Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, та суми коштів сплачених за навчання повнолітньої дитини за 2023 рік. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона, позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Шлюб 29.05.2008 року розірвано. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 06.10.2006 р. відповідач сплачував аліменти на утримання двох дітей. Разом з тим, спільна з відповідачем дочка - [PERSON] навчається у Національному університеті фізичного виховання і спорту України на денній формі навчання тренерського факультету і є студенткою першого курсу. Відповідно до умов Договору № 357- БД про надання платної освітньої послуги для здобувача ступеня бакалавра на основі повної загальної середньої освіти, загальна вартість платної освітньої послуги в Національному університеті фізичного виховання і спорту України за весь термін навчання для студентки [PERSON] без врахування інфляції становить 111 600,0 грн. (сто одинадцять тисяч шістсот) гривень. Вартість платної освітньої послуги за кожний навчальний рік становить 27 900,00 грн. (двадцять сім тисяч дев?ятсот) гривень. Оплату за 2023 навчальний рік нею, позивачем, проводилось двома платежами: квитанцією від 13.02.2024 в сумі 13950,0 грн. та квитанцією до прибуткового касового ордеру №1199 від 28.08.2023 в сумі 13 950,0 грн. Позивач вказує що вона самостійно утримує дочку, несе всі витрати на її утримання, домовитися про добровільну матеріальну допомогу з батьком дочки їй не вдалося. З початку навчання дочки [PERSON] , позивачем понесено витрати на оплату за її навчання на загальну суму 27 800,0 грн. На її думку з відповідача має бути стягнуто 1/2 ч. коштів оплати за навчання дочки в Національному університеті фізичного виховання і спорту України в сумі 13 900,0 гривень. Просить, ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її, позивача, користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісячно починаючи стягнення з 01.09.2024 і до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років; стягнути з відповідача [PERSON] на її, позивача, користь частину коштів за оплату навчання дочки [PERSON] в Національному університеті фізичного виховання і спорту України, що становить 13 900,00 гривень; відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу по аліментам за один місяць. Заперечуючи проти позову, представником відповідача адвокатом Паламарчук Оленою Анатоліївною подано відзив на позов, в якому остання зазначила, що відповідач [PERSON] щодо задоволення вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] до закінчення нею навчання, не заперечує. Одночасно, відповідач [PERSON] вважає вимогу про стягнення 1/2 частини витрат на навчання доньки [PERSON] за 2023/2024 навчальний рік безпідставною та такою, що до задоволення не підлягає виходячи з наступного. Позивачка не заперечує, що на підставі рішення Коломийського міськрайонного суду від 05 травня 2018 року змінено розмір аліментів та на її користь із відповідача стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 ч. всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто до [INFO] . Суму коштів, що просить стягнути позивачка, було сплачено нею за навчання дитини ще до досягнення донькою повноліття. Заборгованості зі сплати аліментів відповідач [PERSON] , не мав. Отже, сплачувані відповідачем аліменти покривали витрати на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, зокрема і витрати, пов?язані з її навчанням. Представник відповідача вказала, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність саме платного навчання доньки, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Крім того, позивачкою у позовінй заяві не наведено відповідні норми Цивільного процесуального кодексу, на які вона посилається, як на правову підставу для стягнення із відповідача витрат на навчання доньки [PERSON] . За таких обставин вважає позовну вимогу про стягнення витрат на оплату навчання дочки [PERSON] за 2023/2024 навчальний рік (до досягнення дитиною повноліття), безпідставними. Одночасно, на даний час у відповідача на утриманні перебуває ще четверо неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Просить, в задоволенні позовної вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення коштів оплачених за навчання дочки [PERSON] , відмовити. Судові витрати стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивач у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві клопотала судове засідання проводити у її відсутності, не заперечила щодо заочного розгляду даної справи та ухвалення заочного рішення. Крім того, представником позивача адвокатом Романчич Марією Василівною подано заяву про розгляд справи без її та позивача участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Паламарчук Олена Анатоліївна подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України ) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві, відзиві на позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, за час якого у них народились діти: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.7), які в даний час є повнолітніми. 29 травня 2008 року шлюб між сторонами розірвано про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №140. Після реєстрації розірвання шлюбу сторонам присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2018 р. (справа №346/5813/17, провадження 2/346/593/18) первісний позов позивача [PERSON] задоволено частково. Змінено розмір аліменів, стягуваних із відповідача [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , жителя [ADDRESS] , українця, громадянина України на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із твердої грошової суми у розмірі 300 гривень щомісячно на кожну дитину на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Стягнення аліментів розпочати з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Відкликано виконавчий лист, виданий на виконання рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2006 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Зустрічний позов [PERSON] задоволено частково. Змінено розмір аліменів, стягуваних із [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , жителя [ADDRESS] , українця, громадянина України на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , із твердої грошової суми у розмірі 385,80 гривень щомісячно на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Стягнення аліментів розпочати з часу вступу рішення в законну силу і проводити до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Відкликано виконавчий лист, виданий на виконання рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 листопада 2014 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , жителя [ADDRESS] , українця, громадянина України на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Стягнення аліментів розпочати з 29 березня 2018 року і проводити до повноліття дитини (а.с.12-13). Згідно ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2018 р. (справа №346/5813/17, провадження 2/346/593/18) виправлено допущену описку в рішенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2018 року по справі № 346/5813/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: [PERSON] про зміну розміру аліментів та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, зазначивши, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , слід стягувати на користь [PERSON] (а.с.14). Встановлено, що згідно довідки №833, виданої 24 травня 2024 року НУ Фізичного виховання і спорту (тренерський факультет), дочка сторін по справі - [PERSON] , є студенткою 1 курсу ступеня бакалавра денної форми навчання тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України. Термін навчання з 01.09.2023 р. по 30.06.2027 р. (а.с.9). 23.08.2023 року між Національним університетом фізичного виховання і спорту України та позивачем [PERSON] укладено договір №357-БД про надання платної освітньої послуги для здобувача ступеня бакалавра на основі повної загальної середньої освіти. Зі змісту договору слідує, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 111\~600 грн. Вартість платної освітньої послуги за кожний навчальний рік 27\~900 грн. (а.с.10). Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 28 серпня 2023 року, здійснено оплату за навчання [PERSON] на суму 13900 грн. та згідно квитанції «Приват Банку» від 13.02.2024 р. позивачем здійснено оплату за навчання на суму 13900 грн. (а.с.11). Згідно з частиною 1 статті 28 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці визнають право дитини на освіту, і з метою поступового досягнення здійснення цього права на підставі рівних можливостей вони, зокрема: а) вводять безплатну обов`язкову початкову освіту; b) сприяють розвиткові різних форм середньої освіти, як загальної, так і професійної, забезпечують її доступність для всіх дітей та вживають таких заходів, як введення безплатної освіти та надання у випадку необхідності фінансової допомоги; с) забезпечують доступність вищої освіти для всіх на підставі здібностей кожного за допомогою всіх необхідних засобів; d) забезпечують доступність інформації і матеріалів у галузі освіти й професійної підготовки для всіх дітей; е) вживають заходів для сприяння регулярному відвіданню шкіл і зниженню кількості учнів, які залишили школу. Відповідно до частини 1 статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України Про охорону дитинства ). Статтею 199 Cімейного кодексу України (надалі - СК України ) визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина 2 статті 200 СК України). Згідно з статтею 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, до яких відносяться: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як встановлено судом, [PERSON] , [INFO] досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, що повнолітня [PERSON] є студенткою денної форми навчання, потребує матеріальної допомоги, враховуючи матеріальний стан відповідача [PERSON] та, що останній згідний сплачувати аліменти на користь позивача, на утримання дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 3000,00 грн. щомісячно починаючи з 01.09.2024 і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, суд доходить висновку, що дана позовна вимога підлягає до задоволення. Щодо стягнення 1/2 частини сплачених коштів за навчальний рік, суд зазначає наступне. Позивачем подано до суду копії квитанцій (а.с.11) на суму 27 800 ( 1/2 ч. - 13900,00 грн.), яких оплачено нею як вартість навчання доньки [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що позивач вважає, що відповідач, як батько дитини, повинен також брати участь у додаткових витратах на дитину, які полягають у платі за навчання, а відтак наявні підстави для стягнення із відповідача половини суми, яка вже була сплачена позивачем за навчання дочки. Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим ст.199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Главою 16 передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання, при цьому в ст. 201 СК України зазначено норми (перелік статей), які застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дітьми. У зазначеному переліку відсутня норма ст. 185 СК щодо обов`язку батьків брати учать у додаткових витратах. Діючим сімейним законодавством України не передбачено стягнення з батьків на користь та\\або утримання повнолітніх дочки\\ сина додаткових витрат, оскільки останні є особами, які набули повної цивільної дієздатності, тобто втратили правовий статус дитини, визначений ст. 6 СК України. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Додаткові витрати на дитину, що визначені ст. 185 СК України, не розповсюджуються на дорослих дітей, тобто дітей, які досягли повноліття. У зв`язку з зазначеним, вказані витрати не є додатковими, в розумінні ст. 185 СК України. З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам,

Outcome: partial