Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харклва із позовом до [PERSON] , треті особа: Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит», Десята Харківська державна нотаріальна контора, [PERSON] , в якому з урахуванням уточнень просив встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: Договір про банківський строковий вклад (депозит) в національній валюті №399980-16/09 від 16.06.2009 р. уклали Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» і [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] ; Договір про банківський строковий вклад (депозит)в національній валюті №530980-16/09 від 28.09.2009 р. уклали Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» і [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Також просив стягнути з [PERSON] на його користь безпідставно набуті 20.01.2012 року грошові кошти в національній валюті у сумц 27833,55 грн. на рахунках відкритих у ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовної заяви зазначає, що [INFO] помер його двоюрідний брат [PERSON] , який народився [INFO] та проживав за адресою: [ADDRESS] . Позивач у визначений строк подав заява до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого. На час смерті [PERSON] в АТ «Банк «фінанси та Кредит» на рахунках відкритих на його ім`я перебували грошові кошти в національній валюті. 04.06.2011 року до нотаріальної контори звернувся [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після померлого та надав заповіт підписаний [PERSON] на все майно [PERSON] , у зв`язку із чим останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через різницю написання прізвища померлого « [PERSON] » та « [PERSON] ». 07.10.2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування. 15.11.2011 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова позовні вимоги було задоволено частково, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування на кошти, що знаходились на рахунках АТ «Банк «фінанси та Кредит». 18.12.2013 року рішенням Апеляційного суду Харківської області за результатами перегляду вищевказаного рішення, в задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. 10.02.2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на рішення суду апеляційної інстанції. 10.11.2014 року позивач у цій справі звернувся із заявою про поворот виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2011 року, однак йому було відмовлено через те, що останній не є стороною у справі та роз`яснено право на звернення із позовом до [PERSON] про стягнення з нього безпідставно набутих коштів. Оскільки. [PERSON] було виплачено банком грошові кошти у розмірі 27833,55 грн. за рішенням суду, яке в подальшому було скасовано, [PERSON] звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою суду від 26.01.2016 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 03.03.2016 року від представника [PERSON] надійшли письмові заперечення на позов та надана заява про застосування строків позовної давності. 21.04.2016 року від представника банку надійшли письмові заперечення на позовну заяву. 18.07.2017 року від представника [PERSON] надійшли додаткові пояснення до заперечень проти позову, в який зазначив, що [PERSON] тривалий час опікувався над [PERSON] . 06.06.2000 року [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] , який був засвідчений у нотаріуса . [INFO] [PERSON] помер, поховання здійснювалось за кошти [PERSON] . За життя [PERSON] не було скасовано вищевказаний заповіт та було внесено жодних змін до нього. Крім того, 21.01.2011 року за ініціативою [PERSON] до актового запису про смерть [PERSON] внесено зміни в прізвище: « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », що в подальшому унеможливило [PERSON] оформити належним чином свої права на спадщину з заповітом. Зазначає, що оскільки такі зміни були внесені після смерті спадкодавця, то вони не свідчать про недійсність такого правочину. Також вказує, що позивач не є власником майна, яке просить витребувати, а тому не може звертатись із таким позовом. 25.01.2018 року від представника [PERSON] надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в який просить про відмову у її задоволенні. Ухвалою суду від 11.06.2018 року провадження у справі було зупинено у зв`язку зі смертю первісного позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 14.12.2018 року провадження у справі було відновлено. Ухвалою суду від 05.03.2019 року було залучено правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] . Ухвалою суду від 05.03.2019 року було зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням по справі №638/6327/14-ц. Ухвалою суду від 23.07.2020 року провадження у справі відновлено та призначено судове засідання. 16.06.2021 року від представника [PERSON] надійшла заява в порядку ст. 182 ЦПК України .в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог з урахуванням рішень суду по справі №6327/14-ц. Ухвалою суду від 06.10.2022 року провадження у справі було зупинено до набрання рішенням суду законної сили по справі №638/7822/21. В судове засідання позивач з`явився, позовну заяву підтримав та просив задовольнити її у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення позову, посилаючись на існування великої кількості судових рішень, які набрали законної сили та де сторонами виступають [PERSON] та [PERSON] та пов`язані за спірними правовідносинами у даній справі і які свідчать про відсутність підстав для задоволення позову. Представник Десятої ХДНК у судове засідання не з`явився, просив справу розглянути за його відсутністю. Представник банку у судове засідання не з`явився, про дату судового засідання сповіщений належним чином. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити з таких мотивів. Відповідно до заповіту від 26 червня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-873, [PERSON] , що мешкав у [ADDRESS] , заповів [PERSON] все майно, яке належало йому на день смерті. [INFO] помер [PERSON] (після внесення виправлень у спадковий реєстр [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 21 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис в Книзі реєстрації смертей № 16492. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1223 ЦК України\~встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із\~статтею 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до частини першої\~статті 1257\~ЦК\~України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Відповідно до інформації, наданої Десятою\~Харківською державною нотаріальною конторою, 16 березня 2010 року заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , посвідченого 06 червня 2000 року Десятою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-873, подав [PERSON] , який мешкав у [ADDRESS] . Справжність його підпису на заяві засвідчено по реєстру\~\~ № 4-546, заяву зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 322, заведено спадкову справу № 146/10. 07 квітня 2010 року заяву про прийняття спадщини подав [PERSON] , який мешкав у [ADDRESS] . Справжність його підпису на заяві було засвідчено по реєстру № 4-781.\~\~ 06 травня 2010 року до Десятої Харківської державної нотаріальної контори звернувся громадянин Російської Федерації [PERSON] , зареєстрований у [ADDRESS] , та подав заяву про прийняття спадщини після двоюрідного брата, [PERSON] , яку зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 591 та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 3-1012.\~\~ 04 червня 2011 року громадянин [PERSON] звернувся до Десятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яку зареєстровано у книзі вхідних документів за № 883/146/2010. Листом Десятої Харківської державної нотаріальної контори від 04 червня 2011 року за\~\~\~вих. № 1308/01-16 [PERSON] роз`яснено, що у зв`язку з тим, що в актовий запис про смерть № 16492 від 05 грудня 2009 року після померлого [INFO] [PERSON] , 21 січня 2011 року внесено зміни в прізвище померлого з « [PERSON] » на « [PERSON] », свідоцтво про право на спадщину за заповітом видати неможливо, у зв`язку з чим запропоновано звернутися до суду. Вищевказані обставини встановлені рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2019 року по справі 638/6327/14-ц, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного суду від 02.07.2020 року та не підлягають доказуванню в силу ст. 82 ЦПК України. Крім того, зазначеними рішеннями суду по справі 638/6327/14-ц було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права спадкування за заповітом від 06.06.2000 року №1-873 після смерті [PERSON] . Із матеріалів справи відомо, що спірна сума 27833,55 грн. [PERSON] була виплачена на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, однак в подальшому було скасоване (справа №2-7675/2011). Постановою Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №592/12956/21 сформульовано наступні правові висновки. Кондикційний позов (позов про повернення безпідставно набутого майна) урегульовано нормами матеріального права, а поворот виконання рішення - процесуального права. За змістом кондикційний позов та поворот виконання рішення схожі, проте не є тотожними та регулюються різними нормами права. Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Він можливий лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням. У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року\~№ 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини\~[NUMBER] щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. [PERSON] не будучи стороною по справі №2-7675/2011 скористався своїм правом на подання самостійного позову про витребування грошових коштів в порядку ст. 1212 ЦК України. Згідно вимог\~ч.1\~ст.\~1212\~ЦК України\~особа,\~яка набула\~мано або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~без достатньої підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Натомість впродовж розгляду даного спору, між [PERSON] та [PERSON] розглядались інші спори, які пов`язані зі спірними правовідносинами у цій справі, у зв`язку із чим судом неодноразово зупинялось провадження, зокрема і до набрання рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2019 року по справі №638/6327/14-ц. Згідно вищевказаного\~рішення,\~яке залишено\~без змін\~постановою Харківського апеляційного суду від 02.07.2020 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Харківська міська рада, Десята Харківська державна нотаріальна контора про визнання права спадкування за заповітом задоволено. Визнано за [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] за заповітом від 06.06.2000 року реєстровий № 1-873. До спадкового майна спадкодавця [PERSON] увійшло як належне йому нерухоме майно так і грошові кошти на банківських рахунках, відкритих за його ім`я за час життя. Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається, що грошові кошти у розмірі 27833,55 грн. перераховані банком спадкоємцю [PERSON] правомірно. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Між тим судом встановлені цивільно-правові відносини між сторонами, право на спадщину [PERSON] за заповітом підтверджено, заповіт є дійсним. Враховую зазначене, грошові кошти, що є предметом спор, не можуть бути витребувані відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставно набуте майно. Щодо вимог про встановлення юридичних фактів, а саме, що Договір про банківський строковий вклад (депозит) в національній валюті №399980-16/09 від 16.06.2009 р. уклали Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» і [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] ; Договір про банківський строковий вклад (депозит)в національній валюті №530980-16/09 від 28.09.2009 р. уклали Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» і [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , суд вважає недоцільним встановлювати те, що вже встановлено преюдиційно іншими рішеннями судів та не оспорюється жодним із учасників справи. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про\~стягнення безпідставно\~набутих коштів у повному обсязі . Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed