Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

У вересні 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 02.03.2011 року в сумі 5060,25 грн. кредитором спадкодавця. Позов мотивований тим, що 02.03.2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір б/н, згідно якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, згідно умов договору. Позичальник, [PERSON] помер. Позивач обгруновує свої вимоги тим, що спадкоємці які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посилається на копії паспортів позичальника та відповідачів, де вказані особи зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . В порядку статті 1281 Цивільного кодексу України позивачем 11.06.2021 року була направлена претензія кредитора до Кропивницької міської державної нотаріальної контри № 2. 07.09.2021 року позивачем до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій виконано не було, а тому, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з відповідним позовом про стягнення з спадкоємців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним догоовром б/н від 02.03.2011 року у загальному розмірі 5060,25 грн. Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. На підставі статті 84 Цивільного процесуального кодексу України витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Витребувано з відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] , померлого [INFO] (том 1, а.с.82). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 листопада 2022 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 направлено до суду належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.86-103). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22 травня 2023 року закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті (том 1, а.с.120). Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 грудня 2024 року у задоволенні клопотання Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (вх. № 32157 від 30.07.2024 року) про витребування доказів, відмовлено. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, з підстав вказаних в позові. В судове засідання призначене на 11 грудня 2024 року представник позивача не з`явився, подав клопотання (вх. № 50698 від 06.12.2024 року), про відкладення розгляду справи, оскільки представник позивача в цей час буде перебувати в іншому судовому засіданні (а.с.183-200). При цьому, суд звертає увагу представника позивача, що останнім доказів поважності немождивості неприбуття в судове засідання не надано. Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції. Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання розумності процесуальних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.124-126, 141-143, 152-154, 161-162, 172-174, 180-182), причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань та відзиву на позов до суду не подавали. Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідачам направлялись повістки про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, та є адресою іх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку (довідки № 012927/1, № 013295/1, № 012816/1 а.с. 79-81), а також відповідачів про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. На підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 02 березня 2011 року (а.с. 23), [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується пунктом 2.1.1.2.3 та пунктом 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, де зазначено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється по рішенню банку, і клієнт дає право в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитиний ліміт. Підпис цього договору являється прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.25-50). На підставі наведеного [PERSON] на одній із кредитних карток починаючи з 27.01.2015 року встановлено кредитний ліміт в сумі 4500,00 грн, а починаючи з 29.06.2016 року кредитний ліміт зменшено до 3380,00 грн, починаючи з 31.01.2017 року кредитний ліміт відповідача збільшено до 5700,00 грн, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ім`я [PERSON] (а.с. 22). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 02 березня 2011 року [PERSON] мав заборгованість в сумі 5060,25 грн, яку і заявив до стягнення позивач (а.с. 10-17). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2020 року виданого Кропивницьким міським відділом дердавної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Дніпро) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1621 (а.с.58). Разом з [PERSON] були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями паспортів [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 52-57), та довідками № 012927/1, № 013295/1, № 012816/1 про режстрацію місця проживання особи (а.с. 79-81). Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» 26 травня 2021 року направлено до Кропивницької імської державної нотаріальної контори № 2 лист-претензію в порядку статті 1281 Цивільного кодексу України, яким позивач просить включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в спадкову массу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявності заборгованості перед банком в сумі 5060,25 грн; повідомити Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» чи звертались спадкоємці із заявами про прийняття спадщини; повідомити Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відомості про соіб, які подали заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника; повідомити Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину, та про осіб, які такі свідоцтва отримали (а.с.60). Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 направлено на адресу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 15 червня 2021 року лист, в якому повідомлено, що претензії кредитора після смерті [PERSON] , померлого [INFO] зареєстровані у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 748, заведена спадкова справа № 324/2021. При оформленні спадщини спадкоємці будуть повідомлені про надходження претензій та наявності заборгованості перед банком (а.с.61). Позивачем 06 серпня 2021 року направлено листи претензії до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогою погасити кредитну заборгованість яка утворилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в сумі 5060,25 грн (а.с.62-64). У зв`язку з несплатою спадкоємцями кредитної заборгованості, що утворилась після смерті спадкодавця, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з відповідним позовом. На виконання вимог ухвали Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 листопада 2022 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 направлено на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ( а.с.86-103). З матеріалів спадкової справи встановлено, що Кропивницькою міською державною нотаріальною контрою № 2 заведено спадкову справу № 324/2020, на підставі претензії кредитора Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка направлена 26 травня 2021 року, а фактично надійшла до нотаріальної контори 14 червня 2021 року (а.с.88). Статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 Цивільного кодексу України). Згідно із статтею 1281 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав, і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (стаття 1281 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора необхідно з`ясувати коло спадкоємців, встановити належність спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартість отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України прийняли спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18), оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 Цивільного кодексу України. Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не є тотожним поняттю «позовна давність». Так, у частині четвертій статті 1281 Цивільного кодексу України визначено наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Іншими є правові наслідки, що передбачені у частині четвертій статті 267 Цивільного кодексу України, за якою сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тобто у наданні судового захисту порушеному цивільному праву. Визначені у статті 1281 Цивільного кодексу України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними за своєю правовою природою та наслідками строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін та відсутні поважні причини пропущення позовної давності. Тобто, встановлені статтею 1281 Цивільного кодексу України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. \~ Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду в складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справ № 2-1308/11. Позивач до позову долучив копію свідотцва про смерть [PERSON] , однак ні в самому позові, ні у поданих заявах по суті справи, ні в судовому засіданні, не зазначає, коли саме йому стало відомо про смерть позичальника. Разом з тим відповідно до виписки по рахунку Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» [INFO] банківський рахунок [PERSON] закрито (а.с.18-21). Отже, враховуючи те, що позивач не вказав зазанчив коли саме йому стало відомо про смерть позичальника та не подав відповідних доказів, зважаючи на те, що банківський рахунок [PERSON] закритий банком 10.08.2020 року, тому суд вважажє, що саме з цього дня позивач і дізнався про смерть позичальника, а відтак з врахуванням вимог статті 1281 Цивільного кодексу України повинен був направити до нотаріальної контори претензію кредитора в строк до 10 лютого 2021 року, при цьому така претензія кредитором направлена лише 26 травня 2021 року, що підтверджується долученим позивачем до позову претензією кредитора (а.с.60), тобто з пропуском встановленого строку. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем пропущено строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців, у відповідності до статті 1281 Цивільного кодексу України, що включає в себе неможливість вимагати позивачем у суді захисту такого права, у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, суд відмовляє. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed