Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

ПрАТ «СК «УНІКА» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 49 749,49 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. та судовий збір у розмірі 3 028 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.04.2021 року між ПрАТ "СК "Уніка" та ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" був укладений договір обов`язкового страхування транспротного засобу Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ). 10.02.2024 року в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля Хюндай, д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Фольксваген, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Фольксваген, д.р.н. [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ "СК "УНІКА" за Договором добровільного страхування наземного транспорту №245002/4098/0004111. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 006.03.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124 КУпАП. У відповідно до умов договору страхування ПрАТ "СК "Уніка" складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 49 749,49 грн. (ПД №14398 від 16.02.2024). Розрахунок страхового відшкодування: 54 983,81 грн. (вартість відновлювального ремонту) - 5 234,32 грн. (франшиза). Таким чином, зважаючи на викладене вище до ПрАТ "СК "УНІКА" перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ), внаслідок ДТП, яка мала місце 10.02.2024 року в м.Київ. Згідно витягу з центральної бази даних МТСБУ, поліс ОСЦПВНТЗ на дату ДТП, на транспортний засіб Хюндай (д.р.н. [NUMBER] ) - не укладався/не діяв. Оскільки відповідач повинен сплатити ПрАТ "СК "Уніка" розмір шкоди, яка була заподіяна внаслідок дій винуватця ДТП, позивач просить стягнути з відповідача 49 749,49 грн., 8 000 грн. витрати на правничу допомогу та 3 028 грн. судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 31.07.2024 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Сторони, в передбачений ч. 7 ст. 279 ЦПК України строк, не звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Строк, визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідачем до суду не подано відзиву на позову заяву, при цьому останній належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, а саме за зареєстрованим в передбаченому законом порядку місцем проживання. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що зі сторони позивача не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.04.2021 року між ПрАТ "СК "Уніка" та ТОВ "ПОРШЕ МОБІЛІТІ" був укладений договір обов`язкового страхування транспротного засобу, оформлений полісом №245002/4098/0004111, предметом якого є страхування транспортного засобу Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ) . 10.02.2024 року в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля Хюндай, д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Фольксваген, д.р.н. [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Фольксваген, д.р.н. [NUMBER] . Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 006.03.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124 КУпАП Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Фольксваген, д.р.н. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] 10.02.2024 року потерпіла особа [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку. На підставі заяви потерпілої ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» склало страховий акт № 16724865292 від 14.02.2024 року, відповідно до якого розмір страхового відшкодування склав 49 749,49 грн. На підставі страхового акту № 16724865292 від 14.02.2024 ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» прийнято рішення про визнання цієї події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за договором в розмірі 49 749,49 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 143698 від 16.02.2024 р. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). За нормою ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Положення п. 38.2.1 (г) ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) встановлюють, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону № 1961-ІV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, ПрАТ «СК «Уніка», як страховик цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Фольксваген» д.р.н. [NUMBER] , відповідно до чинного законодавства здійснило виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу «Фольксваген» д.р.н. [NUMBER] , а тому відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення такої виплати у ПрАТ «СК «Уніка», виникло право зворотньої вимоги до страховика винуватця ДТП. З огляду на наведене, позовна заява ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 3 028 гривень. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: Додаток №1 до договору про надання правової допомоги №2/23ю від 02.11.2023 року; Акт (звіт) прийому-передачі наданих послуг №1/35249 від 07.11.2024 року до Договору про надання праової допомоги №2/23ю від 01 листопада 2023 року. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути відповідача на користь позивача ПрАТ «Страхова компанія«УНІКА» витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 8 000 грн.

Outcome: approved