезпечення та утримання. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач участь у витратах на утримання дитини не приймає, а тому аліменти підлягають стягненню з нього в судовому порядку. В силу частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно частини 1 статті 182 СК України при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. П.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка просить визнати щомісячний розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача, яка становить 1/4. Відповідач такий розмір та спосіб стягнення аліментів визнає. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. За подання позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 50 % судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду, а саме 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved