Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко І. Я., звернулася до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі - Монастириська міська рада) про визнання права на завершення приватизації земельних ділянок у порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 0,41 га, які були передані останній в приватну власність рішенням третьої сесії двадцять другого скликання Чехівської сільської ради від 09.06.1995 року «Про приватизацію земельних ділянок жителями с. Чехів». Вказану спадщину прийняла сестра спадкодавця - [PERSON] , оскільки вступила у фактичне управління спадковим майном, проте за життя не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на вказані земельні ділянки, а також житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка прийняла вказану спадщину після смерті тітки, оскільки в шестимісячний термін звернулася з відповідною заявою до нотаріуса, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з тим, що [PERSON] за життя не завершила процес приватизації та не зареєструвала право власності на зазначені земельні ділянки. Окрім того, нотаріусом встановлено відсутність актового запису про народження [PERSON] , внаслідок чого неможливо підтвердити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . З огляду на наведені обставини просить позов задовольнити. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 15.11.2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі та витребувано в Монастириської державної нотаріальної контори копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Андрусенко І. Я. в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав суду письмову заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечила явку представника в судове засідання, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за відсутності її представника, з обставинами, викладеними у позовній заяві, погоджується. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом установлено такі обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.09.1964 року батьками [PERSON] , [INFO] , вказано [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] уклали шлюб 15.02.1976 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.02.1976 року. Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 09.04.1943 року, батьками [PERSON] (батько позивачки), [INFO] , який народився в с. Чехів Монастириського району Тернопільської області, вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до архівної довідки про народження № Б-167/04-15 від 16.11.2023 року, виданої Державним архівом Тернопільської області, в документах архівного фонду відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в метричній книзі про народження села Чехів Монастириського району за 1870-1944 роки є відомості, що [PERSON] (тітка позивачки) народилась [INFO] в с. Чехів Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області. Її батьками вказано [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вищевказане також підтверджується фотокопією метричної книги про народження по с. Чехів Монастириського району за 1870-1944 роки (метричний запис № 31). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 13.02.1960 року, батьками [PERSON] (тітка позивачки), [INFO] , яка народилася в с. Чехів Монастириського району Тернопільської області, зазначено [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] його батьком вказано [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Водночас у свідоцтві про народження [PERSON] та в архівній довідці про народження [PERSON] їхній батько зазначений як [PERSON] , мати - [PERSON] . Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, щосукупність досліджених доказів дають підставу зробити висновок про те, що [PERSON] , [INFO] , була сестрою [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (батько позивачки). Вказаний юридичний факт породжує правовий наслідок і від нього залежить виникнення майнових прав у позивачки, зокрема отримання спадщини. Рішенням Чехівської сільської ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області третьої сесії двадцять другого скликання № 3 від 09.06.1995 року тітці позивачки - [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і для ведення особистого підсобного господарства згідно з додатком № 1 площею 0,41 га, в тому числі для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га та для особистого підсобного господарства площею 0,16 га. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно 13.10.2023 року Монастириським відділом ДРАЦС у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до довідки № 111 від 09.10.2023 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради Чортківського району Тернопільської області, на момент смерті [PERSON] відповідно до записів в погосподарській книзі № 1 Чехівської сільської ради за 1996-2000 роки в житловому будинку [ADDRESS] разом із нею була зареєстрована її сестра [PERSON] , 1935 р. н. Вищевказане також підтверджується довідкою № 225 від 18.12.2024 року, виданою виконавчим комітетом Монастириської міської ради, зі змісту якої, окрім того, вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла її сестра - [PERSON] , яка вступила у фактичне управління спадковим майном, обробляла земельні ділянки, користувалася всім майном, що залишилося після смерті [PERSON] , включаючи речі домашнього вжитку. Інформація про інших спадкоємців [PERSON] відсутня. Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори № 560/01-16 від 29.11.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкової справи не заведено. Тітка позивачки - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2013 року. Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори № 560/01-16 від 29.11.2024 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу № 196 за 2013 рік. Як вбачається з матеріалів вищевказаної спадкової справи, позивачка [PERSON] 10.07.2013 року звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї тітки, а 03.11.2015 року - із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом. 03.11.2015 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , а також на грошові вклади з нарахованими процентами та компенсаціями, що зберігалися на рахунках в Монастириському ТВБВ № 10019/051 ВАТ «Ощадний банк України». Поряд з цим, як вбачається зі змісту листа завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 523/01-16 від 08.11.2024 року, нотаріусом було встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,41 га, що належала їй на підставі рішення Чехівської сільської ради № 3 від 09.06.1995 року. Вказану спадщину прийняла її сестра - [PERSON] , оскільки вступила у фактичне управління спадковим майном. Проте, оскільки [PERSON] за життя не розробила технічну документацію на вказану земельну ділянку та не зареєструвала речове право на неї, а також у зв`язку із відсутністю актового запису про народження [PERSON] , що унеможливлює встановлення факту родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] , позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. Інформаційним листом ПП «Землі Придністров`я» № 0867 від 02.09.2024 року позивачці відмовлено в розробці документації із землеустрою щодо земельної ділянки, належної [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували статус позивачки як спадкоємця [PERSON] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року). Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга), що було передбачено ст. 530 ЦК Української РСР (1963 року). Згідно зі ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У силу ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Як вбачається зі змісту ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. В постанові від 20.03.2019 року в справі № 350/67/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації. Про те, що до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, Верховний Суд також вказав, зокрема, в постанові від 23.11.2022 року в справі № 752/1229/21. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що тітці позивачки - [PERSON] рішенням Чехівської сільської ради народних депутатів Монастириського району Тернопільської області № 3 від 09.06.1995 року передано у власність земельні ділянки загальною площею 0,41 га, у тому числі для будівництва житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка) площею 0,25 га та для особистого підсобного господарства площею 0,16 га. [PERSON] за життя не завершила процес приватизації та не зареєструвала право власності на зазначені земельні ділянки. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину, до складу якої входять вищевказані земельні ділянки, прийняла її сестра - [PERSON] . Позивачка [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , п`ятої черги за законом, спадщину прийняла. Дані про інших спадкоємців, які прийняли спадщину - відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати за нею право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок у порядку спадкування.

Outcome: approved