Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Представник Комунального\~підприємства «Дніпропетровська\~багатопрофільна клінічна\~лікарня з\~надання психіатричної\~допомоги» Дніпропетровської\~обласної ради звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Свої вимоги представник заявника обґрунтував тим, що\~ [PERSON] 08 грудня 2024 року був госпіталізований до психіатричного стаціонару для лікування у зв`язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу - шизофренія, галюцинаторно маячний синдром. На думку комісії лікарів, [PERSON] становить небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише в умовах стаціонару. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції. Доручено Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити особі, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію у психіатричний стаціонар без його згоди в примусовому порядку\~адвоката для здійснення представництва інтересів в суді за призначенням. У судовому засіданні представник заявника лікар - психіатр підтримав заяву, прокурор не заперечувала проти задоволення заяви. Особа, стовно якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку- [PERSON] пояснив, що лікуватись не буде. Він добре себе почуває та хоче додому. Його захисник не заперечував щодо лікування [PERSON] . Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~16\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбаченихстаттею 14 цього Закону. В силу ст.\~14\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. В судовому засіданні було встановлено, що 08 грудня 2024 року [PERSON] був госпіталізований до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради за направленням лікаря КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР [PERSON] ,у зв`язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу (діагноз): шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром. Згідно ч. ч. 2, 5 ст.\~27\~Закону України\~«Про психіатричну\~допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При обстеженні психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР комісія лікарів виявила, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання у зв`язку з чим: доступний формальному мовному контакту. Напружений, тривожний. В бесіду з лікарем вступає неохоче. На питання відповідає не завжди в плані поставлених запитань, при цьому поступово промова становиться за типом монологу. Емоційно напружений. Вважає, що: "я забивав цвяхи в скло, а мене привезли на лікарню...". При спрямованому опитуванні повідомляє, що :"я повинен сьогодні працювати, а я знаходжусь в лікарні...". Мислення паралогічне. Під час бесіди намагається дисимілювати свої хворобливі переживання. Вважає, що: "сусіди по гуртожитку навмисно мене оговорюють, не розумію, чому так відбувається...". Поступово відвертається вбік, починає розмовляти із мнимим співрозмовником. Психічно хворим себе не враховує. Критика до свого стану грубо порушена. Від стаціонарного лікування в умовах психіатричного стаціонару категорично відмовляється. [PERSON] поставлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-маячний синдром. Лікар - психіатр підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, про необхідність проходження курсу лікування у стаціонарних умовах, адже госпіталізація шоста та після виписки [PERSON] ліки не приймає, вживає алкоголь що призводить до погіршення стану, зокрема [PERSON] не спить, тривожний, проявляє агресію, свариться з рідними. Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року №2-рп/2016судовий\~контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченомустаттею 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених, зокрема, статями 29,55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність. Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу`для її госпіталізації до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди. Вищевказані обставини також підтверджуються рапортом працівників поліції та супровідним листом КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» Дніпропетровської обласної ради. Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, однак п."е" цієї статті передбачає законне затримання психічнохворих, зокрема для надання необхідної їм допомоги.

Outcome: approved