Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить: визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (VIN код [NUMBER] ); стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь позивача [PERSON] , [INFO] грошову компенсацію за продаж автомобіля марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (VIN код [NUMBER] ); стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь позивача [PERSON] , [INFO] судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Свої вимоги мотивує тим, що 24 вересня 2015 року за актовим записом №2001 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб ,\~ серії [NUMBER] , виданим повторно 23 лютого 2023 року . За час перебування у шлюбі подружжям був придбаний автомобіль марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, право власності на який було зареєстровано за відповідачем [PERSON] .. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області №514/1580/22 від 29 березня 2023 року шлюб, зареєстрований 24 вересня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №2001 розірвано. У листопада 2023 року позивач дізналась, що відповідач здійснив продаж автомобіля марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску без її згоди. Зазначений автомобіль є неподільною річчю. Позивач не претендує на володіння спірним автомобілем і згодна отримати компенсацію за належну їй 1/2 його\~ частку. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, сповіщався належним чином, про що свідчать довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber». Пунктом 2 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача [PERSON] \~ до суду в судове засідання, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату також не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без повідомлення причини, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи, що позивача не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача\~ в порядку ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 2015 року за актовим записом №2001 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого остання отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб ,\~ серії [NUMBER] , виданим повторно 23 лютого 2023 року . Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області №514/1580/22 від 29 березня 2023 року шлюб, зареєстрований 24 вересня 2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №2001 розірвано. З довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях (філія ГСЦ МВС) №31/30-544-2024 від 17 січня 2024 року вбачається, що\~ згідно облікових даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів про проведення реєстраційних дій з автомобілем марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, (VIN код [NUMBER] ) за період з 01 січня 2020 року по 15 січня 2024 року: транспортний засіб марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (VIN код [NUMBER] )\~ згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 31 березня 2021 року було зареєстровано за [PERSON] , [INFO] ; транспортний засіб марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (VIN код [NUMBER] )\~ згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 18 січня 2023 року було перереєстровано на нового власника [PERSON] , [INFO] за договором, укладеним в ТСЦ 5141; транспортний засіб марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (VIN код [NUMBER] )\~ згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 16 грудня 2023 року було перереєстровано на нового власника [PERSON] , [INFO] за договором, укладеним в ТСЦ 5142. Відповідно до висновку експерта №24-1453 від 18 березня 2024 року, ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіля марки Opel модель Zafira, державний номер [NUMBER] \~ чи аналогічного йому ктз станом на 23 листопада 2023 року становить 195130 гривень. Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 71 СК України). Тлумачення частини першої статті 71 СК України свідчить, що як поділ спільного сумісного майна в натурі, так і визначення розміру часток кожного з них, може здійснюватися на підставі: договору подружжя; рішення суду при наявності спору між подружжям. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (див. пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21). Поділ майна подружжя здійснюється таким чином: по-перше, визначається розмір часток дружини та чоловіка в праві спільної власності на майно (стаття 70 СК України); по-друге, здійснюється поділ майна в натурі відповідно до визначених часток (стаття 71 СК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина друга статті 71 СК України). У разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (пункт 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 757/64512/16-ц (провадження № 61-12274св21) зазначено: « Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)). Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту. Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20))». У пункті 50 цієї ж постанови Велика Палата Верховного Суду вказала, що згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом частини четвертої статті 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом частини другої статті 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки у неподільній речі. Визначаючи перелік майна, що підлягає поділу, суд погоджується із позицією сторін, що автомобіль марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (VIN код [NUMBER] )ьбув зареєстрований на праві приватної власності за відповідачем [PERSON] 31 березня 2021 року, тобто під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, а тому є їх спільною сумісною власністю. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (VIN код [NUMBER] ) знаходився у фактичному володінні та користуванні відповідача [PERSON] та в подальшому був ним відчужений. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність здійснення його поділу між сторонами по справі наступним порядком: визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (VIN код [NUMBER] ); стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь позивача [PERSON] , [INFO] грошову компенсацію в розмірі 1/2 частки за продаж автомобіля марки Opel модель Zafira, синього кольору, 2006 року випуску, державний номер [NUMBER] (VIN код [NUMBER] ) в розмірі 97565 гривень. Застосований спосіб поділу спірного майна, є найбільш прийнятним у цьому випадку, оскільки вирішує спір по суті і забезпечує кожному з подружжя можливість володіння і користування окремим, а не спільним, майном При визначенні вартості майна, що підлягає поділу та розміру грошової компенсації вартості частини спільного майна, що підлягає стягненню з\~ [PERSON] на користь [PERSON] , суд виходить з висновку експерта №24-1453 від 18 березня 2024 року, згідно якого ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіля марки Opel модель Zafira, державний номер [NUMBER] \~ чи аналогічного йому ктз станом на 23 листопада 2023 року становить 195130 гривень. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ч. 1ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем\~ належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх вимог, відповідачем вказані доводи не спростовано, отже позовні вимоги\~ підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. З квитанції №ПН207 від 17 листопада 2023 року вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок за позовом [PERSON] .. З квитанції №ПН214 від 17 листопада 2023 року вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок за клопотання про проведення експертизи. З квитанції №7 від 15 квітня 2024 року вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено за рахунком №24-1453 (32) від 20 березня 2024 року за експертизу 6815 гривень 60 копійок. Тож, враховуючи, що позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені в повному обсязі, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в загальному розмірі 1610 гривень 40 копійок та витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 6815 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved