Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі Позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі Третя особа) про відшкодування шкоди в порядку регресу в якому вказує, що 22 липня 2022 року між Позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № АМР. 994235659.3058, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . 27 січня 2023 року у м.Київ по вул.Коновальця,15/4 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, постановою суду винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано Відповідача та притягнуто його до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] була застрахована за полісом страхування № 210076306, а тому страхувальник звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування, було складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування у сумі 96606.43 гривень та враховуючи, що цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, Позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 72712.34 гривень, таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 23894.09 гривень. На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 23894.09 гривень. Ухвалою від 23 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідач в судове засідання 14 листопада 2024 року, 04 грудня 2024 року та 19 грудня 2024 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до Судового виклику № 275/1093/24/19603/24 вих. від 10 грудня 2024 року, розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, Відповідач [PERSON] був повідомлений про судове засідання, яке відбудеться 19 грудня 2024 року о 10.00 годині. Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи неявку належним чином повідомленого Відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою Позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Представник Третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями\~274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України визначено, що\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Постановою Печерського районного суду міста Києва від 03 травня 2023 року в справі № 757/5858/23-ц, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Встановлено, що [PERSON] 27 січня 2023 року о 22.41 годині в м.Києві по вул.Є.Коновальця,15/4, керуючи автомобілем «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , порушив п.13.1, 2.3.б ПДР України, а саме: під час руху здійснив наїзд на автомобіль «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної події автомобіль отримав механічні пошкодження. /а.с.6-7/ \~ \~ \~ \~Згідно відповіді від НПУ, [PERSON] є винуватцем ДТП, яка сталася 27 січня 2023 року о 22.41 годині в м.Києві по вул.Є.Коновальця,15/4, за участю транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Toyota» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] /а.с.8-9/ \~ \~ \~ \~22 липня 2022 року між приватним акціонерним товариством «ПЗУ Україна» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ. 994235659.3058, застрахований транспортний засіб Toyota RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , строк оплати страхової премії з 29 липня 2022 року по 28 липня 2023 року. /а.с.10/ \~ \~ \~ \~Додатковою угодою № 1 від 22 липня 2022 року до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ. 994235659.3058 від 22 липня 2022 року внесено зміни до розділу 6: До керування застрахованим транспортним засобом допускається [PERSON] . /а.с.11/ \~ \~ \~ \~30 січня 2023 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання випадку, що має ознаки страхового щодо застрахований транспортний засіб Toyota RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , інший учасник - транспортний засіб «Mitsubishi» д.н.з. [NUMBER] , власник [PERSON] . /а.с.12/ \~ \~ \~ \~Відповідно до пояснень [PERSON] від 30 січня 2023 року до заяви про настання випадку, що має ознаки страхового, він [PERSON] їхав в м.Київ по вул.Є.Коновальця,15/4 та автомобіль Mitsubishi, намагаючись його обігнати, в`їхав йому в передню частину автомобіля. /а.с.13/ \~ \~ \~ \~В Акті огляду транспортного засобу від 30 січня 2024 року, зафіксовано наявні пошкодження транспортного засобу Toyota RAV 4, д.н.з. [NUMBER] . /а.с.15, 17/ Відповідно до рахунку-фактури № 2023001613 від 30 січня 2023 року, [PERSON] , сплачено ТОВ «Автосаміт ЛТД» кошти в розмірі 96606.43 гривень за ремонт автомобіля Toyota RAV 4, д.н.з. [NUMBER] . /а.с.16/ Як вбачається з страхового акту № 25382/1, на підставі події, яка сталася 27 січня 2023 року, договір № АМР.994235659.3058 від 22 липня 2022 року страхувальник [PERSON] , транспортний засіб - Toyota RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , загальний розмір страхового відшкодування по події на підставі розрахунку становить 96606.43 гривень. /а.с.18/ Відповідно до платіжної інструкції від 07 лютого 2022 року № 00089531, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перераховано ТОВ «Автосаміт ЛТД» кошти в розмірі 96606.43 гривень, призначення платежу страхове відшкодування [PERSON] за договором № АМР.994235659.3058 від 22 липня 2022 року. /а.с.20/ Згідно полісу № 210076306 від 27 січня 2023 року, транспортний засіб - Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] застраховано в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». /а.с.25/ 15 серпня 2023 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомлено ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про те, що матеріали претензії № 14265/р від 31 липня 2023 року стосовно дорожньо-транспорної пригоди, яка сталася 27 січня 2023 року за участю автомобіля Toyota RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , а також автомобіля Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно полісу ЕР-210076306.Відповідно до рахунку-фактури № 2023001613 від 30 січня 2023 року виданого ТОВ «Автосаміт ЛТД», вартість складових, що підлягають заміні 59884.94 гривень, вартість матеріалів та робіт 36721.49 гривень. Коефіцієнт фізичного зносу 0.399, з урахуванням якого на складові, що підлягають заміні, розмір матеріального збитку становить 72712.34 гривень, яка буде перерахована на рахунок ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в порядку страхового відшкодування в порядку регресу. /а.с.21/ Згідно розрахунку коефіцієнту фізичного зносу складових (КТЗ), коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Toyota RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , 2020 року виготовлення, станом на 27 січня 2023 року приймають 0.399. /а.с.22/ Відповідно до платіжного доручення № ЗР069139 від 16 серпня 2023 року від 16 серпня 2023 року, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перераховано ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» кошти в розмірі 72712.34 гривень в рахунок відшкодування по страховому акту № 230000820188 від 15 серпня 2023 року. /а.с.23/ 13 травня 2024 року за вих..№ 25382/ІНС ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було направлено на адресу [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу в якій зазначено, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 23894.09 гривень, яку йому необхідно відшкодувати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», як особі відповідальній за заподіяні збитки. /а.с.24/ Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтями 15,\~16\~ ЦК\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача на свою користь завданих збитків в розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV,\~обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). Відповідно до статті 1166 ЦК України,\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно зі статтею 1187 ЦК України,\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування, так учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань: договірне зобов`язання між Позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування, деліктне зобов`язання між потерпілим та Відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП та договірне зобов`язання між Відповідачем і Третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України,\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на викладене, стаття 1191 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, обов`язок щодо сплати всіх інших сум, якщо страхове відшкодування не покрило завданої шкоди, покладається саме на винну особу. При цьому покриття розміру завданої шкоди встановленим у договорі загальнообов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лімітом відповідальності страховика не свідчить про те, що обов`язок з відшкодування такої шкоди покладається виключно на такого страховика. Відповідача визнано винним у вчиненні страхового випадку, на підставі договору добровільного страхування, Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь власника вищевказаного автомобіля\~у розмірі 96606.43 гривень, в свою чергу Третя особа, як страхувальник винної особи сплатило на користь Позивача страхове відшкодування в розмірі 72712.34 гривень, при цьому заінтересованими особами не оспорювалася сплачена сума відшкодування. На підставі вищевикладеного, Позивач набув право вимоги до Відповідача у розмірі різниці між розміром відшкодованої ним шкоди та виплаченим відшкодуванням, що становить 23894.09 гривень (96606.43 72712.340), які підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 3028.00 гривень /а.с.4/, який підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Outcome: approved