Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

12.12.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.05.2018 року (справа № 484/1634/18. провадження № 2/484/931/18). Позивачем проведено державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності набутої квартири за собою 04.02.2020 року, на підставі вищевказаного рішення суду (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2026704948104. номер запису про право власності: 35404827 від 04.02.2020 року). Зазначене вище свідчить, що саме [PERSON] являється єдиним та повноцінним власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , де визначено його місце реєстрації 27.02.1996 року. З того по теперішній час, Позивач, на постійній основі, проживає за вищевказаною адресою. Окрім Позивача, у зазначеній квартирі зареєстроване місце проживання його дітей: 1.Син, [PERSON] . [INFO] : 2.Донька, [PERSON] [INFO] (Відповідачка по справі). Більше 30-ти років Відповідачка мешкає на території російської федерації, де має власне житло та реєстрацію в Республіці Саха (Якутія) в Вілюйському районі. Також, Відповідачка має громадянство російської федерації. \~ \~ \~ \~ Останній раз на території України [PERSON] перебувала у 2020-2021 роках, де гостювала у батька та оформила посвідку на постійне проживання у країні. Після чого, поїхала додому на територію російської федерації та більше до України не поверталась. Факт реєстрації Відповідачки порушує право Позивача на вільне розпорядження і користування своїм майном та останній позбавлений можливості оформити субсидію чи отриманні інших соціальних виплат. Добровільно знятися з місця реєстрації [PERSON] не має можливості, тому єдиним способом захисту прав Позивача є звернення до суду, для визнання її такою, що втратили право користування квартирою. Центр надання адміністративних послу і апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради, за усною заявою Позивача, відмовляється припинити реєстрацію місця проживання Відповідачки за наявністю у неї громадянства російської федерації. З липня 2021 року Відповідачка не проживає за адресою: [ADDRESS] , понад один рік без поважних причин, за власною ініціативою, про що 02.10.2024 року головою ОСББ «Злагода 4» складено відповідний акт про не проживання особи за місцем реєстрації. Даний акт надано представником голови ОСББ Сікорською Г.Ю. за підписами місцевих жителів: [PERSON] ( [ADDRESS] ). [PERSON] ( [ADDRESS] ). [PERSON] ( [ADDRESS] ). Фактично Відповідачка не проживає у зазначеній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні квартирою Позивачем по відношенню до доньки вчинено не було. Факт відсутності за місцем реєстрації та фактичне не проживання [PERSON] понад один рік. за адресою: [ADDRESS] , в судовому засіданні можуть підтвердити свідки. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та справу слухати у його відсутність та відсутність позивача. Відповідач про час і місце слухання справи оповіщена відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України. Відзив на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08.05.2018 року (справа № 484/1634/18. провадження № 2/484/931/18). З копії будинкової книги вбачається, що відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою. Згідно Акту про не проживання особи за місцем реєстрації, наданого представником голови ОСББ «Злагода, 4» від 02.10.2024 р. відомо, що [PERSON] за даною адресою фактично не проживає починаючи з липня 2021р. по теперішній час. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно із ст.ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів. Відповідно до норм ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо без поважних причин не проживає на спірній жилплощі понад встановлені законом строки, або вибула на інше постійне місце проживання. Реєстрація відповідача у квартирі є перешкодою власнику у повному здійсненні права власності. В зв`язку з цим суд вважає необхідними зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом (ч. 2 ст. 29 ЦК України). Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач понад рік не проживає в квартирі [ADDRESS] , то суд вважає, що її слід визнати такою, що втратила право користування нею.

Outcome: approved