Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

покликаючись на виплату страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, представник позивача адвокат Бутенко М.О. у поданій до суду 05 грудня 2023 року позовній заяві просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 7 002 грн. 55 коп. та сплачений судовий збір. У поданій до суду позовній заяві вказаний представник позивача позов підтримує. У поданій до суду заяві відповідач позов не визнав, вказує, що його страховою компанією виплачена вся сума збитків, які поніс позивач. Крім цього, зазначає, що в ремонтній калькуляції від 09.03.2021 вказано, що заміна дзеркала проводилася автомобілю марки Opel Ampera-E Business+, а не Chevrolet Bolt. Сторони відповідно до ст.128-130\~ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. У поданій до суду позовній заяві вказаний представник позивача просить справу розглянути без участі представника. У поданій до суду заяві відповідач просить справу розглянути без його участі. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, думку сторін, дійшов висновку про можливість розглянути справу у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив такі обставини. 22 грудня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №81562а0р, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов?язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Chevrolet Bolt EV» д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов?язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 02 березня 2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Chevrolet Bolt EV" д.н.3. « [NUMBER] » та транспортного засобу "Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Згідно з повідомленням про ДТП (Європротоколу) [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Відповідно до страхового акту №ARX2739552 від 15.03.2021 АТ "СК "АРКС" здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 12 313 грн. 50 коп. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СК АСКО ДС» згідно з договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АP4599263. Згідно з відповідю ПрАТ «СК АСКО ДС» заява [PERSON] про виплату страхового відшкодування 03.03.2021 розглянута, майнові вимоги заявника визнані та 12.04.2021 прийнято вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 5 310 грн. 95 коп. Таким чином, ПрАТ "СК АСКО ДС" виконало існуючі зобов`язання за полісом ОСЦПВ №АР/4599263 від 01.10.2021 та здійснило в межах ліміту відшкодування завданої шкоди, а тому правові підстави для задоволення заяви №0004718/ІНС.ЛОУ АТ "СК "АРКС" на виплату страхового відшкодування від 11.05.2021 відсутні. У виплаті страхового відшкодування в порядку регресу за шкоду, заподіяну 02.03.2021 з вини водія "Ford Focus" д.н.з. [NUMBER] [PERSON] відмовлено. До спірних\~правовідносин суд\~застосовує такі норми права. Загальні положення про відшкодування шкоди передбачені главою 82 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володілець джерела підвищеної небезпеки несе відповідальність за шкоду, яка є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини володільця джерела підвищеної небезпеки у її заподіянні. На володільця джерела підвищеної небезпеки не може бути покладено обов`язок з відшкодування такої шкоди лише в разі, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Приписами ст.1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Відповідно до п.2.1. ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Згідно з п.22.1. ст.22 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність Ст.29 вищевказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Суд дійшов таких висновків, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані положеннями Цивільного кодексу України про страхування, Законами України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «Про страхування». Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч.1 ст.10 Закону України "Про страхування"). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст.980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст.5 Закону України "Про страхування"). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п.6 ч.4 ст.6 Закону України "Про страхування"). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч.1 ст.999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст.7 Закону України "Про страхування". До них п.9 ч.1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст.993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст.993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Такі висновки висловлені ВП Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц. Відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 130 000 грн. Суд встановив, що розмір шкоди, спричиненої ДТП при зверненні до ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" з регресною вимогою (12 313 грн. 50 коп.), був меншим від страхового ліміту (130 000 грн). При цьому, документів, на підставі яких ПрАТ "СК АСКО-Донбас Північний" здійснило розрахунок суми страхового відшкодування та виплатило АТ "СК "АРКС" лише 5 310,95 грн. матеріали справи не містять. Таким чином, оскільки розмір страхового відшкодування не перевищує розміри ліміту страхової суми згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому позовні вимоги до [PERSON] як винуватця ДТП є безпідставними і у задоволенні позову необхідно відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових\~витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в позові понесені судові витрати залишаються на стороні, яка їх понесла. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed