Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Мамчур Олену Андріївну, звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] в якій просить зняти заборону відчуження щодо відчуження спадкового майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме земельної ділянки реєстраційний номер [NUMBER] , площею 0,0939 га, кадастровий №5110136800:18:013:0019, яка розташована за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS] , яка належала матері на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 21.11.2011 року виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.11.2011 року та земельну ділянку площею 0,0939 га, кадастровий номер 5110136900:18:013:0019, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.06.2008 року серії ЯЖ №300191. Позивачка вказує, що 12.10.2016 року Третьою Одеською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №828Т/2022 (колишня 968/2016) до майна померлої [INFO] [PERSON] . [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав. 16.08.2023 року приватним нотаріусом одеського міського нотаріального округу Одеської області була заведена спадкова справа номер 19/23 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Позивачка зазначає, що вона як спадкоємиця звернулася до Державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , проте їй було повідомлено про неможливість видачі вказаного свідоцтва, оскільки згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на майно боржника [PERSON] накладено арешт та заборону, номер запису про обтяження 1899388. Крім того, позивачка вказує, що спадкодавець [PERSON] була боржником у виконавчому провадженні, відкритому 30.01.2013 року на підставі виконавчого листа, виданого 22.01.2013 року Київським районним судом м. Одеси, у справі №1512/8645/2012 від 22.01.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь стягувача у відшкодування боргу за договором позики від 11.04.2011 року, у розмірі 799300 грн. [PERSON] зазначає, що із відповіді Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №66607 від 15.05.2024 року їй стало відомо, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №1512/8645/2012 від 22.01.2013 року та 30.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення документу стягувачу. Таким чином, виконавче провадження по відношенню до [PERSON] завершено відповідно до чинного законодавства. З урахуванням викладеного, у зв`язку з накладеним арештом позивач не має змоги оформити належним чином свої спадкові права, вона звернулася до суду з відповідним позовом про зняття арешту з майна. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Бескровному Я.В. Відповідач відзиву не надав. Учасники справи у засідання не прибули, представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, що [PERSON] належав будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 21.11.2011 року виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 25.11.2011 року та земельна ділянка площею 0,0939 га, кадастровий номер 5110136900:18:013:0019, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.06.2008 року серії ЯЖ №300191. Відповідно до ухвали Київського районного суду м.Одеси від 11.07.2012 у справі №1512/8645/2012 накладено заборону відчуження щодо спадкового майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме земельної ділянки реєстраційний номер [NUMBER] , площею 0,0939 га, кадастровий №5110136800:18:013:0019, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до відомостей про склад спадкоємців №18/02-14 від 31.01.2024 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяною Михайлівною повідомлено, що станом на 31.01.2024 року до складу спадкоємців входить його донька [PERSON] . Відповідно до довідки державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі Савицької Олени Юліанівни №1421/02-14 від 04.04.2024 року встановлено склад спадкоємців - [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] - спадкоємці за законом померлої [INFO] [PERSON] , які прийняли спадщину. Згідно із інформацією №66607 від 15.05.2024 року наданою Київським відділом державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) перевіркою даних АСВП встановлено, що на виконанні в Відділі перебувало виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа №1512/8645/2012 від 22.01.2013 року виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] грошової суми в розмірі 798470 грн. на користь [PERSON] . 30.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Крім того, перебували інші виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] , а саме: ВП [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], № [NUMBER], № [NUMBER]. Судом встановлено, що вказані вище виконавчі провадження завершені, але у зв`язку з несплатою боргів, арешти не знято. З урахуванням викладеного, у зв`язку з накладеним арештом позивач не має змоги оформити належним чином свої спадкові права. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено наступне, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Крім того, суд зазначає, що у позасудовому порядку арешт зняти не вбачається можливим, та викладене вище дозволяє суду дійти висновку, що наявність заборони відчуження земельної ділянки, яка належало [PERSON] , перешкоджає спадкоємиці реалізувати своє право вступити у володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті батьків. Підсумовуючи вищевикладене, позов [PERSON] до [PERSON] , про зняття заборони відчуження спадкового майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved