Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

09.10.2024 позивач звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради, про визначення додаткового строку для подання зави про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] є спадкоємцем померлої [INFO] матері [PERSON] , про що Відділом державної РАЦС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено 08.09.2023 актовий запис № 2091. Після смерті матері відкрилася спадщина, до якої входить нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,0510га, що знаходиться в СВТ «Медик», ділянка № [NUMBER] , в межах території Миколаївської міської ради. 19.07.2024 позивач звернулась до приватного нотаріуса Лашиної О.П. з заявою про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину. 19.07.2024 приватним нотаріусом Лашиною О.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №35/02-31. Постанова мотивована тим, що спадкоємцем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивач наголошує, що до витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 19.07.2024 за №5.10.405793-2024, спадкодавець [PERSON] на день смерті проживала по [ADDRESS] одна, інших зареєстрованих осіб за цією адресою немає. Тобто спадкоємців, що прийняли спадщину фактично, немає. Спадкова справа до майна померлої [PERSON] до теперішнього часу не заводилась, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру від 19.07.2024 за №77702457. Позивач наголошує, що шестимісячний строк нею пропущено з об`єктивних причин. Під час життя матері [PERSON] позивач її доглядала та турбувалась про неї в своїй квартирі [ADDRESS] , де проживала разом з нею, після її смерті займалась її похованням. Таким чином, позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю один місяць з дня набрання чинності рішенням суду. 10.10.2024 ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву позивача та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та цією ж ухвалою надано учасникам справи можливість надати свої відзив, відповідь на відзив, заперечення, витребувано інформацію щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 07.11.2024 закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. 10.12.2024\~на адресу\~суду від\~Третьої Миколаївської\~державної нотаріальної\~контори Миколаївської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~надійшов лист\~№9/9/01-16\~від 03.12.2024.\~Зі змісту\~цього листа\~слідує,\~що за даними\~інформаційної довідки\~зі Спадкового\~реєстру (спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину)\~спадкова справа\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~не виявлені. Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, від представника позивача до суду надійшла заява згідно якої підтримує позов у повному об`ємі та росить про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі та відповідно до чинного законодавства України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази та надавши їм оцінку, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.04.1998 серії [NUMBER] (повторне). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » з огляду на шлюб укладений 24.11.1990 з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 14.04.2000 серії [NUMBER] (повторне). [INFO] [PERSON] [INFO] померла у віці 83 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] в якому 08.09.2023 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено актовий запис за №2091. За витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 06.08.2024 вбачається запис про прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] « [PERSON] » та після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №024281 від 19.09.2000 на підставі рішення ММР від 11.07.2000 за №21/14 [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0510га в межах згідно планом. Земельна ділянка розташована на території ММР СВТ «Медик», ділянка № [NUMBER] , землю передано для садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3197. 19.07.2024 позивач звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Лашиної О.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] , яке складається з земельної ділянки площею 0,0510га, що знаходиться в СВТ «Медик», ділянка № [NUMBER] . 19.07.2024 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Лашиною О.П. відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском останнім строку для прийняття спадщини. Свою відмову приватний нотаріус аргументує з посиланням на ст.1270 ЦК України. За повідомленням\~Третьої Миколаївської\~державної нотаріальної\~контори Миколаївської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса)\~слідує,\~що за даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не виявлені. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Листом Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30.01.2020 у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Щодо поважності пропуску строку позивачем для прийняття спадщини то суд приходить до наступних висновків. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, Верховного Суду у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є усталеною. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Днем відкриття\~спадщини для\~позивача є\~08.09.2023\~який тривав\~до 08.03.2024\~включно,\~із заявою\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом позивач звернулась до приватного нотаріуса 19.07.2024. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, [PERSON] посилалась/зазначає об`єктивні причини: про відсутність у неї юридичної освіти; під час життя матері [PERSON] позивач її доглядала та турбувалась про неї в своїй квартирі [ADDRESS] , де проживала разом з нею; після смерті матері займалась її похованням. Отже, [PERSON] не надала належних доказів на підтвердження обставин, що унеможливили її звернення до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини. Інших належних та допустимих доказів, які б підтвердили існування в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця об`єктивних обставин, у зв`язку з якими у позивачки виникли труднощі для вчинення такої дії, суду не надано. Таким чином, враховуючи наведене, суд із урахуванням вказаних норм матеріального права та релевантної судової практики, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки зазначені позивачем доводи причин пропуску такого строку не є тими безумовними підставами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed