Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємців померлого [INFO] [PERSON] про встановлення факту батьківства останнього стосовно дитини [PERSON] , [INFO] та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо батька дитини. В обґрунтування позову вказувала, що з 2004 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] . Дітей у них не було. У 2011 році в санаторії ім. Пирогова в місті Саки позивач познайомилася з [PERSON] та почали підтримувати тісні стосунки, вона приїжджала до нього у місто Київ. У 2012 році [PERSON] завагітніла від [PERSON] , але він перебував у шлюбі з [PERSON] протягом тривалого часу та не збирався розривати свій шлюб. Про свою вагітність [PERSON] розповіла [PERSON] , який не знав хто фактично є батьком дитини та про відносини [PERSON] з іншим чоловіком. Оскільки [PERSON] не отримала пропозиції від [PERSON] , тому погодилась на пропозицію одруження від [PERSON] , який вважав себе батьком дитини. [INFO] [PERSON] народила хлопчика, [PERSON] зареєстрував дитину на себе. Хоча [PERSON] з дитиною постійно проживала в місті Макіївка Донецької області, [PERSON] надавав значну фінансову допомогу на утримання сина [PERSON] , сплачував за їх відпочинок та інше, щодня спілкувався телефоном та за допомогою відеозв?язку у різних месенджерах. Після початку антитерористичної операції, влітку 2014 року [PERSON] вирішив, що [PERSON] з дитиною краще покинути Макіївку, а тому вони поїхали до його знайомих у АР Крим, де перебували до вересня 2014 року. [PERSON] із сином неодноразово відпочивали разом з [PERSON] або з його рідною сестрою [PERSON] , яка дуже добре ставилася і ставиться до [PERSON] , неодноразово переказувала гроші на подарунки для дитини. Однак [INFO] [PERSON] помер. В межах розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області було призначено та проведено судову молекулярно-генетичну експертизу відповідно до результатів якої біологічне батьківство [PERSON] [INFO] відносно дитини - малолітнього [PERSON] , [INFO] , виключається. На підставі вказаного висновку експерта 15.07.2021 року ухвалено рішення, яким позов [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження задоволено. На виконання рішення суду [PERSON] звернулась до Краматорського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та отримала нове свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини - [PERSON] , були внесені зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, про що зазначено у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] стверджує, що як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] , діючи в його інтересах, має намір оформити соціальну допомогу у зв`язку з втратою годувальника, оскільки у випадку задоволення вимог, дитина буде забезпечена правом на належне утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника. Крім того, після [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тюріною В.Б. відкрито спадкову справу і у разі доведення біологічного батьківства дитини, останній буде мати право на спадкування. За таких обставин просила про задоволення позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав зазначених у позовній заяві, погодились на проведення судово - медичної та біологічної експертизи на предмет визначення кровного споріднення між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , методом ДНК-аналізу на рівні тітка-племінник. [PERSON] підтвердила в судовому засіданні те, що її брат [PERSON] підтримував близькі стосунки з [PERSON] та за життя визнавав своє батьківство щодо [PERSON] , [INFO] . Оскільки у шлюбі з [PERSON] у [PERSON] не було дітей, аби усунути будь-які сумніви щодо батьківства останнього, [PERSON] погодилась на проведення судово - медичної та біологічної експертизи на предмет визначення кровного споріднення методом ДНК- аналізу на рівні тітка-племінник та визнає результати вказаного дослідження. Представник [PERSON] категорично заперечила проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що [PERSON] не міг мати дітей, а тому висновки проведеної судово - медичної та біологічної експертизи на предмет визначення кровного споріднення методом ДНК- аналізу на рівні тітка-племінник безпідставні. Більше того, повідомила, що 12.09.2024 року [PERSON] звернулася до правоохоронних органів із заявою по факту можливої підробки висновку молекулярно-генетичної експертизи медико-генетичним центром «МАМА-ПАПА» і 13.09.2024 року Відділом поліції №3 Фастівського районного управління поліції Головного управління НП в Київській області відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до ЄРДР із попередньою кваліфікацією по ч. 3 ст. 358 КК України. При цьому 19.09.2024 року Фастівською окружною прокуратурою було винесено постанову про проведення ексгумації трупа [PERSON] , а 18.10.2024 року уповноваженою особою ВРЗЗС СВ Фастівського РУП було здійснено відібрання зразків з метою проведення медичної молекулярно-генетичної експертизи. За твердженням представника відповідача медична молекулярно-генетична експертиза буде проведена в державній установі із дотриманням норм чинного законодавства України. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тюріна В.Б. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Краматорського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причин неявки до суду не повідомили. Заслухавши пояснення представника позивача, [PERSON] та представника [PERSON], дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.06.2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №444. У відповідності до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. [INFO] [PERSON] , громадянка України у м. Макіївка Донецької області народила сина [PERSON] (Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ) батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст. 136 СК України, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. За рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.07.2021 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та виключено відомості про батьківство [PERSON] , [INFO] з актового запису №762 від 23.08.2013 року про народження [PERSON] вчиненого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції в Донецькій області. Підставою для задоволення даного позову, крім іншого, стали висновки судову молекулярно-генетичної експертизи відповідно до результатів якої біологічне батьківство [PERSON] [INFO] відносно дитини - малолітнього [PERSON] , [INFO] , виключається. На виконання рішення суду [PERSON] звернулась до Краматорського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) та отримала нове свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини - [PERSON] , були внесені зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, про що зазначено у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. У відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] . Згідно Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . В судовому засіданні ухвалою від 17.05.2023 року відмовлено у проведенні ексгумації тіла [PERSON] в межах розгляду цивільної справи, при цьому призначено судово - медичну та біологічну експертизи на предмет визначення кровного споріднення між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , методом ДНК-аналізу на рівні тітка-племінник. Постановою Київського апеляційного суду від 25.10.2023 року ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2023 року залишено без змін. У відповідності до ч. 1. ч.2, ч. 4 ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяв, право на подання яких встановлено статтями 126 і 127 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. З висновку молекулярно-генетичної експертизи від 26.03.2024 року №38517 Медико-генетичного центру ТОВ «Мама Папа» проведеного в межах даної справи вбачається, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічною тіткою, тобто сестрою батька за обома батьками, відносно учасника [PERSON] , [INFO] , народженого матір`ю [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження складає 99, 992%. Крім іншого, з матеріалів справи вбачається, що за розпискою від 16.04.2020 року, підтвердженої нотаріально посвідченою заявою, [PERSON] отримала на зберігання заощадження [PERSON] від водія [PERSON] для придбання квартири сину [PERSON] - [PERSON] (Т. 2 а.с. 167, 168). Факт визнання батьківства [PERSON] за життя щодо дитини [PERSON] - [PERSON] , підтвердила в судовому засіданні [PERSON] , яка повідомила суду, що її брат особисто повідомив їй що має сина, спілкувався з дитиною, підтримував фінансово, приводів ставити під сумнів його слова у [PERSON] не було. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на підтвердження тих обставин, про які вказує у позовній заяві, а відповідач на спростування позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позову. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що [PERSON] за станом здоров`я не мав можливості мати дітей. Виказуючи в судовому засіданні нічим не підтверджені сумніви щодо батьківства [PERSON] відповідач [PERSON] та її представник не надали жодного належного та допустимого доказу на спростування наявного висновку молекулярно-генетичної експертизи проведеної в межах даної цивільної справи. З огляду на зміст ст. 128 СК України, враховуючи наявні відомості, що засвідчують походження дитини від [PERSON] , суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог. При цьому, позовна заява не містить вимог про стягнення з відповідачів судових витрат, на їх стягненні представник позивача не наполягав у судовому засіданні. На підставі ст.ст. 126, 127, 128, 133, 135, 136 СК України,

Outcome: approved