Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 лютого 2020 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 7, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «DAEVOO LANOS» державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху, при перестроюванні не впевнився в безпечності маневру, не надав перевагу у русі транспортному засобу марки «PORSHE CAYENNE» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, по тій самій смузі на яку [PERSON] , мав намір перестроїтись. Своїми діями [PERSON] , спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. таким чином [PERSON] порушив вимоги п. п. 2.3(6), 10.1. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 06 квітня 2020 року по справі № 759/4381/20 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 124 КУпАП України. Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2020 року по справі № 759/4381/20, було відмовлено захиснику Туловичу Олегу Володимировичу в інтересах [PERSON] , у задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 квітня 2020 року по справі № 759/4381/20, залишено в силі. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «PORSHE CAYENNE» державний номерний знак [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Просили стягнути [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі:131 630 грн. та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28.06.2026 року було відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. У позовній заяві просили проводити розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду подав заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до положень ч. ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено що 19 лютого 2020 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Академіка Туполєва, 7, [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «DAEVOO LANOS» державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху, при перестроюванні не впевнився в безпечності маневру, не надав перевагу у русі транспортному засобу марки «PORSHE CAYENNE» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, по тій самій смузі на яку [PERSON] , мав намір перестроїтись. Своїми діями [PERSON] , спричинив ДТП. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. таким чином [PERSON] порушив вимоги п. п. 2.3(6), 10.1. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 06 квітня 2020 року по справі № 759/4381/20 [PERSON] було визнано вишшим у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 124 КУпАП України. Постановою Київського апеляційного суду від 15 червня 2020 року по справі № 759/4381/20, було відмовлено захиснику Туловичу Олегу Володимировичу в інтересах [PERSON] , у задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, постанову Святошинського районного суду міста Києва від 06 квітня 2020 року по справі №759/4381/20, залишено в силі. На дату ДТП, [PERSON] не мав при собі чинного полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку із чим МТСБУ прийняло рішення здійснити регламенту виплату на користь потерпілої особи у розмірі 130\~000,00 грн. Регламентна виплата у розмірі 130 000,00 грн. була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 28 травня 2020 року від [PERSON] , Звіту № 17/03/20 про оцінку автомобіля «PORSHE CAYENNE» д.н.з. - [NUMBER] , складеного 13.03.2020 року ФОП [PERSON] . Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 1479462 від 19.06.2020 року. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди МТСБУ залучило ФОП [PERSON] , котрим було виконано Звіт № 17/03/20 про оцінку автомобіля «PORSHE CA YENNE» д.н.з. [NUMBER] , складеного 13.03.2020 року, вартість послуг якого склала 1\~630,00 грн. Факт зазначеної виплати МТСБУ підтверджується платіжним дорученням № 1478136 від 27.04.2020 року. Згідно наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 6435 від 15.06.2020 року МТСБУ відшкодувало шкоду пов?язаної зі шкодою заподіяною в результаті ДТП в розмірі 130 000 грн. Загальна сума витрат МТСБУ, які пов?язані з розглядом даної справи склала 131\~630 грн. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Потерпіла особа повідомила позивача про настання ДТП та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 закону України № 961-VI. Зокрема подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяну внаслідок ДТП. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки, цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована, то Відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу Позивача завдану шкоду. Оскільки на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних, транспортних засобів, а МТСБУ перерахувало потерпілому, суму відшкодування у розмірі 130\~000,00 грн гривень, а також здійснило витрати за складання Звіту № 17/03/20 від 13.03.2020 року про оцінку автомобіля «PORSHE CAYENNE» д.н.з. [NUMBER] , в сумі 1 630,00 гривень, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд покладає судовий збір на відповідача. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved