Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

24.08.2023 позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] в шлюбі із відповідачем у них народилась дочка [PERSON] . З березня 2023 року вони із відповідачем проживають окремо. Донька проживає разом із нею та знаходиться повністю на її утримані. Натомість відповідач не приймає будь-якої участі у вихованні та утриманні доньки. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.08.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.09.2023 направлено до компетентного органу Республіки Польща судове доручення та витребувано: 1) у Податковому Управлінні Нижньосілемзького воєвомдства Республіки Польща довідку про доходи [PERSON] , [INFO] , PESEL: [NUMBER] за період з 2020 року до дня розгляду клопотання; 2) у Фонду соціального забезпечення, Zaklad ubezpieczen Spolecznych (ZUS), що знаходиться за адресою: Warszawa, Czerniakowska 16, відомості про те, чи перебуває [PERSON] , [INFO] , PESEL: [NUMBER] у трудових відносинах з будь-яким підприємством, установою, організацією? Якщо так, то з якою та на якій підставі (умовах) ? Витребувати відомості про його дохід за період з 2020 року до дня розгляду клопотання. Доручено компетентному суду Республіки Польща: 1) Вручити відповідачу по справі [PERSON] , [INFO] , PESEL: [NUMBER] Адреса проживання: [ADDRESS] , копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, виклик (повідомлення) про день судового розгляду та роз`яснити [PERSON] , що відповідно до ст. 178 ЦПК України він має право надати суду відзив на позовну заяву та надати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення; 2) Допитати [PERSON] , [INFO] , PESEL: [NUMBER] , як відповідача з таких питань: - чи визнає він позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів; - чи бажає [PERSON] подати свої заперечення у випадку невизнання позову; - які обставини просить взяти до уваги при вирішенні його справи; - повідомити про свій матеріальний стан (доходи за період з 2020 по день подання відомостей, наявне майно); - чи бажає [PERSON] бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області або чи погоджується на розгляд справи у його відсутності; - запропонувати [PERSON] повідомити адресу його електронної пошти, а у випадку її відсутності - номер телефону, номери інших засобів зв`язку (Viber, Telegram тощо), на які йому надсилати інформацію про хід розгляду справи. 18.04.2024 на адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшли матеріали про виконання судового доручення. Ухвалою суду від 19.04.2024 провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, поновлено та продовжено судовий розгляд. 26.07.2024 позивачем подано суду заяву про зміну предмета позову, в якій просить суд стягувати із [PERSON] в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 7126 гривень але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття. 13.08.2024 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, в якому останній зазначає, що позов є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсній потребі дитини, та обставини справи викладені позивачем не у повній мірі. Вважає, що розмір аліментів, зазначений позивачем у позовній заяві є завищеним і не відповідає матеріальним можливостям відповідача. Тому, враховуючи потреби малолітньої дочки та економічну можливість платника аліментів, вважає, що аліменти у розмірі 2000 гривень з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття є необхідним та достатнім розміром аліментів та забезпечить мінімальні потреби дитини. В судовому засіданні позивачка та її представник змінені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволити. В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав частково, а саме в розмірі 2000 гривень, з підстав наведених у відзиві. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що cторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.06.2012, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.09.2023. Після розірвання шлюбу, [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Сторони являються батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується скороченим витягом свідоцтва про народження від 05 грудня 2017 року, вчиненим Відділом реєстрації актів громадянського стану в м.Дзержонюв. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується Витягом з реєстру територіальної громади №2023/006604906 від 22.08.2023. Положеннями статті 141 СК України передбачено, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Проте, у кожному конкретному випадку суд визначає розмір аліментів, виходячи із віку та потреб дітей сторін, а також фізичних та матеріальних можливостей батьків щодо утримання своїх дітей. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач на даний час перебуває у Республіці Польща, не працевлаштований та живе на заощадження. Також, 23.07.2024 відповідач не маючи змоги знайти роботу, подав у Районне управління працевлаштування в Джержоньові документи для реєстрації та очікує на видачу адміністративного рішення, а саме встановлення статусу безробітної особи. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітньої дитини сторін на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення, а тому із відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] в розмірі 5000 (П`ять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи із 24.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що відповідач є особою молодого віку, не має на утриманні інших осіб, а тому здатний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розміри 5000 гривень щомісячно. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, Суд зазначає наступне. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Також, у відповідності до статті 141 ЦПК України, із відповідача [PERSON] в користь позивача, слід стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, що складаються витрат пов`язаних з перекладом документів в розмірі 6600 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу. Новою редакцією ЦПК (частиною 2 статті 137) встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача надав суду розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, в розмірі 8000 гривень. В судовому засіданні при розгляді позову, інтереси позивача представляв адвокат Вітів Віталій Антонович, згідно ордеру серії ВО №1054451, виданого адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально. Разом з тим, згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного суду від 09 березня 2021 року (справа № 200/10535/19-а) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Зваживши надані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, час та зусилля, витрачені на надання правової допомоги в судових засіданнях, враховуючи принцип співмірності, суд вважає, що обґрунтованим та співмірним є стягнення із відповідача на користь позивача вартості наданих послуг правничої допомоги у розмірі 5000 гривень. Понесені стороною відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги та переклад документів слід покласти на відповідача враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про стягнення із відповідача аліментів в користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки.

Outcome: partial