Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

02 жовтня 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом, за яким просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2024 року задоволено позов [PERSON] в особі законного представника [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Федосенко Костянтин Олегович, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Визнано за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . 15 квітня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Шевченко А.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2024 року по цивільній справі ЄУН 336/10299/23 (провадження № 2/336/518/24) за позовною заявою [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Федосенко К.О., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що суд неправильно визначив розмір обов`язкової частки позивачу, чим порушив права інших спадкоємців. Суд не взяв до уваги матеріали спадкової справи, кількість спадкоємців першої черги та постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де розмір обов`язкової частки позивача визначено як 1/16 частки, вказана постанова у встановленому законом порядку не оскаржена. 17 квітня 2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя заяву [PERSON] , в інтересах якої дії представник адвокат Шевченко Анастасія Віталіївна про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2024 року по цивільній справі ЄУН 336/10299/23, призначено до розгляду. 13 травня 2024 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2024 року по цивільній справі ЄУН 336/10299/23 (провадження № 2/336/518/24) за позовною заявою [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Федосенко К.О., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Призначено розгляд цивільної справи ЄУН 336/10299/23 за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено порядок дослідження доказів: заслухати вступне слово учасників справи, дослідити письмові докази у справі. Позивач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Представник відповідача надав заву про розгляд за відсутності сторони відповідача та просив ухвалити рішення з врахування їх позиції викладеної в заявах по суті. Приватний нотаріус в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.пр. 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини спірної квартири, що належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 3 липня 2015 року. Позивач є неповнолітньою донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.пр. 9). Згідно з договором дарування частини квартири від 03 вересня 2015 року [PERSON] отримала в дар, від батька 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування (а.пр. 6-8). [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України. [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , як законний представник, звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Федосенка К.О. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Враховуючи те, що спадкоємцем не надано оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім`я на нерухоме майно, а саме 1/16 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] батька [PERSON] , [INFO] , місце народження: Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 вересня 2023 року. Приватний нотаріус роз`яснив право на оскарження вказаної постанови. Постанова приватного нотаріуса у встановленому порядку позивачем не оскаржена. З матеріалів спадкової справи слідує, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (донька померлого), [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (батько померлого). [PERSON] склав заповіт від 09 червня 2022 року, відповідно до якого на випадок своє смерті зробив таке розпорядження - 1/2 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , заповів [PERSON] , що підтверджується заповітом (а.пр. 49). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) слідує, що у спадковому реєстру за № 69359646 знайдено інформацію про заповіт (чинний) за № 980 в реєстрі нотаріальних дій, дата посвідчення [INFO] місце посвідчення Запорізької область, Запорізький міський приватний нотаріус Федосенко К.О., місце зберігання [ADDRESS] , інформація про заповідача [PERSON] . Заповіт міститься в матеріалах спадкової справи. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ч. 2, 5 ст. 1268 ЦК України не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. На випадок своєї смерті батько позивача заповіт залишив на користь відповідача заповіт від 9 червня 2002 року. Заповіт є чинним. Статтею 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. [PERSON] на момент відкриття спадщини була малолітньою та є дитиною спадкодавця. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У разі порушення права спадкоємців на обов`язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов`язкову частку. Суд може зменшити розмір обов`язкової частки у спадщині з урахуванням відносин між спадкоємцем та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення, зокрема майнового стану спадкоємця. Позбавлення особи права на обов`язкову частку судом ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обов`язкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до статті 1224 ЦК. З матеріалів спадкової справи слідує, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] (дружина померлого), [PERSON] (донька померлого), [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (батько померлого). Враховуючи наведені положення чинного законодавства [PERSON] (донька померлого) має право лише на 1/16 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] батька [PERSON] . Таку частку визначив і приватний нотаріус в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 вересня 2023 року. Постанова приватного нотаріуса у встановленому порядку позивачем не оскаржена. Таким чином, позивні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , як законний представник, підлягають частковому задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/16 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд

Outcome: partial