Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

В липні 2024 року до Київського районного суду м. Одеси звернулась\~ [PERSON] із позовною заявою до\~Одеської міської ради про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування. Позивачка обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона [PERSON] та її батько [PERSON] постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на частину двокімнатної квартири, загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить [PERSON] , її батькові [PERSON] та спадкодавцю, її матері [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності без зазначенням часток, які належать кожному з них. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON] . 13.09.2004 року вона і її батько [PERSON] 1943 року народження, звернулися із заявою про прийняття спадщини до Третьої Одеської Державної нотаріальної контори. Від своєї частки у спадковому майні [PERSON] відмовився на користь [PERSON] , однак листом державного нотаріуса Чередниченко Г.А., було повідомлено, що, так як квартира [ADDRESS] , належить власникам на праві спільної сумісної власності і частка гр. [PERSON] , померлої [INFO] , у праві спільної сумісної власності не визначена, то Свідоцтво про право на спадщину не може бути видано. З питань визначення частки гр. [PERSON] та визнання права власності на частину квартири в порядку успадкування їй рекомендовано було звернутися до суду. У квітні 2013 року позивач повторно звернулася до Третьої Одеської Державної нотаріальної контори, де її було надано письмове роз`яснення від 17 квітня 2013 року за №1854/02-14, згідно якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні. Що і змусило позивача звернутися до суду. 19.07.2024 рок ухвалою Київського районного суду м. Одеси відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. відповідачу встановлено строк на надання відзиву. До завершення розгляду справи відповідач на позов не відізвався. Під час підготовчого провадження стороною позивача було подано клопотання про витребування від Третьої Одеської Державної нотаріальної контори (65080, м. Одеса, вул. Космонавтів, 11-А) належним чином завіреної копії спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (Свідоцтво про смерть від 05 квітня 2004 року, серія [NUMBER] , видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси). Ухвалою суду від 30.10.2024 року клопотання сторони позивача про витребування доказів було задоволено. 30.10.2024 року Київський районний суд м. Одеси під час підготовчого провадження по справі № 947/21090/24 за позовом [PERSON] до Одеської міської ради про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування, протокольною ухвалою суду ухвалив залучити в якості третьої особи [PERSON] та Третю Одеську Державну нотаріальну контору (нині - Київська державна нотаріальна контора у місті Одеса). На виконання ухвали, 13.11.2024 року до суду надійшла відповідь від Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса (вхід. № 70115 від 13.11.2024), у якій повідомлялося, що спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] , Київською держаною нотаріальною конторою у місті Одеса не заводилася. 02.12.2024 року стороною позивача до суду було надано повторне клопотання про витребування від Третьої Одеської Державної нотаріальної контори (65080, м. Одеса, вул. Космонавтів, 11-А), належним чином завіреної копії спадкової справи №1181/04 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 05.12.2024 року клопотання сторони позивача про витребування від Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином завірену копію спадкової справи №1181/04, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - було задоволено. 09.12.2024 року з Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 1181/04, заведеної після смерті [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями за законом після померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , які вчасно звернулися до нотаріуса із відповідними заявами. [PERSON] прийняла спадщину, а [PERSON] від спадщини відмовився на користь [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача адвокат Коливай С.В., який діє в суді від імені [PERSON] , позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити. Представник відповідача, та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] та її батько [PERSON] постійно проживають за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 квітня 2004 року, серія [NUMBER] , виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме: на частину двокімнатної квартири, загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належить [PERSON] , її батькові [PERSON] та спадкодавцю - матері позивача [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 01.02.1995 року за № 15-2864 на квартиру під [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без зазначенням часток, які належать кожному з них. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження; роз`ясненням нотаріуса. 13.09.2004 року [PERSON] і її батько [PERSON] , 1943 року народження, звернулись із заявами про прийняття спадщини до Третьої Одеської Державної нотаріальної контори (65080, м. Одеса, вулиця Космонавтів, 11-А). Від своєї частки у спадковому майні квартири [PERSON] відмовився на користь [PERSON] , однак листом державного нотаріуса Чередниченко Г.А., було повідомлено, що так як квартира [ADDRESS] , належить власникам на праві спільної сумісної власності і частка гр. [PERSON] , померлої [INFO] , у праві спільної сумісної власності не визначена, то Свідоцтво про право на спадщину не може бути видано. У квітні 2013 року позивач повторно звернулася до Третьої Одеської Державної нотаріальної контори де їй було надано письмове роз`яснення від 17 квітня 2013 року за № 1854/02-14, згідно якого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не виділена (визначена) частка спадкодавця у спільному майні. Що і змусила позивача звернутися до суду. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами ст. 71 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді. Стаття 1 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. За положеннями статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної і (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 370 та ч. 2 ст. 372 ЦК України з урахуванням положень п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те , що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними. «У разі виділу частки із майна , що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду . Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За положеннями ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилася внаслідок його смерті. За приписами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні достовірно встановлено, що ні домовленістю між [PERSON] , [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , ні законом , ні рішенням суду частки співвласників у праві спільної сумісної власності не були змінені, а отже [PERSON] , на день її смерті належала 1/3 частка спільної сумісної власності, на яку вона за законом мала право. За наведеного вище, у разі виділу частки із майна, що було у спільній сумісній власності померлого частки кожного із них у праві спільної сумісної власності є рівними і становлять 1/3 частку кожного співвласника. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З підстав того, що позивач постійно проживала спільно із померлою на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи, що частки осіб, які є власниками квартири на праві спільної сумісної власності є рівними і кожний співвласник має право власності по 1/3 частки квартири. Зважаючи на те, що [PERSON] [INFO] померла, її право власності припиняється в зв`язку із смертю, а сторони по справі на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями померлого першої черги за законом та з урахуванням того, що від своєї частки у спадковому майні квартири [PERSON] відмовився на користь [PERSON] її частка у спадковому майні складає (1/3 + 1/3 = 2/3 частки належить позивачу). Позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Підстав для відмови позивачу у позові, в ході розгляду справи судом не встановлено.

Outcome: approved