Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 20 листопада 2024 року у справі № 602/1104/22 відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Борщівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Я.П.Горошка Борсуківської сільської ради Тернопільської області про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу відмовлено. Повне судове рішення складено 02 грудня 2024 року. 02 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Вітів В.А. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі у розмірі 13 000 гривень. Попередньо, до розгляду справи по суті, представником відповідача при подачі письмових пояснень було заявлено про суму правничих витрат, яка орієнтовно становить 12000 гривень. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які булиналежним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. За вимогами п.6 ч.1\~ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд, крім інших питань, вирішує, як розподілити судові витрати. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано\~статтею 59 Конституції України\~та\~статтею 15 ЦПК України. За приписами статей\~133,\~137 ЦПК України\~витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої\~статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п.2 частини другої\~ст. 141 ЦПК\~судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, стороні відповідача правничу допомогу надавав адвокат Вітів В.А. на підставі Договору про надання правничої допомоги від 20 лютого 2023 року, Договору про надання правничої допомоги від 22 квітня 2024 року та ордеру про надання правничої (правової) допомоги №1 від 10 лютого 2023 року. Згідно копії Акту про надання послуг від 25 листопада 2024 року виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги № б/н від 20 лютого 2023 року адвокатом виконано, а замовником Борщівським закладом загальної середньої освіти ім.Я.П.Горошка Борсукіської сільської ради Тернопільської області прийнято послуги вартістю 2000 гривень у вигляді забезпечення представництва в судовому засіданні та допиті свідка від 20 листопада 2024 року. Згідно п.3 вказаного Акту, вказана сума підлягає до сплати протягом десяти календарних днів з дня підписання акта. Як вбачається з Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) 1/7 від 12 грудня 2023 року, адвокатом Вітів В.А. було надано наступні послуги: письмові пояснення до відзиву на позовні вимоги у справі №602/1104/22 - 5000 гривень, представництво інтересів клієнта в Лановецькому районному суді Тернопільської області у справі №602/1104/22 3 засідання х 2000 гривень 6000 гривень. Загальна сума по акту 11000 гривень. Відповідно до квитанції АТ «Державний Ощадний банк України», виданої 27 грудня 2023 року на рахунок [PERSON] було здійснено зарахування безготівкових коштів в сумі 11000 гривень оплата за надання послуги письмових пояснень до відзиву на позовні вимоги згідно Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) 1/7 від 12 грудня 2023 року, згідно Договору №7 від 20 лютого 2023 року. Згідно частини 2\~статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини 4\~статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2\~ст.15 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Таким чином, позивачем надано докази на понесення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 11000 грн. Щодо витрат в сумі 2000 грн на забезпечення представництва в судовому засіданні та допиті свідка від 20 листопада 2024 року, які згідно п.3 Акта про надання послуг від 25 листопада 2024 року належало оплатити відповідачу протягом десяти днів з дня підписання акта, суд зазначає, що станом на день розгляду справи, підтвердження на проведення оплати витрат на вказану суму, не надходило. Крім того, суд вважає, що необґрунтованими та неспівмірними є витрати на правничу допомогу наведені в Акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) 1/7 від 12 грудня 2023 року, оскільки вказані витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Враховуючи наведене, враховуючи обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь Борщівського закладу\~загальної середньої\~освіти І-ІІІ\~ступенів імені\~Я.П.Горошка\~Борсуківської сільської\~ради Тернопільської\~області витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Outcome: partial