Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

18.09.2024 року заявник звернулася до суду з вимогами, якими просить встановити факт належності [PERSON] , Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913936, на земельну ділянку, площею 1,17 га у межах згідно з планом, розташовану на території Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виданого 26.03.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.07.521.00053, який раніше було видано на ім`я « [PERSON] ». Свої вимоги заявник мотивує тим, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913936, було помилково вказано її прізвище « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », однак їй було відмовлено у внесенні виправлень до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913936 від 26.03.2007 року та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 26.03.2007 року [PERSON] , на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 30 червня 2006 року за №713/А-2006, був виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 913936. Земельна ділянка площею 1,17 га у межах згідно з планом, розташована на території Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00053. Факт належності [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку\~серії ЯГ\~№ 913936від 26.03.2007 року, підтверджується довідкою № 464 від 11.09.2024 року, виданою старостою с. Нова Некрасівка Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області О.О. Колодєєвою. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності із п. 4 ч.1ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлено, що організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку, необхідно заявнику для реалізації її особистих та майнових прав, зокрема у зв`язку з наявністю помилок у правовстановлюючому документі, вона не має можливості провести реєстрацію права власності земельної ділянки та укласти договір оренди з орендарем. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved