Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту смерті та тимчасово окупованій території, визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь померла [PERSON] - мати [PERSON] , який помер [INFO] , та бабуся [PERSON] . Про обставини та факт смерті [PERSON] стало відомо після телефонного дзвінка рідної сестри [PERSON] , громадянки російської федерації, яка на той момент проживала за адресом: [ADDRESS] . Після цього телефонного дзвінка зв`язок з сестрою обірвався. Про обставини зникнення зв`язку та наявність заповіту, посвідченого 10 жовтня 1997 року, державним нотаріусом Другої Симферопольської державної нотаріальної контори - Корженевською М. А., за реєстровим номером № 3-2585, [PERSON] стало відомо лише наприкінці жовтня 2022 року, зі слів подруги матері, остання, виїжджаючи у Бельгію, виконуючи прохання подруги, передала заповіт [PERSON] . У заповіті зазначено спадкове майно, що складається з двокімнатної квартири [ADDRESS] та належала матері [PERSON] на праві власності. Як стало відомо зі слів подруги матері, сестра [PERSON] - [PERSON] , користуючись тим, що Крим на той момент був анексований, посилаючись на те, що місце проживання [PERSON] невідомо, переоформила зазначену квартиру на свого сина, який зараз проживає в квартирі, права на яку оспорює позивач і є громадянином російської федерації. Крім того, стороні позивача відомо, що сестра - [PERSON] тривалий час знаходилась у лікарні м. Сімферополь, в зв`язку з ураженням судин головного мозку (інсульт). Ані місце проживання, ані стан здоров`я сестри невідомі, зв`язку з нею немає. Враховуючи викладене, позивач просить суд встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території, та визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2023 року справа була передана за підсудністю до Малиновського районного суду м.Одеси. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 21.03.2023 року справа була передана на розгляд судді Мурзенко М.В. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.03.2023 року по справі було відкрито провадження. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.08.2023 р. у зв`язку зі смертю позивача - [PERSON] у справі провадження по справі було зупинено до спливу встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2023 року по справі було відновлено провадження. Також, вирішено питання щодо витребування від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кирпич Л.В. (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 155, прим. 1-5, ел.пошта: [INFO] ) належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , № 5/2023 Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2024 року вирішено питання щодо залучення правонаступника позивача - [PERSON] . Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.06.2024 року по справі було вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 року прийнято до спільного розгляду заяву представника позивача [PERSON] про зміну (уточнення) позовних вимог від 07.10.2024 року. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 року по справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2024 року. У судове засіданні позивачка не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно. Подала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити. Також, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, у тому числі відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подали. За таких обставин суд, зі згоди сторони позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] у м. Сімферополь народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва, батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . (а.с.9) З копії паспорту [PERSON] черії [NUMBER] від 19.03.2002 року вбачається, що останнім відомим місцем реєстрації є: [ADDRESS] . (а.с.6) Також, з копії заповіту від 10.10.1997 року реєстровий номер 3-2585, посвідчений державним нотаріусом Другої Сімферопольської державної нотаріальної контори Корженевської М.О. вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «Все своє майно, яке на день моєї смерті буде мені належати, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось, у тому числі, належну мені на праві власності приватизовану квартиру [ADDRESS] я заповідаю [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному». (а.с.5) Матеріалами справи встановлено, що позивач просить суд встановити додатковий строк для прийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , яка постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . З відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вбачається, що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса) повідомляє, що за результатами проведеної перевірки по архіву підпорядкованого нам відділу та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян за період з дати народження по теперішній час не виявлено актового запису про державну реєстрацію смерті відносно [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с.121) Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , підставою для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до вимог ч.2 ст. 319 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в Автономній Республіці Крим, Україна, м. Сімферополь. Також, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , залишилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , яку [PERSON] заповіла своїм дітям - [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . (а.с.59) Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирпич Л.В. була зведена спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] № 5/2023, з якої встановлено, що з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] [INFO] (а.с.55-92) Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» особливості реалізації права на спадкування щодо тимчасово окупованої території, передбаченої частиною першою статті 3 цього Закону, регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до п. 21 Перехідних та прикінцевих положень Цивільного кодексу України: у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом шести місяців з дня його припинення або скасування у випадку, якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, територія, на якій ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення своїх повноважень органами державної влади у повному обсязі, заява про прийняття спадщини, заява про відмову від прийняття спадщини, заява про відмову від заповідального відказу, вимога кредитора спадкодавця до спадкоємців, заява про охорону спадкового майна, заява про згоду бути виконавцем заповіту після відкриття спадщини, інші заяви щодо спадщини, спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи подаються нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини. У разі якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення органами влади своїх повноважень у повному обсязі, а також у разі заведення спадкової справи не за місцем відкриття спадщини до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини", вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви. Якщо місцем подання першої заяви є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви про видачу свідоцтва в населеному пункті або на території, що не зазначені в абзаці першому цього пункту. Положення абзацу першого цього пункту в частині місця подання заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів застосовуються також до спадщини, місцем відкриття якої є населений пункт, розташований на тимчасово окупованій території України, протягом усього періоду тимчасової окупації такої території та шести місяців після завершення тимчасової окупації. Положення абзаців першого та другого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини". Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією 22.12.2022 року № 309, вся територія Автономної Республіки Крим з 20.02.2014 року перебуває у тимчасовій окупації. Стаття 1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 визначено, що згідно з правилами статті 1220 ЦК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані за наявності сукупності обставин коли у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи викладене, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Постановою Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17 визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави доля встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні». Оскільки смерть матері [PERSON] , який помер [INFO] , бабусі позивача - [PERSON] - [PERSON] настала на окупованій території, на якій органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, сторона позивача фактично була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини, оскільки про факт смерті спадкодавця позивачу не було відомо, відповідний факт не було зареєстровано на території України, а також враховуючи, що позивачу не було відомо про складений на її ім`я заповіт, суд доходить висновку про пропуск позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини після своєї померлої бабусі з поважних причин, та вважає за необхідне задовольнити позов та визначити позивачу додатковий тримісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved