Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

06.08.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова за підсудністю з Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № Z75.00507.003825417 від 03.04.2018 в розмірі 12492,32 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9454,89 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 3037,43 грн, а також понесені позивачем судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у сумі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7200 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.04.2018 року ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № Z75.00507.003825417. Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12000 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. У п. 1.2 кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 60 місяців з дня підписання договору, тобто до 03.04.2023 включно. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПАТ "Страхова Компанія «Форте Лайф» договір від 03.04.2018 добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 1655,17 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 12000 грн, з яких був сплачений на рахунок ПАТ "Страхова Компанія «Форте Лайф» страховий платіж від імені позичальника в сумі 1655,17 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позичальника, а також відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів. 16.11.2023 між AT «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23. Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 5.4 договору факторингу №16/11-23 передбачено, що фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим Договором третім особам, які згідно законодавством мають на це право. 29.12.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, відповідно до умов якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості боржників за первинними договорами. Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z75.00507.003825417 від 03.04.2018. Представник позивача вказує, що відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором в загальній сумі 12492,32 грн, з яких: 9454,89 грн заборгованість за основним боргом; 3037,43 грн заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками. Окрім того представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із розміру сплаченого судового збору - 2422,40 грн, та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7200 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07.08.2024 вказану позовну заяву залишено без руху, надано позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви. 12.08.2024 від представника позивача адвоката Маслюженка М.П., надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Позивач не надавав суду клопотань про розгляд справи в загальному порядку або в спрощеному порядку з викликом сторін, в позові зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору, відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подав. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 03.04.2018 між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] укладено договір кредиту та страхування № Z75.00507.003825417 (далі Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12000 грн, включаючи витрати на страховий платіж ( у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього Договору. Згідно з п.1.2. Договору банк надає кредит у день підписання Договору строком на 60 місяців. Відповідно до п. 1.3., 1.4. Договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 0,49% (Маржу Банку). Станом на день укладання Договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9,5 %, що разом з маржею Банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99%. Згідно з п. 1.13. Банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № [NUMBER] у гривні в рамках пакету послуг «БПР «Стартовий», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Своїм підписом у договорі [PERSON] підтвердив, що погоджується з тим, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк», тарифи та паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього договору та зобов`язується виконувати їх; ознайомлений з Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тарифами, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Ідея Банк», які розміщені на офіційному веб-сайті банку. 03.04.2018 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту, який є додатком до кредитного договору № Z75.00507.003825417 від 03.04.2018. Відповідно до ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту від 03.04.2018 та виписки з рахунку [NUMBER] , який належить [PERSON] , від 16.11.2023 ПАТ «Ідея Банк» перерахував на банківський поточний рахунок [PERSON] грошові кошти в сумі 10344,83 грн. Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПАТ "Страхова Компанія «Форте Лайф» договір від 03.04.2018 добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 1655,17 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Згідно з ордером-розпорядженням № 2 від 03.04.2018 про сплату страхового платежу та виписки з рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] , від 16.11.2023 ПАТ «Ідея Банк» на рахунок ПАТ "Страхова Компанія «Форте Лайф» перераховано грошові кошти в сумі 1655,17 грн. Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № Z75.00507.003825417 станом на 16.11.2023, борг відповідача за Кредитним договором № Z75.00507.003825417 від 03.04.2018 становить 26309,12 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 9454,89 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками у сумі 3037,43 грн, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями у сумі 13816,8 грн. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу № 16/11-23. Відповідно до п. 2.2. договору факторингу № 16/11-23 права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом та визначені в друкованому реєстрі боржників (Додаток № 2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (Додаток № 1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток 3) клієнтом фактору засобами корпоративного зв?язку в день укладання цього договору. Друкований реєстр боржників після належного його підписання вважається невід?ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 5.1 договору факторингу № 16/11-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов?язань, передбачених п. 4.1. цього договору (здійснення оплати за договором). Пункт 5.2. договору факторингу № l6/11-23 визначає, що в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов?язань, передбачених п.4.1 цього Договору клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу № 16/11-23 Фактор виконав свої зобов?язання перед Клієнтом, що підтверджується відповідними платіжними документами, а саме: копією платіжної інструкції № 566 від 17.10.2023 на суму 200 000 грн та копією платіжної інструкції № 608 від 17.11.2023 на суму 2 795 777 грн. Згідно з копією друкованого реєстру боржників № 1 від 16.11.2023 АТ «Ідея Банк» передало, а ТОВ «Фінансова Компанія «СОНАТІ» прийняв на умовах, визначених договором факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023, право вимоги, зокрема, до [PERSON] за кредитним договором Z75.00507.003825417 від 03.04.2018. 29.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Клієнт) уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. Згідно з п. 2.1. цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Умови оплати, визначені п. 4.1. вказаного договору, повністю виконані фактором, що підтверджується відповідними платіжними документами, а саме: копією платіжної інструкції № 13 від 29 грудня 2023 року на суму 30 000,00 грн; копією платіжної інструкції №1 від 28 лютого 2024 року на суму 500 000 грн; копією платіжної інструкції № 3 від 29 лютого 2024 року на суму 1 900\~000 грн; копією платіжної інструкції № 4 від 29 лютого 2024 року на суму 403 447,18 грн; копією платіжної інструкції № 5 від 29 лютого 2024 року на суму 100 000 грн. Відповідно до п. 5.1. договору факторингу № 29/12-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора з моменту підписання сторонами цього договору. Згідно з копією витягу друкованого реєстру боржників № 1 ТОВ «Фінансова Компанія «СОНАТІ» передало, а ТОВ «ССАНФОРД КАПІТАЛ» прийняв на умовах, визначених договором факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023, право вимоги до [PERSON] за кредитним договором Z75.00507.003825417 від 03.04.2018. Частиною першою\~статті 627 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. ст.\~626,\~628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до\~ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно дост.1048 цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 514 ЦК України\~передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною 1\~статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Верховний Суд України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15 сформував правову позицію, відповідно до якої боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № Z75.00507.003825417 від 03.04.2018 належним чином не виконав, тому суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Z75.00507.003825417 від 03.04.2018 в розмірі 12492,32 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9454,89 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 3037,43 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду позивачем сплачено 2422,40 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. Згідно з ч. 3\~ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При розгляді справи суд також враховує практику Верховного Суду, а саме те, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатись у ці правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Санфорд Капітал» в особі Директора [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», в особі керуючого партнера Маслюженка М.П., укладено договір про надання правової допомоги від 01 квітня 2024 року № 1/04. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем суду надано копію реєстру боржників від 09 квітня 2024 року, копію акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 2 від 10 травня 2024 року, відповідно до якого об`єднанням надано позивачу правову допомогу загальною вартістю 7200,00 грн, яка складається з проведення юридичного та фінансового аналізу боржника [PERSON] вартістю 1200 грн, складання, підписання та подання позовної заяви щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] вартістю 6000 грн. Беручи до уваги складність справи, виконану адвокатом роботу, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд доходить висновку, що вказані витрати відповідно до вимог ч. 3 ст. 133 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved