Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

У \~вересні \~ 2024\~року \~позивач \~через свого\~представника \~звернувся до\~суду \~з вище\~вказаним \~позовом \~в \~обґрунтування якого\~ посилався\~на те,\~ що\~ із\~ інформації, розміщеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Чернівецькою міською радою встановлено факт використання земельної ділянки на території міста Чернівці без правовстановлюючих документів. Зокрема, [PERSON] є власником нерухомого майна, яке розміщене на земельній ділянці площею 0,0442 га за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 7310136600:26:004:0051. Вказана земельна ділянка була передана відповідачу в оренду на підставі відповідного договору строком до 26.05.2022 року. В подальшому, відповідач звертався до позивача із заявою про поновлення договору оренди, натомість не підписав додатковий договір до договору оренди землі та, користуючись земельною ділянкою, не сплачував орендну плату. В подальшому, працівниками Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради проведено розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за землю за користування без належних на те правових підстав у період з 27.05.2022 року по 09.07.2024 року в сумі 43629,23 грн. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 43629,23 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів. За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 125 ЗК України \~право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Судом встановлено, що відповідач, правомірно володіючи нерухомими майном, а саме нежитловою будівлею (майстерня з виготовлення рекламних конструкцій) загальною площею 370,50 кв.м. за адресою [ADDRESS] , оформив договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване вказане майно, строком до 26.05.2022 року та після закінчення вказаного строку, продовжуючи володіти нерухомим майном, не пролонгував оренду і відповідно не сплачував орендну плату за користування земельною ділянкою. Предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені. При цьому виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. З системного аналізу положень ч. 2 ст. 120 ЗК України \~ вбачається, що \~не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. Отже, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). Такі висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від\~\~\~23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17. Отже,\~до спірних\~правовідносин підлягають\~застосуванню положення\~ ст.\~1212\~ЦК України\~відповідно до\~якої особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала.\~ Положення\~цієї глави\~застосовуються незалежно\~від того,\~чи безпідставне\~набуття або\~збереження майна\~було результатом\~поведінки набувача\~майна,\~потерпілого,\~інших осіб\~чи наслідком\~події. Положення\~цієї глави\~застосовуються також\~до вимог\~про: 1)\~повернення виконаного\~за недійсним\~правочином; 2)\~витребування майна\~власником із\~чужого незаконного\~володіння; 3)\~повернення виконаного\~однією із\~сторін у\~зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. За наслідками розгляду справи встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з отриманням відповідачами у власність нежитлових приміщень, які безпосередньо пов`язані із спірною земельною \~ділянкою. Згідно розрахунку розміру орендної плати, сума безпідставно збережених коштів за період з 27.05.2022 року по 09.07.2024 року, у зв`язку з користуванням земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 43629,23 грн. удь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували вказаний розрахунок матеріали справи не містять. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору в загальній сумі 3028 грн., у зв`язку з чим вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі\~вище викладеного\~та

Outcome: approved