Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

У жовтні 2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач також просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2001 року сторони зареєстрували шлюб у Чайчинецькій сільській раді Лановецького району Тернопільської області, свідоцтво [NUMBER] . У період шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюб між подружжям припинено та існує формально, що й стало підставою звернення позивача до суду. Ухвалою суду від 16.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивачка у судове засідання не з`явилася, суду надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримала просила суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що наразі спору про поділ майна подружжя немає, він бачиться з дітьми та бере участь у їх утриманні та вихованні. Судом встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі Чайчинецькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Донька [PERSON] повнолітня. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання подружжя є неможливим, сторони спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин, а продовження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Беручи до уваги клопотання позивачки, суд вважає за можливе судові витрати залишити за нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved