Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

16 жовтня 2024 року позивач [PERSON] , через свого уповноваженого представника адвоката Костенка О.М., звернулася до Згурівського районного суду Київської області із позовною заявою, в якій просить: визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право на завершення приватизації на земельну ділянку кадастровий номер 3221983301:01:008:0104, площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована на території Згурівської територіальної громади (раніше Лизогубовослобідської сільської ради) за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на підставі державного акту серії ЯК № 044427, а також право на державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за нею права власності на цей об`єкт нерухомого майна, шляхом проведення державним реєстратором державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності; визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право на завершення приватизації на земельну ділянку кадастровий номер 3221983301:01:008:0105, площею 0,1063 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Згурівської територіальної громади (раніше Лизогубовослобідської сільської ради) за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на підставі державного акту серії ЯК № 044426, а також право на державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за нею права власності на цей об`єкт нерухомого майна, шляхом проведення державним реєстратором державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності. У разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача понесені судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала одна за адресою: [ADDRESS] . За життя померла [PERSON] зробила розпорядження про те, що все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті, заповіла [PERSON] , 1949 року народження. У державного нотаріуса Яготинської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 367/2009 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . 12 лютого 2011 року [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Окрім іншого майна до спадщини після смерті [PERSON] входить: земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 321983301:01:008:0104, яка належить померлій на підставі державного акту серії ЯК № 044427, виданого на підставі рішення № 171-24-V від 23.07.2010 Лизогубовослобідської сільської ради та земельна ділянка площею 0,1063 га, кадастровий номер 321983301:01:008:0105, яка належить померлій на підставі державного акту серії ЯК № 044426, виданого на підставі рішення № 171-24-V від 23.07.2010 Лизогубовослобідської сільської ради. 19 травня 2011 року завідувач Яготинської районної державної нотаріальної контори Л.М. Сушко повідомила позивачу про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки, позивач повинна надати правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно. Якщо державні акти на право власності на вищевказані земельні ділянки померлою [PERSON] не були отримані, то свідоцтво про право на спадщину на ці земельні ділянки не може бути отримано. 20 травня 2011 року позивач звернулася до Відділу Держкомзему у Згурівському районі Київської області із заявою про отримання державних актів, що виготовлені на ім`я [PERSON] на вказані земельні ділянки, на яку їй було повідомлено, що у відповідності до ст. 125 ЗК України право власності або право постійного користування земельною ділянкою земельною ділянкою виникає після державної реєстрації державного акта на ім`я власника цієї земельної ділянки. Так, як [PERSON] померла, то видати державні акти право власності на земельні ділянки не є можливим. Крім того, позивачу було повідомлено, що державний акт серії ЯК № 044427 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 321983301:01:008:0104 та державний акт серії ЯК № 044426 на земельну ділянку площею 0,1063 га, кадастровий номер 321983301:01:008:0105 на даний час не зареєстровані та знаходяться у відділі Держкомзему у Згурівському районі. Так, як [PERSON] померла раніше, ніж було прийнято рішення Лизогубовослобідською сільською радою про передачу у власність земельних ділянок № 171-24-V від 23.07.2010, та не встигла отримати державні акти, здійснити процедуру реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, то видати їх неможливо. За життя померла висловила свою волю на приватизацію вищевказаних земельних ділянок та відповідно звернулася до органів місцевого самоврядування. Рішенням Лизогубовослобідської сільської ради № 171-24-V від 23.07.2010 було передано [PERSON] у власність спадкові земельні ділянки. Відповідно були виготовлені державні акти серії ЯК № 044426 та серії ЯК № 044427 та зареєстровані ділянки в Державному земельному кадастрі. 03 липня 2024 року Яготинська державна нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, кадастрові номери яких 321983301:01:008:0104 та 321983301:01:008:0105, у зв`язку з тим, що [PERSON] на день своєї смерті, [INFO] , не була власником цих земельних ділянок та для вирішення даного питання позивачу було рекомендовано звернутися до суду. 21 жовтня 2024 року суддя Згурівського районного суду Київської області Солдатова Т.М. своєю ухвалою відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначила у справі підготовче засідання, встановила сторонам строки для подання заяв по суті справи, задовольнила клопотання позивача про витребування доказів. 13 та 21 листопада 2024 року до суду надійшли витребовувані судом докази. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] адвокат Костенко О.М., подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у відсутність сторони позивача. Уповноважений представник відповідача Згурівської селищної ради - Мокронос В.І., направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача, зазначив, що Згурівська селищна рада позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позовних вимог відповідачу відомі та зрозумілі, просив не стягувати судові витрати з відповідача. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. З копії довіреності № 07-07/3237 від 26.12.2023 вбачається, що представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В.І. уповноважений на вчинення всіх процесуальних дій учасника процесу з правом підпису процесуальних документів. Довіреність дійсна до 31.12.2024. Обставини, викладені в позовній заяві підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що [INFO] у віці 84 років померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала одна в [ADDRESS] (а. с. 13 копія свідоцтва про смерть, а.с 14 - копія довідки № 322 від 16.05.2011). За життя, 01 вересня 2008 року [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті, заповіла [PERSON] , 1949 року народження (а.с. 15 - копія заповіту). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все її майно. У державного нотаріуса Яготинської районної державної нотаріальної контори 22 серпня 2009 року заведена спадкова справа № 367/2009 до майна померлої [INFO] [PERSON] . З копії спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] спадщину прийняла. 12 лютого 2011 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2866 га кадастровий номер 3221983300:02:007:0015 (а.с. 48-86 копія спадкової справи). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя розпочала процедуру приватизації вищевказаних земельних ділянок. На підставі рішення Лизогубовослобідської сільської ради Згурівського району Київської області № 171-24-V від 23.07.2010 у власність [PERSON] передано земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером 321983301:01:008:0104 та земельну ділянку площею 0,1063 га з кадастровим номером 321983301:01:008:0105, та виготовлено державні акти, відповідно, серія ЯК № 044427 від 01.02.2011 та серії ЯК № 044426 від 01.02.2011. У зв`язку з тим, що [PERSON] померла [INFO] , тобто до ухвалення рішення про передачу зазначених земельних ділянок їй у приватну власність, державні акти не були зареєстровані та видані у встановленому законом порядку, то [PERSON] за життя не набула права власності на вказані земельні ділянки (а.с. 91 копія рішення; а.с. 18, 19 копії державних актів; а.с. 20-21, 22-23 копія інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.06.2024; а.с. 26 копія відповіді відділу Держкомзему у Згурівському районі Київської області від 20.05.2011; а.с. 27 - копія відповіді відділу Держкомзему у Згурівському районі Київської області від 16.03.2012; а.с. 28 - довідка). Фактично вищевказані земельні ділянки сформовані, мають чітку площу та розміри, винесені в натурі на місцевості, їм присвоєні кадастрові номера, про них наявна інформація в Державному земельному кадастрі. За життя [PERSON] не завершила процедуру приватизації та не зареєструвала своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач [PERSON] зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки, проте нотаріус повідомив, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно необхідно надати правовстановлюючі документи. У зв`язку з тим, що на день смерті [PERSON] не була власником земельних ділянок площею 0,2500 га з кадастровим номером 321983301:01:008:0104 та площею 0,1063 га з кадастровим номером 321983301:01:008:0105, позивачу необхідно звертатися до суду (а.с. 25, 29 відповіді нотаріуса). Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Статтею 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землі приватної власності є громадяни та юридичні особи. Згідно зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України оформлення речових прав на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Судом встановлено, що за життя спадкодавцем [PERSON] розпочато процедуру приватизації спірних земельних ділянок, а саме: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, кадастровий номер 3221983301:01:008:0104, що розташована на території Згурівської територіальної громади (раніше Лизогубовослобідської сільської ради) за адресою: [ADDRESS] , та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1063 га, кадастровий номер 3221983301:01:008:0105, що розташована на території Згурівської територіальної громади (раніше Лизогубовослобідської сільської ради) за адресою: [ADDRESS] . Фактично земельні ділянки сформовані, мають чітку площу та розміри, винесені в натурі на місцевості, їм присвоєні кадастрові номера, про них наявна інформація в Державному земельному кадастрі. У зв`язку зі смертю спадкодавця [PERSON] процедура приватизації не завершена, державні акти виготовлені проте не видані, право власності за [PERSON] не зареєстроване. Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла. Її спадкові права ніким не оспорюються. Право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3221983301:01:008:0104 та 3221983301:01:008:0105 у [PERSON] не виникло, що унеможливлює видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на ім`я позивача. У цьому випадку такі земельні ділянки входить до складу спадщини, а спадкоємець померлої [PERSON] позивач [PERSON] набуває право на завершення приватизації. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3221983301:01:008:0104 9842,40 грн (а.с. 33-35 копія довідки про оціночну вартість нерухомого майна). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3221983301:01:008:0105 25321,35 грн (а.с. 30-32 копія довідки про оціночну вартість нерухомого майна). Відповідно ціна позову 35163,75 грн. За подання позову майнового характеру кожним позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с. 38 квитанція). В позовній заяві представник позивачів просив не стягувати з відповідача судові витрати.

Outcome: approved