Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] надміру виплачену грошову допомогу у розмірі 11 176 грн 67 коп. та сплачений судовий збір. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради з 01.03.2004. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 № 1751, з 01.03.2004 отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів. Відповідно до ст.18-1 Закону право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі). Згідно ст. 18 3 Закону та п. 34 Порядку, допомога на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів, надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до п. 36 Порядку допомога на дітей одиноким матерям з урахуванням доходів, призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами та виплачується протягом шести календарних місяців. Протягом 2004-2020 років відповідачка неодноразово зверталась із заявами до позивача та надавала документи для призначення допомоги одиноким матерям з урахуванням доходів. Відповідачка 12.03.2019, 03.09.2018, 04.03.2020 зверталась до позивача з пакетом документів для призначення допомоги одиноким матерям з урахуванням доходів. І кожен раз при зверненні у декларації про доходи та майновий стан осіб у розділі доходів зазначала про їх відсутність. Рішеннями Управління від 15.03.2019, 05.09.2019, 13.03.2020 [PERSON] проведені перерахунки та продовжено виплату допомоги одиноким матерям з урахуванням доходів 01.03.2019 по 31.08.2019, з 01.09.2019 по 29.02.2020, з 01.03.2020 по 31.08.2020 відповідно. При перевірці матеріального стану [PERSON] згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, виявлено, що відповідачка приховала відомості про факт роботи та нараховану заробітну плату в період отримання зазначеної допомоги. Перевіркою встановлено, що [PERSON] в зазначений період працювала та отримувала дохід у ФО-П [PERSON] , ФО-П [PERSON] , ФО-П [PERSON] . Таким чином, в період з 01.03.2019 по 31.08.2020 відповідачка неправомірно отримала допомогу в загальному розмірі 28 371 грн 48 коп. В заяві від 16.09.2020 [PERSON] просила здійснити перерахунок допомоги з урахуванням прихованих доходів та по можливості утримати суму переплати за рахунок іншого виду допомоги, у разі неможливості, зобов`язалась повернути надміру сплачені кошти на рахунок Управління. У відповідності до заяви відповідачки, за рахунок поточного виплат іншого виду допомоги Управлінням утримано 6 754 грн 51 коп. 26.10.2021 відповідачем повернуто на рахунок Управління 10 440 грн 30 коп. Залишок переодержаної суми допомоги становить 11 176 грн 67 коп. Про розмір переодержавної суми допомоги відповідачку повідомлено листами від 24.03.2021 та від 17.01.2024 із зазначенням реквізитів р/р Управління для повернення бюджетних коштів та суми боргу, однак бюджетні кошти до часу звернення з позовом до суду Управлінню не повернуті. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2024 року позовна заява прийнята, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду 10.12.2024 від представника відповідача Андренка С.Ю., який згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Міністерства Юстиції України, повноважений представляти інтереси Управління з усіма процесуальними правами, надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 10.12.2024, 23.10.2024, 10.12.2024 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв, клопотань тощо до суду від відповідачки не надходило. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачкою жодних відомостей щодо зміни її місця проживання/перебування. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідачка повідомлена належним чином. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачки про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідачка не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачка обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що протягом 2019 - 2020 років, а саме 12.03.2019, 03.09.2019, 04.03.2020 [PERSON] звернулась до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради із заявою про призначення соціальної допомоги на дітей як одинокій матері (а.с. 6, 10, 14). Одночасно із заявами про призначення соціальної допомоги на дітей як одинокій матері 12.03.2019, 03.09.2019 та 04.03.2020 [PERSON] заповнила Декларації про доходи та майновий стан як особа, яка звернулась за призначенням соціальної допомоги, де в Розділі ІІ зазначила, що не працює, трудової книжки не має, інших доходів за вказані періоди не має (а.с. 7-8, 11-12, 15-16). Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 15.03.2019, [PERSON] призначено допомогу одинокій матері (з урахуванням доходів) з 01.03.2019 по 31.08.2019 у розмірі 2 027 грн 00 коп. (а.с. 9). Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 05.09.2019, [PERSON] призначено допомогу одинокій матері (з урахуванням доходів) з 01.09.2019 по 29.02.2020 у розмірі 2 118 грн 00 коп. (а.с. 13). Рішенням Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 13.03.2020, [PERSON] призначено допомогу одинокій матері (з урахуванням доходів) з 01.03.2020 по 31.08.2020 у розмірі 2 118 грн 00 коп. (а.с. 17). При проведенні перевірки щодо правильності призначення та виплати соціальної допомоги працівниками Управління отримано відомості з Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків та виявлено, що [PERSON] в період отримання допомоги на дітей як одинока матір була працевлаштована та отримувала заробітну плату. Згідно довідки про доходи, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] працює у ФО-П [PERSON] з 01.10.2019 на посаді продавця непродовольчих товарів, форма працевлаштування - основне. За період з 01.10.2019 по 31.12.2019 загальна сума доходу [PERSON] без урахування податку з доходів фізичних осіб та військового збору становить у сумі 10 432 грн 80 коп. (а.с. 22). Згідно довідки про доходи, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] працює у ФО-П [PERSON] на посаді продавця продовольчих товарів, форма працевлаштування - основне. За період з 06.10.2018 по 06.07.2020 загальна сума доходу [PERSON] без урахування аліментів становить у сумі 53 049 грн 00 коп. (а.с. 23). Згідно довідки про доходи, виданої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , [PERSON] працює у ФО-П [PERSON] з 06.08.2019 на посаді продавця непродовольчих товарів, форма працевлаштування - основне. За період з 06.08.2019 по 31.08.2019 загальна сума доходу [PERSON] без урахування аліментів становить у сумі 2 879 грн 83 коп. (а.с. 24). Відповідачкою не було повідомлено про вищевказані обставини, що суттєво вплинуло на право та розмір призначеної допомоги. Зі змісту наданої копії заяви [PERSON] від 16.09.2020, адресованої начальнику УСЗН [PERSON] вбачається, що [PERSON] обізнана про отримання нею допомоги в розмірі не передбаченою нормами Закону. Просила здійснити перерахунок допомоги з урахуванням виявлених доходів та по можливості утримати суму переплати за рахунок іншого виду допомоги, у разі неможливості, зобов`язалась повернути надміру сплачені кошти на рахунок Управління (а.с. 24). Згідно довідки, засвідченої начальником управління [PERSON], начальником відділу [PERSON], головним спеціалістом [PERSON], розмір переодержаної допомоги за період з 01.03.2019 по 31.08.2020 [PERSON] складає 28 371 грн 48 коп. Утримано з поточної виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям - 6 754 грн 51 коп. Повернено на розрахунковий рахунок управління допомогу у сумі 10 440 грн 30 коп. Залишок переодержаної допомоги станом на 01.08.2024 складає у сумі 11 176 грн 67 коп. (а.с. 28). Допомога на дітей одиноким матерям, призначається на підставі Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII (із змінами) (далі-Закон), Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок № 1751). Відповідно абз.1 п. 34 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Відповідно до абз.1 п. 36 Порядку № 1751 допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 роки) включно. Відповідно до статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Тобто, зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому вбачається недобросовісність з боку відповідачки, оскільки вона свідомо вказала дані в деклараціях, які не відповідають дійсності. 17.01.2024 за вих. 10-29/398/4-06/24 Управлінням соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради на адресу [PERSON] направлено повідомлення про зобов`язання повернення залишку переодержаних коштів за період з 01.03.2019 по 31.08.2020 у сумі 11 176 грн 67 коп. (а.с. 27). Однак вимоги позивача не виконані, залишок переодержавної виплаченої державної соціальної допомоги одиноким матерям відповідачкою не повернута. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки неправомірно отриманих бюджетних коштів. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Проте відповідачкою не надано будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, а відтак, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 028 грн. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved