Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] у липні 2024 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на все\~належне їй\~майно,\~у тому числі на земельну ділянку надану для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована по [ADDRESS] . Дана земельна ділянка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААТ №\~774566. З метою оформлення спадщини на вищезазначену земельну ділянку [PERSON] 23.03.2020 звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Також представник позивачки зазначив, що державний акт на земельну ділянку на ім`я померлої [PERSON] не видавався. Позивачка є спадкоємицею за заповітом, інші спадкоємці відсутні. 17.07.2020 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Посилаючись на вказані обставини, представник позивачки просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, надану для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських споруд та ведення підсобного господарства, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 02.09.2024 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 24.10.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Також, за клопотанням представника позивачки було витребувано докази у справі. У судовому засіданні представник позивачки заявлений позов підтримав повністю з підстав указаних у позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився та подав заяву, у якій зазначив, що просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Заслухавши, пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у с.\~Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с. 3-5, 11, 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все\~належне їй\~майно,\~у тому числі на земельну ділянку площею 0,47 га надану для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, що розташована по [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.1998 (а.с. 6). Із заповіту посвідченого 13.09.2011 секретарем виконавчого комітету Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області Бей Н.А. та зареєстрованого у реєстрі за № 177, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с.\~43). Спадщину після смерті матері позивачка прийняла та 17.07.2020 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходить по [ADDRESS] на земельній ділянці отриманій у спадщину, але документа посвідчуючого права власності не отримано, а також зареєструвала своє прав власності (а.с. 9, 10). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки із Спадкового реєстру №\~78983892 від 01.11.2024, наданих державним нотаріусом Другої охтирської державної нотаріальної контори СМУ Міністерства юстиції Воропай В.В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа за № 38/2012, де є заява про прийняття спадщини від імені [PERSON] , якій 29.05.2017 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровими № 1089, 1091, 1093 на земельні ділянки надані для товарного сільськогосподарського виробництва. 17.07.2020 довидано свідоцтво на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчений 13.09.2011 Боромлянською сільською радою за реєстровим №\~177 (а.с. 40). Отже, судом установлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] за заповітом, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після її смерті, судом не установлено. Постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В., який у порядку заміщення виконував обов`язки державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори від 23.07.2020 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що знаходить по [ADDRESS] , оскільки відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності на спадкове майно, який повинен бути зареєстрований згідно норм діючого законодавства (а.с. 7). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Відповідно до повідомлення Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 02.07.2024 за № 0-18-0.99.2-1734/15-24 у книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] факту реєстрації державного акту, який посвідчує право власності на земельну ділянку, не встановлено (а.с. 8). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 131 ЗК України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема, ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки, виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 343/1048/17 провадження № 61-15559св18. Як установлено судом державний акт на земельну ділянку на ім`я спадкодавиці не видавався, остання набула права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.\~ Зважаючи на установлені судом обставини про те, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належала спірна земельна ділянка, спадщину після її смерті за заповітом прийняла позивачка та оформила свої спадкові права на житловий будинок, що розташований на спірній земельній ділянці, тому до останньої, як спадкоємиці за заповітом, перейшло право на спадщину на спірну земельну ділянку. Узв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа державного акта на право приватної власності на землю, позивачка згідно з положеннями ст. 67 Закону України «Про нотаріат», позбавлена можливості одержати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. Відтак, таке право за позивачкою можливо визнати за рішенням суду. Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved