Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.11.2024 року позовні вимоги задоволено: стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на період її навчання, в розмірі 3028,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 19 серпня 2024 року та до закінчення навчання - 30 квітня 2025 року, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп. Ухвалою суду від 26.11.2024 року виправлено описку в заочному рішенні та викладено абзац 3 резолютивної частини рішення суду від 22.11.2024 по справі № 591/8211/24, в такій редакції : «Стягнути із [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп.». Представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. та фактичних витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в сумі 112,20 грн. До заяви додано докази на підтвердження понесених витрат. Відповідач та третя особа з приводу поданої заяви про ухвалення додаткового рішення по справі своїх заперечень суду не подали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. При поданні позову позивачем було заявлено про наявність витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 5000 грн. та про наміри подати докази витрат на правову допомогу у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 28.11.2024 року, тобто в межах п`ятиденного строку з дня постановлення рішення по суті спору, представником позивача подана заява про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу та доказами їх направлення відповідачу та третій особі. Також ставить питання про відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в сумі 112,20 грн. Враховуючи наведені обставини, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. Представником позивача дотримано процедуру подання доказів понесених судових витрат. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що позивачем з адвокатом Вовк Н.С. 06.09.2024 укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до акту приймання-передачі адвокатських послуг від 01.12.2024 року за договором про надання правової допомоги від 06.09.2024 року вартість адвокатських послуг склала 5000 грн. Відповідно до п.2.1, п.2.3 Договору сторони домовилися, що незалежно від результатів вирішення справи судом першої інстанції загальна вартість послуг з правничої допомоги за дорученням клієнта, у тому числі гонорар за представництво в суді першої інстанції є фіксованою і складає 5000,00 грн. Клієнт зобов`язаний оплатити послуги адвокату на підставі п.2.1 цього договору протягом 30 днів після ухвалення рішення суду у справі (а.с. 149-153). Від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв?язку з їх неспівмірністю. На переконання суду заявлений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними доказами, є співмірними зі складністю справи, фактично витраченим часом на представництво інтересів відповідача у суді, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта, тому підлягає розподілу. За таких обставин відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, у розмірі 5000 грн. 00 коп. Також представник позивача просить стягнути витрати на оплату поштових послуг з надіслання заяви про ухвалення додаткового рішення та додала квитанції в сумі 112,20 грн. На підтвердження понесення таких витрат разом із скаргою подано копії фіскальних чеків, накладної та опису вкладення (а.с. 154-155). Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підставі наведеної норми витрати по оплаті поштових послуг в сумі 112,20 грн. підлягають розподілу та стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved