Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк для подачі ним до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] терміном в один місяць з часу набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] його тітка [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Він являється єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна спадкодавця. 07.08.2024 він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки. 03.09.2024 отримав відповідь нотаріуса, у якій вказано, що він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини та було роз`яснено право на звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За життя [PERSON] склала на нього заповіт. А тому, він вважав себе спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Про необхідність звернення до нотаріуса із відповідною заявою йому відомо не було. Після смерті [PERSON] він фактично проживав за місцем його теперішньої реєстрації, що свідчить про відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна. Просить також прийняти до уваги поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з 12 березня 2020 року Урядом в Україні запроваджено карантин, низку заходів з протидії поширення коронавіруної інфекції COVID-19, зокрема 25 березня 2020 року запроваджено надзвичайну ситуацію по всій Україні, припинено міжміське й міжобласне автомобільне, залізничне та авіасполучення. Запровадженні карантинні обмеження разом із особливостями трудової діяльності можуть свідчити про наявність істотних трудношів для своєчасного подання заяви про прийняття спадшини. Крім того, у зв?язку із військовою агресією російської федерації проти України,яка фактично триває ще з 2014 року, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовжено до теперішнього часу. Процесуальні дії: Ухвалою судді від 22.11.2024 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. 12.12.2024 представником Дрогобицької міської ради подано до суд заяву про розгляд справи у її відсутності, з приводу задоволення позов покладається на думку суду. Водночас, зазначає, що позивач не навів поважних причин ннесвоєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, долучені до позову, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами частини 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в смт.Підбуж. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Тобто строк для прийняття спадщини у даній справі тривав з 04.10.2022 по 04.04.2023. Як вбачається з довідки Підбузького геріатричного пансіонату від 08.08.2024 №30 [PERSON] проживала, була зареєстрована і знаходилась на повному державному забезпеченні в Підбузькому геріатричному пансіонаті з 25.02.2019. За життя, 22.12.2017, [PERSON] склала заповіт, на підставі якого все своє майно заповіла [PERSON] . Як вбачається з листа приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Теплої М.Ю. від 08.09.2024 №192/02-14 адресованому [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] у відповідь на звернення із заявою щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не довів належним чином, що належить до осіб, які прийняли спадщину, то як спадкоємець повинен був особисто подати заяву про прийняття спадщини у встановлений строк, проте у визначений законом строк цього не зробив, то у видачі Свідоцтва про право на спадщину відмовлено. З копії паспорта позивача вбачається, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Норми ст. 1272 ЦК щодо права на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються до спадкоємців, право на спадкування яких виникло із набранням чинності ЦК, що має місце в даній справі. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 міститься роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; незнання про існування заповіту; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 20 січня 2021 року №752/11156/18-ц, де зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та поряду прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови, тощо. Відповідно до положень ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан протии Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З метою прийняття спадщини позивач звернувся з даним позовом, який обґрунтовує тим, що строк на прийняття спадщини пропущений ним з поважних причин, зокрема у зв`язку з запровадженням в Україні карантинних обмежень з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, через карантинні обмеження не міг дістатися до місця знаходження спадкового майна, оскільки проживає в м.Долина Івано-Франківької області рух транспорту був обмеженим. Розпорядженням Кабінету Міністрів України „Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації від 25.03.2020 № 338-р для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України встановлено режим надзвичайної ситуації до 24.04.2020 з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України. У зв`язку із складною епідемічною ситуацією режим надзвичайної ситуації на всій території України, запроваджений відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 338-р, продовжено до 31.08.2021. Проте, [PERSON] померла [INFO] , тобто вже після 31.08.2020 (пом`якшення карантинних обмежень), а тому покликання позивача не відповідають дійсності. Належних доказів щодо поважності причин зволікання зі зверненням до нотаріуса позивач не вказав. До такого ж висновку щодо неповажності пропущеного строку для подання заяви про прийняття спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 08.12.2022 по справі № 344/15735/20, провадження № 61-21044св21. При цьому, у позивачів не було жодних перешкод надіслати заяву про прийняття спадщини поштою на адресу нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Згідно з пунктом 2.1 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5,\~спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Пунктом 3.23 Глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, що\~своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. Отже, позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори, а тому оголошення карантину не може вважатись поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Крім цього, воєнний стан в Україні, на який посилається позивач як причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, введено 24 лютого 2022\~року Указом\~Президента України\~від 24\~лютого 2022\~року №\~64/2022 та даним законодавчим актом не встановленого обмежень щодо пересування країною. За вимогами ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність вимог позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed