Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, яким просить позбавити [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON] , [INFO] . У мотивування заявленого позову заявниця вказує, що 20.02.2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу [INFO] народжений син [PERSON] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року шлюб розірвано. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2018 з [PERSON] на користь заявниці стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] . На виконання вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження. Як стверджує заявниця, відповідач не сплачує аліменти. Окрім того, як стверджує заявниця, відповідач взагалі не спілкується із дитиною, не приймає участі у її вихованні, утриманні, не цікавиться її життям, що, на думку заявниці, шкодить інтересам дитини. Як стверджує заявниця, відповідач неодноразово притягувався до відповідальності, зокрема за дрібне хуліганство, за домашнє насильство, за управління транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, притягувався до кримінальної відповідальності. Заявниця просить суд позов задовольнити. Рух справи в суді першої інстанції: Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.03.2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Витребувано з органу опіки та піклування висновок про доцільність позбавлення [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.12.2024 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.12.2024 року постановлено розглянути справи в заочному порядку. Позивач подала заяву про розгляд справи у свою відсутність. Представник третьої особи подав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, просив справу розглянути у свою відсутність. Відповідач сповіщався про дату час та місце проведення підготовчого засідання за останнім відомим суду місцем реєстраційного обліку, поштовий конверт повернутий з відміткою «адресат відсутній за адресою». Встановлені судом фактичні обставини справи: 20.02.2015 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від цього шлюбу [INFO] народжений син [PERSON] . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року шлюб розірвано. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.2018 з [PERSON] на користь заявниці стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] . На виконання вказаного судового рішення було відкрито виконавче провадження 58992189. Станом на лютий 2024 року заборгованість становила 296945,74 грн. Судом встановлено, що відповідач неодноразово притягувався до відповідальності, зокрема за дрібне хуліганство № 504/3513/19, за домашнє насильство № 504/2797/19, № 504/3475/22, за управління транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння № 504/1613/18, притягувався до кримінальної відповідальності № 221/5108/17, 504/80/19. У своєму висновку від 05.06.2024 року орган опіки дійшов до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Релевантні джерела права та висновки суду. У відповідності до положення п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд, вирішуючи позовні вимоги в частині позбавлення відповідачки по відношенню до її дітей розглядає позбавлення батьківських прав як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісну матір. Виходячи зі змісту характеру цього засобу, суд вважає, що його слід застосовувати тільки тоді, коли це викликано відповідною необхідністю. Свою позицію з приводу підстав, порядку, та наслідків позбавлення батьківських прав висловив Верховний Суд України. Так, у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини з боку батька, матері є однією з підстав позбавлення їх батьківських прав. Згідно із пунктом 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання дитиною освіти. Суд вважає, що матеріали прави свідчать про те, що відповідач є лише біологічним батьком сина [PERSON] , та не бажає бути справжнім батьком, утримувати, годувати та доглядати дитину. Суд безумовно приймає до уваги, що батько дитини з 2016 року не приймав участі у житті сина. Суд вважає доведеним той факт, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті доньки не приймає, чим, щонайменше, ставить під сумнів мати високе звання батька. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач не приймає участі у забезпеченні утримання, виховання сина, забезпечення повсякденного фізичного розвитку, як складової виховання, лікування дитини, не вживає заходів щодо належного утримання, що повністю доведено матеріалами справи. Суд вважає повністю доведеним, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо свого сина, що може мати наслідком ігнорування батьком взагалі існування дитини як особистості, його духовного та фізичного розвитку, тому суд вважає можливим позбавити його батьківських прав по відношенню до [PERSON] як крайній засіб впливу, оскільки, на переконання суду, цей засіб викликаний необхідністю як наслідок недобросовісної поведінки батька по відношенню до сина. Таким чином, суд вважає ці позовні вимоги обгрунтованими, в зв`язку із чим вони підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved