Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факти родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була його матір`ю, а також те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був його рідним братом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у с. Вільшинки Перечинського району Закарпатської області померла його мати [PERSON] , яка залишила заповіт, яким, як йому відомо, заповіла свій будинок та майно своєму онуку, а його племіннику [PERSON] . Однак останній не прийняв спадщину, так як не подав заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини та не проживав зі спадкодавцем на час прийняття спадщини. Однак спадщину спільним проживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини прийняли він та його рідний брат, а син спадкодавця, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Інших осіб, які б прийняли спадщину за покійною, немає, так як на час відкриття спадщини крім них більше ніхто з нею не проживав та заяв про прийняття спадщини не подавав. Відтак на даний час він має намір оформити спадкування за матір`ю та за братом, однак виявилося, що у його свідоцтві про народження [NUMBER] , виданому 17 квітня 1953 року згідно запису від 01 вересня 1944 року № 72, в книзі записів актів громадянського стану про народження вказано прізвище матері « [PERSON] », як було її дівоче прізвище, а по батькові матері не вказано; батьком вказаний « [PERSON] », а не « [PERSON] », як зазначено у паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть, а по батькові батька взагалі не вказано. Зазначає, що у паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть серії [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові матері зазначені « [PERSON] ». У паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть серії [NUMBER] прізвище, ім`я та по батькові батька зазначені « [PERSON] ». Натомість у свідоцтві про народження його покійного брата [PERSON] серії [NUMBER] відомості про батьків зазначені вірно [PERSON] та [PERSON] . Наявність родинних відносин між ним та покійними можуть підтвердити, зокрема, його рідна сестра [PERSON] , племінник [PERSON] , а також їх родичі та односельчани. Оскільки невідповідність та неповнота відомостей у його свідоцтві про народження та у свідоцтвах про смерть його батьків перешкоджають у оформленні спадкування, тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить такі задовольнити.\~\~ Представник Тур`є-Реметівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області як заінтересованої особи у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог [PERSON] за наявності підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що заявник [PERSON] народився [INFO] у селі Вільшинки Перечинського району Закарпатської області, а його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17 квітня 1953 року з місцем реєстрації с. Вільшинки Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 72 (а. с. 16). Такі ж прізвище, ім`я та по батькові зазначені у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 02 вересня 1996 року, та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданій Державною податковою адміністрацією у м. Ужгороді Закарпатської області 03 лютого 1999 року (а. с. 5, 6). Поряд з цим, як видно з архівної довідки № М-1700/01-17, виданої Державним архівом Закарпатської області 13 листопада 2024 року, в документах архіву є дані про те, що 16 липня 1943 року у с. Туриця Перечинського (тепер Ужгородського) району в книзі реєстрації актових записів про одруження під № 12 було зареєстровано шлюб громадян [PERSON] (1908 року народження) та [PERSON] (1922 року народження). Підстава: Фонд 1606, опис 8. Справа 179, аркуш 29 (а. с. 37-38). Одночасно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 листопада 1971 року з місцем реєстрації с. Вільшинки Перечинського району Закарпатської області, вбачається, що [INFO] у с. Вільшинки\~ Закарпатської області народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено запис за № 8 (а. с. 10).\~ [PERSON] помер [INFO] у віці 78 років у селі Вільшинки Перечинського району Закарпатської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 07 квітня 2009 року, актовий запис № 3 (а. с. 17).\~\~ [PERSON] померла [INFO] у віці 86 років у с. Вільшинки Перечинського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Вільшинківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 20 січня 2009 року, актовий запис № 02 (а. с. 7). Згідно довідки старости Вільшинківського старостинського округу І.Цубини № 66 від 26 червня 2024 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , а/з № 02 від 20 січня 2009 року, була зареєстрована і проживала у [ADDRESS] . На момент її смерті за цією ж адресою були зареєстровані, зокрема, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 9).\~ Крім цього, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 71 року у селі Вільшинки Ужгородського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 24 серпня 2022 року, актовий запис № 277 (а. с. 11). Згідно довідки старости Вільшинківського старостинського округу І.Цубини № 67 від 26 червня 2024 року, [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] . На момент його смерті за цією ж адресою був зареєстрований, зокрема, [PERSON] , [INFO] (а. с. 12).\~ Як вбачається із поданої заявником [PERSON] заяви, вказані розбіжності у зазначених документах створюють йому перешкоди у оформленні спадщини. Згідно Витягів зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77510682 та № 77510684, виданих приватним нотаріусом Маріашем В.І. 01 липня 2024 року, спадкові справи за померлими [PERSON] та [PERSON] не заведені (а. с. 13, 14).\~ Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №\~ 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23). Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що у заявника [PERSON] немає можливості встановити факти родинних відносин у позасудовому порядку, а тому суд, з метою захисту прав, свобод та інтересів останнього, вважає, що подана заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved