Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

05.11.2024 ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 40270,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.11.2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем був укладений договір позики №76667923, відповідно до умов якого позикодавець надав кредитні кошти в сумі обумовленій в договорі шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений щодо позикодавця та його послуг, а також з умовами та правилами надання кредиту, та його повернення. 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступає ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги до боржника. Отже, до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №76667923 від 07.11.2023 року, укладеного між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем. Відповідно до реєстру боржників №22 від 11.06.2024 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 27800 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 19800 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач умови договору про надання позики не виконав та не повернув кредитні кошти і проценти за користування кредитом. Також, 28.10.2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем був укладений договір позики №4917735, відповідно до умов якого позикодавець надав кредитні кошти в сумі обумовленій в договорі шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений щодо позикодавця та його послуг, а також з умовами та правилами надання кредиту, та його повернення. 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступає ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги до боржника. Отже, до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №4917735 від 28.10.2023 року, укладеного між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем. Відповідно до реєстру боржників №23 від 11.06.2024 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15470 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 11470 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач умови договору про надання позики не виконав та не повернув кредитні кошти і проценти за користування кредитом. Позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитними договорами та судові витрати за подання позовної заяви. 14.11.2024 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи. Про слухання справи позивач та відповідачка повідомленні належним чином, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалася, будь-яких клопотань проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін від неї не надходило. Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" відступає ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги до боржника. Отже, до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №76667923 від 07.11.2023 року, укладеного між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем. Відповідно до реєстру боржників №22 від 11.06.2024 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 27800 грн., з яких: 8000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 19800 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач умови договору про надання позики не виконав та не повернув кредитні кошти і проценти за користування кредитом. Також, 28.10.2023 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем був укладений договір позики №4917735, відповідно до умов якого позикодавець надав кредитні кошти в сумі обумовленій в договорі шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений щодо позикодавця та його послуг, а також з умовами та правилами надання кредиту, та його повернення. 14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21відповідно до якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" відступає ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів", а ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги до боржника. Отже, до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" відповідно до договору факторингу перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №4917735 від 28.10.2023 року, укладеного між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем. Відповідно до реєстру боржників №23 від 11.06.2024 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15470 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 11470 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач умови договору про надання позики не виконав та не повернув кредитні кошти і проценти за користування кредитом. Позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" підлягають задоволенню виходячи з того, що позивач має право задовольнити свої порушенні права шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача кожної складової грошової заборгованості за кредитним договором, нарахованою відповідно до умов кредитних договорів та ст. 625 ЦК України. Що дійсно між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем були укладені договори позики, відповідно до умов яких позикодавець надав кредитні кошти в сумі обумовленій в договорах шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача. Підписанням договорів відповідач подтвердив, що він ознайомлений щодо позикодавця та його послуг, а також з умовами та правилами надання кредиту, та його повернення. Разом з цим суд зазначає, що оскільки відповідачем розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано, тому суд вважає доведеним обов`язок відповідача і його невиконання по сплаті строкових платежів за користування кредитними коштами, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитними договорами у загальному розмірі 43270 грн. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитних договорів. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючі, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 грн, який позивач сплатив при подачі позову до суду.

Outcome: partial