Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до сестри [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх батька [PERSON] , померлого [INFO] . Позов мотивований тим, що після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої входить належне останньому на праві власності майно, а саме: житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка кадастровий номер 6325486500:02:000:0221 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №06021; земельна ділянка з кадастровим номером 6325486500:02:000:0173 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 742289. Позивач зазначає, що на момент смерті батька він (позивач) фактично проживав з ним. У 2022 році село Стара Гнилиця було тимчасово окупованим, тому він не зміг в установлений законом строк скористатися правом на подання заяви про прийняття спадщини. Після звільнення села все ще залишався великий ризик обстрілів, не до кінця розмінованих доріг та проблеми із транспортним сполученням до місця знаходження найближчого нотаріуса. 15.08.2024 року він, [PERSON] , звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області, однак отримав відмову державного нотаріуса Дідік Є.Г. у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку з роз`ясненням права завернутися до суду із цим позовом. Відповідачка [PERSON] є донькою [PERSON] , померлого [INFO] та другим спадкоємцем за законом, однак на спадщину не претендує, документи про смерть батька у нього не просила, виїхала закордон ще після повномасштабного вторгнення. Позивач вважає, що зазначені ним причини пропуску строку на прийняття спадщини після смерті батька є поважними та просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26.09.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2024 року підготовче провадження закрито, і справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав за заявленими підставами. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечує, на спадок не претендує, зазначивши, що пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, але не має намір звертатися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Враховуючи викладене, суд вважає можливим відповідно до приписів ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ст. ст. 15,16 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно копії паспорту [NUMBER] , виданого 04.11.1996 року Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області, [PERSON] , [INFO] , народився в с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, з 03.04.2009 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.03.1964 року виконкомом Старогнилицької сільради, [PERSON] народився [INFO] в с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 5. Батьки: батько- [PERSON] , мати- [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.12.1960 року Старо-Гнилицької сільради, [PERSON] народилась [INFO] в с. Стара Гнилиця Чугуївського району Харківської області, актовий запис №37. Батьки: батько- [PERSON] , мати- [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 20.02.1998 р. Відділом РАЦС Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 20.02.1998 року, актовий запис №73. Прізвище подружжя після одруження - [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 50417810, виданого 21.12.2015 року Чугуївським міськрайонним управлінням юстиції Харківської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ,\~загальною площею\~60\~кв.м,\~житловою площею\~31,4кв.м\~зареєстрований на\~праві приватної\~власності за\~ [PERSON] .Зазначена інформація узгоджується з даними, що містяться у витягу № 50417873 від 21.12.2015 18:09:59 Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказаний жилий будинок. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №742289 від 25 грудня 2002 року, виданого на підставі розпорядження Чугуївської райдержадміністрації № 332 від 09.12.2002 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 5,2127 га, що розташована на території Старогнилицької сільської ради, КСП «40 років Жовтня». Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №060021від 18 лютого 2008 року, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВО № 853771 від 03.12.2004, зареєстрованого в реєстрі за №2-3426, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010868200002, земельна ділянка площею 5,1689 га, що розташована на території Старогнилицької сільської ради, КСП «40 років Жовтня», належить на праві власності [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.11.2021 р. Виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Згідно довідки Старогнилицького старостинського округу Чугуївського району Харківської області від 22.08.2024 року № 02-01-41/159, виданої позивачу [PERSON] , його батько [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , разом з ним фактично проживав син [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належного йому на праві власності вищезазначених об`єктів нерухомого майна. Як вбачається з відповіді завідувача Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області Є. Дідік від 15.08.2024 за №1323/01-16 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. Роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно приписів статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини\~встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як зазначено в постанові від 26 жовтня 2022 року Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 522/17925/16, провадження № 61-1122св22 «Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (при умові не заведення спадкової справи після смерті спадкодавця та не здійснені повідомлення та виклику спадкоємця за заповітом нотаріусом). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2023 року у справі № 345/4153/22, провадження № 61-9356св23, зазначено, що лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, Верховного Суду у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є усталеною. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] , позивач посилається на те, що на момент смерті батька він фактично проживав з ним. У 2022 році село Стара Гнилиця було тимчасово окупованою територією, тому він не зміг в установлений законом строк скористатися правом на подання заяви про прийняття спадщини. Після звільнення села все ще залишався великий ризик обстрілів, не до кінця розмінованих доріг та проблеми із транспортним сполученням до місця знаходження найближчого нотаріуса. Суд зазначає, що 24 лютого 2022 року Указом Президента України 64/2022 на території України введено воєнний стан по всій території України у зв`язку з воєнною агресією рф. Територія села Стара Гнилиця перебувало під окупацією, органи державної влади України на цій території не працювали. Суд,\~досліджуючи \~поважність причини\~пропуску позивачем\~строку для\~прийняття спадщини,\~приймає до\~уваги \~вищенаведене,\~ і\~ вважає, що [PERSON] не мав можливості своєчасно використати своє право на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого15.11.2021 року з поважних причин, тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved