Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

2 серпня 2024 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі -\~ТОВ «Діджи Фінанс»)\~Міньковська А.В. звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № 200512036 від 22.04.2016 року у розмірі 40265,20 грн, яка складається з суми заборгованості 26950,49 грн, суми інфляційних втрат 10885,80 грн, суми 3% річних 2428,91 грн, а також стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що 22.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду №200512036щодо кредитування. Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 13897,30 грн, з встановленням строку користування з 22.04.2016 року по 22.05.2018 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором, на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону), що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальником ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором. Станом на 24.06.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить\~40265,20 грн, яка складається з суми заборгованості 26950,49 грн, суми інфляційних втрат 10885,80 грн, суми 3% річних 2428,91 грн. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03.08.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Кравчук В.М. подав відзив на позовну заяву\~ТОВ «Діджи Фінанс», оскільки даний позов є безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Так, відповідач підтверджує, що 22.04.2016 року укладала угоду\~ № 200512036\~з ПАТ «Банк Михайлівський» та регулярно з дотриманням графіків платежів здійснювала погашення отриманого кредиту. Так, станом на 21.11.2016 року заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі та договір закритий, чим підтверджує поданими до відзиву письмовими доказами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом об`єктивно встановлено, що 22.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та\~ [PERSON] укладено угоду\~№ 200512036\~щодо кредитування. Відповідно до кредитного договору банк надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 13897,30 грн, з встановленням строку користування з 22.04.2016 року по 22.05.2017 року, а відповідач зобов`язався повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 19 травня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір факторингу №1905, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» перейшли права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і який укладений з\~ [PERSON] 20 травня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» перейшли права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і який укладений з\~ [PERSON] . Відповідно до наданих до відзиву копій платіжних документів, [PERSON] здійснювала погашення наданого їй кредиту наступним чином. Згідно квитанції № 15 від 19.05.2016 на суму 5000 грн отримувачем зазначено ПАТ «Банк Михайлівський», призначення платежу: «погашення заборгованості згідно договору № 200512036 від 22.04.2016 [PERSON] ». В подальшому, оскільки ТОВ «ФК «Фагор» була єдиним законним кредитором за кредитом, який був наданий ПАТ «Банк Михайлівський» клієнту [PERSON] , погашення кредиту здійснювалося на користь цієї фінансової компанії наступним чином. Згідноквитанції № 72 від 21.06.2016 на суму 2000 грн, квитанції від 19.08.2016 на суму 2000 грн, квитанції від 18.07.2016 на суму 2000 грн., квитанції від 20.09.2016 на суму 1000 грн, квитанції від 20.10.2016 на суму 2000 грн, квитанції від 18.11.2016 на суму 2700 грн. отримувачем зазначено ТОВ «ФК «Фагор», призначення платежу: «погашення заборгованості згідно договору № 200512036». Дослідивши зміст звіту Українського бюро кредитних історій, який сформований станом на 05.09.2024 встановлено, що згіднозапису під № 1 міститься інформація про укладений кредитний договір із ТОВ «ФК «Фагор» за №2007256 від 22.04.2016 на суму кредиту 13897,30 грн, кредит наданий строком до 22.05.2017. Перевіривши кредитну історію [PERSON] та встановивши, що в у 2016 році їй було надано лише один кредит, який у своїй сумі точно збігається із сумою наданого кредиту ПАТ «Банк Михайлівський», однак зазначений інший номер кредитного договору, суд приходить до висновку, що це один і той самий кредит, який є предметом спору. Згідно вищевказаного звіту Українського бюро кредитних історій, заборгованість за договором від 22 квітня 2016 року на суму 13897 грн 30 коп. станом на 21.11.2016 відсутня, а договір закритий. 20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором, на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону), що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 року у справі №910/11298/16 відповідно до якої позивач визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський». Однак, на момент набуття права вимоги позивачем за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» тобто станом на 20.07.2020, заборгованість [PERSON] за кредитним договором була повністю погашена. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що станом на день подання позовної заяви існує заборгованість\~ [PERSON] перед ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором\~№ 200512036\~від 22.04.2016 року. Крім того, станом 20.07.2020 року заборгованість відповідача перед первісним позичальником ПАТ «Банк Михайлівський», відсутня. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс» до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволені позову відмовлено судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed