Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 листопада 2024 року позовні вимоги [PERSON] задоволено: зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» виплатити [PERSON] заборгованість по заробітній платі при звільненні з основного місця роботи у ПАТ «Сумихімпром» у розмірі 17178 грн. 76 коп. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром» на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. Позивачем 28.11.2024 року подано заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3200 грн. Також просить поновити строк звернення з заявою про винесення додаткового рішення у справі. В обґрунтування поважності причин пропуску строку посилається на існуючі обмеження та перешкоди, які встановлені під час особливого правового режиму, тому наявні підстави для його поновлення. Відповідач з приводу поданої заяви про ухвалення додаткового рішення по справі своїх заперечень суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При зверненні до суду з позовом позивачем було надано докази понесення витрат на професійну правничу допомогу. Однак під час ухвалення рішення судом питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу вирішено не було. Вказане є підставою для ухвалення додаткового рішення з цього питання. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 15 серпня 2024 року між позивачем з адвокатом Мірошніченком А.В. укладено договір про надання адвокатських послуг. Відповідно до п. 6.1. за послуги за п.2.1 цього договору замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 800 грн за годину роботи адвоката згідно розрахунку гонорару адвоката. Згідно розрахунку гонорару на відшкодування витрат на правничу допомогу орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу складає 800 грн.*4 години = 3200,00 грн. Згідно акту № 1 здачі-приймання послуг від 23.08.2024 року загальна вартість наданих послуг становить 3200,00 грн. Також позивачем надана копія товарного чеку №60Г про сплачу [PERSON] гонорару адвокату Мірошніченко А.В. в сумі 3200,00 грн. (а.с.9-12). Від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв?язку з їх неспівмірністю. На переконання суду заявлений розмір витрат на правничу допомогу підтверджений належними доказами, є співмірними зі складністю справи, фактично витраченим часом на представництво інтересів відповідача у суді, обсягом фактично виконаних адвокатом робіт, пов`язаних із представництвом інтересів клієнта, тому підлягає розподілу. За таких обставин відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, у розмірі 3200 грн. 00 коп.

Outcome: approved