Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

31 травня 2024 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] Державного акта на право приватної власності на землю серії ОД №033825, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 14 серпня 2003 року, зареєстрований за №10-07-582; встановити факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №955875, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 12 червня 2007 року, зареєстрований за № 01.07.521.00018; встановити факт\~постійного проживання\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~з [PERSON] на\~часвідкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: земельну ділянку площею 1,42 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082600:01:002:0545; земельну ділянку площею 4,41 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082600:01:001:0075. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] за життя залишила заповіт на користь позивача. Позивач на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем за однією адресою. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. №47/01-16 від 01 березня 2018 року, позивачу повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки пропущений строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою проти позову не заперечує та просить розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 14 серпня 2003 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 10 червня 2003 року № 453/А на ім`я [PERSON] виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ОД №033825, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-07-582, згідно якого [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 4,41 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 12 червня 2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 21 грудня 2006 року № 1281/А-2006 на ім`я [PERSON] виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ЯГ №955875, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00018, згідно якого [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 1,42 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Разом з тим, згідно свідоцтва про смерть, виданого 03 березня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №033825 від 14 серпня 2003 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №955875 від 12 червня 2007 року допущено помилку в написанні прізвища власника, а саме: замість належного « [PERSON] » помилково зазначено « [PERSON] ». Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] належить: -земельна ділянка площею 1,42 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082600:01:002:0545 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ №955875, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.07.521.00018; -земельна ділянка площею 4,41 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082600:01:001:0075 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ОД №033825, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-07-582 Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Як вже встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про смерть, виданого 03 березня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Встановлено, що 20 лютого 2001 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Костовою О.Л., зареєстрованим в реєстрі за № 57, згідно якого заповіла все усе її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 78086826 від 21 серпня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Крижановською С.М., заповіт [PERSON] від 20 лютого 2001 року, зареєстрований за № 57 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, які мають право на обов`язкову частку немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено факт постійного\~проживання спадкоємця\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~з [PERSON] на\~часвідкриття спадщини, а саме на [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №85, виданою 11 квітня 2023 року примерією муниципією Чадір-Лунга АТО Гагаузії. Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. №47/01-16 від 01 березня 2018 року, позивачу повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки пропущений строк звернення з заявою про прийняття спадщини. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved