Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

З позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , який зареєстрований 20.04.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції до суду звернувся [PERSON] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 19.11.24 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В матеріалах справи міститься заява позивача [PERSON] щодо можливості розгляду справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, щодо проживання найменшого сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу також зазначила, що найменший син проживатиме з нею. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 20.04.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №336 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу подружжя має спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В позові не зазначено щодо наявності майнового спору та спору щодо утримання та проживання дитини. Суд приймає до уваги, що сторони дійшли згоди щодо проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved