Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Дубечненської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] (надалі спадкодавець) перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали у житловому будинку [ADDRESS] . За життя, вони не оформляли правовстановлюючі документи та право власності на вказаний житловий будинок і господарські будівлі та споруди. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку із відповідною часткою належних до нього господарських будівель та споруд. За життя [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів позивачу. Спадкоємцями після смерті останнього є позивач та його мати [PERSON] , яка спадщину прийняла належним чином. [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на будинковолодіння. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів позивачу. Вказуючи, що він є спадкоємцем за заповітом, звернувся у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус йому відмовив в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Позивач в підготовче засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву про проведення підготовчого засідання за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Представник відповідача Дубечненської сільської ради подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, не заперечує проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13) і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов входить житловий будинок, збудований у 1945 році, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві (особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] підтверджується випискою з погосподарської книги №Д-8 за 2024-2031 рік Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області (а.с. 15). Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю. За життя [PERSON] 03.03.2005 року склав заповіт, посвідчений Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, відповідно до якого все майно заповів [PERSON] (а.с. 11). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 42-43). Разом з [PERSON] на день його смерті проживала його дружина [PERSON] (а.с. 7, 16), яка відповідно до положень ч.3 ст.1268\~ЦК України прийняла спадщину після смерті чоловіка. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 14). За життя [PERSON] 03.03.2005 року склала заповіт, посвідчений Дубечненською сільською радою Старовижівського району Волинської області, відповідно до якого все майно заповіла [PERSON] (а.с. 12). Позивач у справі є сином спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження позивача (а.с. 8). Позивач не проживав з матір`ю на день її смерті, однак у встановлений законом строк подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті останньої (а.с. 49). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 03.03.2005 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 62-63). Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як син спадкодавця, є єдиним спадкоємцем за заповітом, який відповідно до положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Постановою нотаріуса від 12.11.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с. 31). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №94-2024 до майна померлої [PERSON] (а.с. 48-65), з яких також видно, що ніхто, крім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved