Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Ковальчук О.В., звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , була її матір`ю. Свою заяву обґрунтовує тим, що неправильне зазначення у спадковому реєстрі прізвища її матері, а саме « [PERSON] » (російською мовою) замість « [PERSON] », унеможливлює прийняття нею спадщини. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 2910.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявник в судове засідання не з`явилась, разом з тим її представник адвокат Ковальчук О.В. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без їх участі. Вимоги заяви підтримують, просять її задоволити. Заінтересована особа: Перша ужгородська нотаріальна контора, будучи належним чином повідомленою про час та місце проведення судового розгляду справи, явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як установлено з матеріалів справи, 13 серпня 2021 року державний нотаріус Другої сєверодонецької нотаріальної контори винесла постанову, якою відмовила заявнику - [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житлову квартиру [ADDRESS] . Постанова мотивована тим, що відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 13.08.2021 за №66004191, інформацію про заповіт, посвідчений 09.12.1992 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою за р№1-9930 знайдено, але прізвище заповідача не [PERSON] , як в оригіналі заповіту, а [PERSON] (російська мова), дата та місце народження не відомо. Документи, які посвідчують право власності її матері - [PERSON] на спадкову квартиру вона не надала так як вони втрачені. Відповідно до довідки КП «Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації» від 12.03.2021 року за №271 значиться, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] (російська мова) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.12.1992 року Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою за р№1-9928. Отже, наявні розбіжності у зазначенні прізвища спадкодавця у Спадковому реєстрі та заповіті - зумовлюють необхідність встановлення в судовому порядку факту, що заявниця є її дочкою. У підтвердження вказаного факту суду надано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , з якого встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] 10.08.1974 року змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . 09 грудня 1992 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження на випадок смерті, яким заповіла належну їй квартиру в [ADDRESS] , своїй доньці - [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчено державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М. та зареєстровано в реєстрі за №19930. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.12.1992 року. [PERSON] померла [INFO] у місті Сєвєродонецьк, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області 13.04.2006. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини і громадянина. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За правилами статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб. Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку, що не можуть розглядатися в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо чинним законодавством передбачений інший порядок його встановлення. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.95 м.Київ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого акту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження (лист Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Заявник звертається до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , була її матір`ю. Метою встановлення вищевказаного факту є усунення розбіжностей внаслідок неправильного зазначення у спадковому реєстрі прізвища її матері, а саме « [PERSON] » (російською мовою) замість « [PERSON] », що унеможливлює прийняття спадщини заявником. Отже, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд, вивчивши заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, дослідивши матеріали справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що таку слід задовольнити, оскільки судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] , була її матір`ю. Обставин, які б спростовували зазначений факт, судом не встановлено.

Outcome: approved