Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

04.11.2024 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилалася на те, що 24.10.2020 року Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про що було складено актовий запис №309. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає спільно з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Відповідач часто дорікав їй з приводу того, що вона погана господарка і ставить інтереси роботи та дитини вище чим стосунки з ним. Через ці докори вона не може нормально відпочивати в оселі й змушена звертатися по допомогу до психотерапевта. Додатковою причиною непорозуміння є прямо протилежні погляди на подальше спільне життя та матеріальне забезпечення сім`ї, а також зловживання відповідачем алкогольними напоями. Сімейні відносини між ними фактично припинені з початку 2022 року. У кожного з них є індивідуальне житло та особисте майно, що виключає взаємні претензії по житлу та майну. Відповідач у теперішній час не підтримує позицію розірвання шлюбу, тому повідомив, що покладається на рішення суду і не бажає йти до суду та надавати свої пояснення з цього приводу. Подальше подружнє життя й збереження родини вважає неможливим по причині вищевикладених обставин. Суперечки про майно, що є спільною власністю, у них не має. Місце проживання та виховання дитини ними визначено з нею. Прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 24.10.2020 року Дніпровським районним у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №309; справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». 06.11.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті в судове засідання з викликом сторін. 11.12.2024 року в судове засідання позивач не з`явилася, у позові прохала справу розглянути без її участі. 11.12.2024 року в судове засідання відповідач не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, поштове повідомлення повернуто до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», будь-яких заяв чи клопотань до суду за увесь час знаходження справи на розгляді не надав, відзив на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Відповідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] від 02.11.2020 року. [INFO] в с. Різдвянка Новомиколаївського району Запорізької області народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 31.01.2005 року. 24.10.2020 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Дніпровському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №309, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2020 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.11.2020 року. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Відповідач часто дорікав їй з приводу того, що вона погана господарка і ставить інтереси роботи та дитини вище чим стосунки з ним. Через ці докори вона не може нормально відпочивати в оселі й змушена звертатися по допомогу до психотерапевта. Додатковою причиною непорозуміння є прямо протилежні погляди на подальше спільне життя та матеріальне забезпечення сім`ї, а також зловживання відповідачем алкогольними напоями. Сімейні відносини між ними фактично припинені з початку 2022 року. У кожного з них є індивідуальне житло та особисте майно, що виключає взаємні претензії по житлу та майну. Відповідач у теперішній час не підтримує позицію розірвання шлюбу, тому повідомив, що покладається на рішення суду і не бажає йти до суду та надавати свої пояснення з цього приводу. Подальше подружнє життя й збереження родини вважає неможливим по причині вищевикладених обставин. Суперечки про майно, що є спільною власністю, у них не має. Місце проживання та виховання дитини ними визначено з нею. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2,3 ст.115 СК України рішення суду\~про розірвання\~шлюбу після\~набрання ним\~законної сили\~надсилається судом\~до органу\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану за\~місцем ухвалення\~рішення для\~внесення відомостей\~до Державного\~реєстру актів\~цивільного стану\~громадян та\~проставлення відмітки\~в актовому\~записі про\~шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 24.10.2020 року, мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , сімейні відносини між ними фактично припинені з початку 2022 року. А тому суд вважає, що шлюб має бути розірвано, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Так як позивач не заявляла вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд, враховуючи принцип диспозитивності, під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved