Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з частини до 1/6 частини доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 30.1.2018 сторони уклали між собою шлюб, в якому у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . 17.02.2023 Чугуївським міським судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2023 і до повноліття дитини. Згідно даних АСВП на виконанні Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області перебувають два виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] , а саме: ВП № 56788726 щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини доходу щомісячно, та ВП № 71394560 щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини доходу щомісячно. З 23.03.2023 позивач перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] та бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії рф. Протягом 2019-2022 років стан здоров`я позивача значно погіршився, у зв`язку з чим він систематично проходить обстеження, лікування та постійно несе додаткові витрати, що підтверджується копіями відповідної медичної документації. На даний час позивач готує документи по звільненню з військової служби за станом здоров`я (захворювання хребта). Дохід, який він отримує, як військовослужбовець, є непостійним і буде припинено після завершення військової служби. На даний час позивачем сплачуються аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі частини на кожну. Дохід та витрати позивача на власне лікування не дозволяють сплачувати суму аліментів, призначену судом, у зв`язку з чим він просить зменшити аліменти на утримання доньки [PERSON] з до 1/6 частки. Ухвалою від 15 січня 2024 року справа прийнята до розгляду, провадження у ній відкрито та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 10 квітня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду. Від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглядати справу у відсутності сторони позивача, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи, згідно із ст.128 ЦПК України, повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток до електронного кабінету, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надала, заяв про розгляд справи в її відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши наявні в ній докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 17 лютого 2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 лютого 2023 року і до повноліття дитини (а.с.13,14). Позивач [PERSON] є військовослужбовцем, з 23.03.2020 перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] , що підтверджується копією довідки в/ч [NUMBER] від 27.11.2023 (а.с.33). Судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 29 грудня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15,16). Згідно копії повідомлення Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області за № 37845 від 27.11.2023 у відділі перебувають два виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] : ВП № 56788726 щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, борг зі сплати аліментів станом на 30.09.2023 складав 47247,67 грн; ВП № 71394560 щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини доходу щомісячно, борг зі сплати аліментів станом на 24.11.2023 відсутній (а.с.18). Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що протягом 2019-2022 років стан здоров`я позивача значно погіршився, у зв`язку з чим він систематично проходить обстеження, лікування, постійно несе додаткові витрати та на даний час готує документи по звільненню з військової служби за станом здоров`я. Так, відповідно до Виписки із медичної карти хворого ревматологічного відділення КНП ХОР «ОКЛ» [PERSON] перебував на лікуванні у КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» з 25.01.2019 року по 07.02.2019 року (а.с.19,26). 10.01.2019 здійснено комп`ютерну томографію заключення якої: КТ- ознаки двостороннього сакроілеїта, протрузій м/х дисків L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1, ретролістезу L3 і L5 диспластичного остеохондрозу, спонділоартрозу, сколіозу (а.с.28). 24.12.2019 проведено магніто-резонансну томографію, заключення якої встановило зміни крижово-клубкових зчленувань, які відповідають хронічному запальному процесу (двосторонній сакроілеїт, переважно лівосторонній), ознаки диспластичного остеохондрозу, грижі Шморля тіл хребців, задні протрузії L4-L5, L5- S1 дисків (а.с.21). Відповідно до Виписки із медичної карти хворого ревматологічного відділення КНП ХОР «ОКЛ» [PERSON] перебував на лікуванні у КНП Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» з 24.12.2019 року по 09.01.2020 року (а.с.30-32). 08.08.2022 проведено МРТ поперково-крижового відділу хребта, висновок якої: остеохондроз та спондилоартоз попереково-крижового віддулу хребта, ретроспонділодістез L3, кили Шморля тіл хребців L1-L5, протрузії м/х дисків: дорсальні L1-L3, L5-S1, широкі дорсальні L3-L5 (а.с.23). 24.08.2022 пройдено обстеження у Центрі діагностики, згідно якого встановлено МР-ознаки структурних змін в крижово-клубкових сполученнях, з наявністю невеликих зон запального набряку кісткового мозку в субхондральних відділах, більше виражено ліворуч, кіста [PERSON] на рівні S2 (а.с.25). Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2\~статті 51 Конституції України,\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~статті 181 Сімейного кодексу України\~передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1, 2\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим,\~стаття 192 СК України\~вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Статтями\~12,\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~погіршення стану здоров`я платника аліментів є підставою для зменшення розміру аліментів. При визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх малолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання. З урахуванням погіршення стану здоров`я позивача, наявності на його утриманні двох дітей, необхідним і достатнім розміром аліментів на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 1/6 частина від всіх видів заробітку позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, п`ята, шоста\~статті 81 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1\~статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved