Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності [PERSON] 1/2 частини будинку по [ADDRESS] ; встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини у вигляді будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] , спадщини у вигляді будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , що належав раніше: ? частина [PERSON] , який помер [INFO] та ? частина [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги обґрунтовує тим, що в [ADDRESS] знаходиться домоволодіння, яке зареєстровано за [PERSON] - ? частина та [PERSON] - 1/2 частина. [INFO] померла [PERSON] , Після її смерті спадщину прийняв [PERSON] , однак не оформив своїх прав помер [INFO] . Однак, згідно положень ст. 549 ЦК України (в. ред 1963 року) вступив в управління і володіння спадковим майном, тому вважається таким , що прийняв спадщину. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яку прийняла [PERSON] , оскільки проживала у вказаному будинку , користувалась ним, однак при житті не отримала свідоцтво про спадщину на відповідну частину будинку. Позивачка є спадкоємицею після смерті [PERSON] і спадщину прийняла, про що є відповідне свідоцтво, заведена спадкова справа № 35/2024 року. При оформленні документів в нотаріуса було встановлено, що правовстановлюючі документи спадкодавців на спадкове майно відсутні, право власності на вказаний будинок не зареєстровано, тому нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на це спадкове майно та роз`яснено право реалізувати свої спадкові права на це спадкове майно в судовому порядку, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.45). Відповідач Конотопська міська рада Сумської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, проти визнання права власності на спадкове майно не заперечує (а.с. 34,42). Третя особа: приватний нотаріус Конотопського нотаріального округу Горячева Наталія Вікторівна в судове засідання не з`явилась , надала заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.36,44) Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Встановлено судом, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Згідно з посвідкою № 2751 від 27.10.1930 року [PERSON] передано у приватну власність будинок, що розташований по [ADDRESS] (а.с.23-24). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер[INFO] (а.с.8). Згідно архівної довідки № о-24 від 03.07.2024 року у метричній книзі Миколаївської церкви м. Конотоп Конотопського повіту Чернігівської губернії за 1913 рік під № 5 є запис про народження [PERSON] [INFO] . Батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] року [PERSON] народилась [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.17) Згідно свідоцтва про одруження [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка після укладання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.18) З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] одружився з [PERSON] , яка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.19). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] одружився з [PERSON] , яка змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.28) Згідно договору дарування від 03.11.1965 року [PERSON] подарувала [PERSON] ? частину будинку з надвірними будівлями, розташовану в [ADDRESS] (а.с.27). Відповідно до інформації наданою Управлінням адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської області № 4678 від 25.09.2024 року за адресою : [ADDRESS] було зареєстровано місце проживання наступних осіб: [PERSON] з 22.06.1964 року по 11.09.1965 року, [PERSON] з 22.06.1964 року по 29.08.1981 року, [PERSON] з 22.06.1964 року по 19.10.1973 року, [PERSON] з 22.06.1964 по 19.10.1973 року, [PERSON] з 22.06.1964 року по [INFO].(а.с.22) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.08.2024 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна (будинку [ADDRESS] ) [PERSON] є онука [PERSON] (а.с.11) З технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 25.03.2024 року вбачається будинок [ADDRESS] . Площа земельної ділянки загальна 793 кв.м, забудова, 69 кв. м (а.с.25-26). Згідно листа приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Горячевої Н.В. від 03.10.2024 року №231/02-14 позивачу рекомендовано звернутися до суду за встановленням фактів, що мають юридичне значення. (а.с.29). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/; спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною п`ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Згідно з ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року. Передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Стаття 549 ЦК Української РСР 1963 року, передбачає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Статтею 551 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що якщо спадкоємець, закликаний до спадкоємства за законом або за заповітом, помер після відкриття спадщини, не встигнувши її прийняти в установлений строк (стаття 549 цього Кодексу), право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Це право померлого спадкоємця може бути здійснене його спадкоємцями на загальних підставах протягом строку, що залишився для прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Стаття 525 ЦК Української РСР 1963 року, визначає, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК Української РСР 1963 року, передбачено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно із пунктом 5.9 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець може відмовитися від права на обов`язкову частку у спадщині шляхом подачі нотаріусу заяви про те, що зі змістом заповіту він ознайомлений, зміст статті 1241 Цивільного кодексу України йому роз`яснено і він не претендує на одержання обов`язкової частки у спадщині. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вказані обставини та позов також визнаються відповідачем по справі (а.с. 24). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що визнання за позивачем права на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , не порушує нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved