Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог [PERSON] (попереднє прізвище [PERSON] ) (далі [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (далі Товариство) про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 24049, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 19.05.2021 про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Товариства заборгованості в розмірі 21 374,50 грн. Також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 968,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Позовна заява мотивована таким: -юридична особа, з якою було укладено кредитний договір (Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога"), і на користь якої було вчинено виконавчий напис (Товариство) є різними; -виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору від 09.09.2024 № 09/09/24-8 і додаткових угод № 48130088 від 25.02.2019 і № 648130088 від 24.02.2019, які не підтверджують безспірність вимоги відповідача до позивачки у розумінні Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172; -вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів не посвідчених нотаріально взагалі неможливо і суперечить положенням Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Виклад позицій інших учасників справи 21.10.2024 Товариство подала до суду додаткові пояснення, в яких просило у задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн відмовити. Жодних заперечень щодо суті позову не заявляло. Заперечення щодо витрат на правову допомогу обґрунтовані таким: -позивач надав недостатньо документів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу (ціни сформовані довільно без урахування об`єктивних факторів); -справа є відносно простою, не потребує спеціальних знань; -позов немайнового характеру, відповідно, позов немає ціни і позивач не несе ніяких репутаційних ризиків; -враховуючи положення статей 133, 137 ЦПК України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу. Третя особа правом на подання відзиву не скористалась. Процесуальні дії у справі Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 30.09.2024 відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче засідання 24.10.2024. Також залучив до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Київський ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ). 24.10.2024 суд ухвалою задовольнив клопотання позивачки про витребування доказів, витребував у Київського обласного державного нотаріального архіву довідку про вчинену нотаріальну дію, а саме: вчинення виконавчого напису № 24049; належно засвідченні копії нотаріальної справи щодо вчинення 19.05.2021 виконавчого напису № 24049 та відклав розгляд справи до 26.11.2024. 25.11.2024 до суду від Київського обласного державного нотаріального архіву (філія № 1) надійшов лист, до якого долучено копію виконавчого напису від 19.05.2021, зареєстрованого за № 24049. Також повідомив, що інші документи в матеріалах нотаріальної справи відсутні. 26.11.2024 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті на 11.12.2024. 11.12.2024 у судове засідання з`явились представник позивача. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу до електронного суду, зокрема, копії ухвали та судових повісток, 26.11.2024, що згідно зі статтею 272 ЦПК України вважається належним повідомленням учасника справи про дату, час та місце розгляду справи. Суд, враховуючи належне повідомлення усіх учасників справи, відсутність заяв та клопотань щодо неможливості розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи у призначеному судовому засіданні. Представник позивач у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити, зазначив, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть подані протягом п`яти днів. Фактичні обставини, встановлені судом 18.02.2019 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" і [PERSON] уклали договір № 648130088, відповідно до п. 1.1. якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 5 700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п. 1.4. цього договору. 25.02.2019 сторони уклали додаткову угоду договір № 648130088 від 18.02.2019, якою було продовжено строк надання кредиту (п. 1) Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис (п. 4.4. договору). Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна 19.05.2021 вчинила виконавчий напис № 24049 про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства за кредитним договором 648130088 від 18.02.2019, укладеним з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 28.05.2019 є ТОВ "Талон плюс", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимоги № 4 від 09.04.2021 є Товариство, заборгованості в розмірі 21 374,50 грн. 05.07.2024 старший державний виконавець Київський ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ Конюхова В.А. у межах виконавчого провадження № 65961764 наклала арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на тих, що будуть відкриті [PERSON] указані дії вчинені під ча примусового виконання виконавчого напису № 24049 від 19.05.2021, відповідно до якого стягнуто заборгованості в розмірі 21 374,50 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами та\~посадовими особами\~органів місцевого\~самоврядування встановлюється\~Законом України\~"Про\~нотаріат"\~та іншими\~актами законодавства\~України (частина\~перша статті\~39\~Закону України "Про нотаріат"). Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України "Про нотаріат"). Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц, від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. У пунктах 20, 22 постанови від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пункт 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 встановлено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662, якою доповнив перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано та визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 у справі № 172/1652/18 зробив висновок, що: укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таку ж правову позицію підтвердила і Велика Палата Верховного Суду, яка в пунктах 83, 93-95 постанови від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 виснувала, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (підпункти 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Позивач заперечує безспірність заборгованості. Відповідач не надав своїх заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, не надав жодних доказів, які підтверджували безспірність заборгованості у розумінні Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, у тому числі не надано нотаріально посвідчений кредитний договір, що став підставою для вчинення виконавчого напису. Натомість позивачка долучила до матеріалів справи договір та додаткову угоду до нього, укладені за допомогою електронного підпису, підписаного шляхом застосування одноразового ідентифікатора. З цих підстав,

Outcome: approved