Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

15.11.2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову, представник позивача вказав, що 16 січня 2016 року позивач уклав шлюб з громадянкою [PERSON] [INFO] . Від спільного шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивач з моменту реєстрації шлюбу фактично здійснює утримання та виховання неповнолітньої дитини своєї дружини від першого шлюбу - [PERSON] [INFO] , (копія свідоцтва про народження до заяви додається). Даний факт підтверджується нотаріально посвідченою заявою від [PERSON] про те, що неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , знаходиться на матеріальному забезпечені [PERSON] , [INFO] . Забезпечення полягає в надані грошової та матеріальної допомоги. Біологічний батько [PERSON] , не бере жодної участі у вихованні дитини, не спілкується із сином, не цікавиться його навчанням, а з 2012 року після розлучення жодного разу не надавав ніякої фінансової та матеріальної допомоги для утримання та виховання дитини, що підтверджується довідкою про відсутність виконавчого провадження щодо стягнення аліментів. Даний факт підтверджується висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (ст.1 СК). Факт виховання та утримання дитини підтверджується довідкою про склад сім`ї в якій вказано, що за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] разом із своєю дружиною [PERSON] , сином [PERSON] , донькою [PERSON] , та сином [PERSON] . Характеристикою яка надана головою квартального комітету № 48 підтверджує той факт, що сім`я у 2018 році придбала будинок і з того часу в ньому проживає. За період проживання за даною адресою родина зарекомендувала себе, як порядна, працьовита, відповідальна, без шкідливих звичок. Дітей виховують порядними, чесними, добросовісними та у гарних умовах. У школі та садочку на них ніколи не нарікають. Виходячи з характеристики наданої адміністрацією Первомайської гімназії №2 Первомайської міської ради Миколаївської області, зазначено наступне, що сім`я [PERSON] , мати [PERSON] та вітчим [PERSON] , створили для [PERSON] всі умови для навчання: хлопець має окрему кімнату, місце для навчання, ноутбук, смартфон. Дитина росте в атмосфері любові та підтримки, яка сприяє його всебічному розвитку. Вони постійно цікавляться його успіхами у навчанні, беруть активну участь у житті класу та гімназії. [PERSON] щиро любить та поважає своїх батьків. На жаль, біологічний батько [PERSON] , [PERSON] , не бере жодної участі у його житті Він ніколи не відвідував гімназію, не спілкувався з класним керівником та не цікавиться успіхами свого сина у навчанні. Дружина позивача [PERSON] не працює та не має постійного доходу та знаходиться у декретній відпустці що підтверджується витягом з наказу ФОП [PERSON] , а від так сама не може повноцінно забезпечити матеріальний добробут дітей, чим у повній мірі допомагає [PERSON] . На сьогоднішній день позивач не має змоги підтвердити свій дохід, оскільки тривалий час працював за кордоном. На підтвердження наявності доходу виступає те, що у 20.09.2018 року заявник придбав будинок за адресою: [ADDRESS] де проживає з сім`єю, сплачує комунальні послуги за всіх членів сім`ї, так як є єдиним працездатним членом родини, (договір купівлі продажу житлового будинку додається). Також, у 2019 році був придбаний автомобіль DAEWOO LANOS 2007 року випуску, та 2024 році був придбаний автомобіль KIA CERATO 2007 року випуску ( копії тех. паспортів додаються). На теперішній час заявник проходить стажування у ФОП [PERSON] , де планує працювати. Позивач є вітчимом, у якого на вихованні та утримані перебуває [PERSON] , що можуть підтвердити свідки. Підтверджуючим фактом також виступає те, що сім`я має посвідчення багатодітної сім`ї та отримує відповідні пільги. В даному випадку, метою встановлення юридичного факту виховання та утримання дитини є повна реалізація прав, вітчима як батька дитини оскільки біологічний батько дитини не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні, а також оформлення документів, необхідних для отримання ним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. На виконання вимог вказаного закону Постановою КМУ 560 від 16.05.2024 року затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Згідно із Додатком № 5 до вказаного Порядку одним із документів, що підтверджує право військовозобов`язаного на відстрочку за п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного. На підставі ст. ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно. Причини неявки невідомі. Від представника [INFO] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову вказуючи, що відповідно облікових даних з системи АІТС «Оберіг» батько [PERSON] , [INFO] , [PERSON] з 07.07.2023 року який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період, і станом на теперішній час проходить службу у лавах ЗС України та бере безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 14.10.2023 року по теперішній час. Вказує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому; обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину - незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Отже, твердження заявника, що мати дітей не працює (знаходиться у відпустці по догляду до 4 років за власним бажанням) не є підставою не виконання особистого та індивідуального обов`язку утримувати свою дитину. Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК). Тобто, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Представник відповідача вказує, що матеріали справи також не містять жодних даних щодо місця роботи або ж роду занять заявника [PERSON] та щодо розміру отриманих ним доходів, що не дозволяє встановити, чи дійсно заявник має фактичну можливість надавати матеріальну допомогу пасинку тобто утримувати його. Також, слід зазначити, що відповідно даних державного реєстру фізичних осіб платників податків та згідно даних реєстру ПФ України станом на 27.11.2024 року заявника [PERSON] відсутні будь- які джерела доходу. Тож, на думку представника відповідача, заява [PERSON] , про те, що її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] знаходиться на матеріальному забезпечені [PERSON] не відповідає дійсності. Надана до суду довідка про склад сім`ї (зареєстрованих у житловому приміщені) осіб підтверджує лише факт спільного проживання заявника з дружиною та дітьми, проте така довідка не свідчить про утримання заявником неповнолітнього пасинка (заінтересованої особи 2 [PERSON] ,) [PERSON] [INFO] . Також, відповідно з Державногореєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб між [PERSON] і [PERSON] шлюб укладено 05.07.2024 року, (витяг додається), тобто відомості зазначені в абз. 1 позову не відповідають дійсності. Крім того, вказує, що твердження позивача про те, що він не має змоги підтвердити свій дохід не відповідає дійсності, оскільки у період 2022 року по 27.11 2024 року згідно відомостей Державної прикордонної служби [PERSON] кордон не перетинав. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] з 30.09.2006р. перебувала в зареєстрованому шлюбу і з [PERSON] . Даний шлюб було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суд Миколаївської області від 09.10.2012р. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Первомайського міськрайонного суд Миколаївської області від 13.08.2018р. 05.07.2024р. між [PERSON] і [PERSON] Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб, актовий запис № 266, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2024р. Під час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.01.2017р. та серії [NUMBER] від 14.01.2020р. Тобто, [PERSON] є вітчимом [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.07.2024 року та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 11.07.2024 року, затвердженого головою квартального комітету № 48, [PERSON] проживає за адресо: [ADDRESS] , та разом із ним проживають: [PERSON] (дружина) та діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Також, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] , посвідчена приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області, Мовчаном А.С. 05.07.2024р. та зареєстрована за № 1576, згідно якої неповнолітній [PERSON] , [INFO] , знаходиться на матеріальному забезпеченні [PERSON] . Забезпечення полягає в наданні грошової та матеріальної допомоги (гроші, одяг, продукти харчування та ліки). Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. В силу ч. 4 ст. 15 СК України невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав. З врахуванням вищенаведених норм сімейного законодавства слід дійти висновку, що обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися з настанням певних юридичних фактів. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Приписами статті 260 СК України регламентовано, що якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні. Відповідно до частини першої статті 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи із вказаного припису Закону, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинка, прямо передбачений законом, лише за сукупності наступних обставин: 1) такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; 2) вітчим може надавати матеріальну допомогу. Оскільки в СК України чітко встановлено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі, можна констатувати, що в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно актами цивільного стану (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім) та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх. Як вбачається з матеріалів справи батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , які відповідно до вищенаведених норм права зобов`язані утримувати своїх дітей, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі та чи проживають разом з дітьми або окремо від них. Однак, заявником не надано суду достатніх та переконливих доказів того, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] з поважних причин не можуть надавати сину належного утримання. З наданих суду документів вбачається, що [PERSON] з 07.07.2023 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період, і станом на теперішній час проходить службу у лавах ЗС України, тобто отримує грошове забезпечення. Згідно листа Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.07.2024р. виконавчий документ про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , станом на 08.07.2024р. на виконанні у відділі ДВС не перебуває. Разом з тим, вказана обставина не свідчить, що батько дитини не в змозі сплачувати аліменти на його утримання, немає даних, що він непрацездатний, не отримує інші доходи тощо, тобто даний письмовий доказ не свідчить, що батько з поважних причин не може утримувати дитину. Також, твердження представника позивача стосовно того, що підтвердженням відсутності надання дитині будь-якої матеріальної допомоги з боку [PERSON] є рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.12.2024р. по справі № 484/2968/24 не заслуговує на увагу, оскільки дане рішення ще не набрало законної сили. Більше того, будь-яких доказів стосовно того, що позивач може надавати матеріальну допомогу пасинку та утримувати його останнім надано не було та в матеріалах справи відсутні, відомості про будь-які офіційні джерела доходу не надані. На підставі викладеного суд знаходить необґрунтованими і безпідставними позовні вимоги, а тому позивачу слід відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed