Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У червні 2024 року ТОВ «Легіон Агро» в особі представника Темнюкової Марини Ігорівни звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України, в обґрунтування якого зазначило, що 25 квітня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого є ТОВ «Легіон Агро», був укладений кредитний договір № 028Ф-ІК-ЦВ, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення 25 квітня 2023 року зі сплатою 14,5 % річних. У зв`язку з невиконанням [PERSON] прийнятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, виникла заборгованість, що стало підставою для звернення позикодавця до суду. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.03.2013 року, залишеним без змін Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.06.2013 року у справі № 2011/4774/2012 звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором за № 028ф-1кЦВ/z1 від 25.04.2008 року, укладений між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] , а саме: на однокімнатну квартиру, загальною площею 32,7 кв. м., жилою - 16,8 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] на праві власності, та передана нею в іпотеку ПАТ «ВТБ Банк» на підставі Іпотечного договору № 028Ф-ІК-ЦВ/z1 від 25.04.2008 р., посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В., шляхом продажу його на прилюдних торгах за ринковою ціною на момент продажу, в рахунок погашення боргу за Кредитним договором №028Ф-ІК-ЦВ від 25.04.2008 року в розмірі 20255 доларів 23 цента США , або за офіційним курсом НБУ у сумі 203619 (двісті три тисячі шістсот дев`ятнадцять) гривень 78 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» судові витрати в розмірі 3219 гривень. Однак, станом на даний час рішення суду не виконано. Позивач зазначає, що з ухваленням рішення в 2013 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за Кредитним договором не припинилось та триватиме до моменту фактичного повного виконання грошового зобов`язання (дати останнього платежу з погашення боргу). Відтак, ТОВ «Легіон Агро» має цілком обґрунтоване право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення. Оскільки відповідачами досі не виконано зобов`язання по сплаті заборгованості за Кредитним договором, у ТОВ «Легіон Агро» на підставі суми заборгованості, що встановлена рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.03.2013 року, залишеним без змін Ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.06.2013 року, по справі № 2011/4774/2012, за період з 12.03.2017 до 24.02.2022 року нараховано 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України у розмірі 3 013,31 доларів США. У відзиві на позовну заяву [PERSON] проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити. Зазначила, що рішення суду, на яке у позові посилається позивач, стосується виключно [PERSON] . Крім того, вказане рішення не було пред`явлене до примусового виконання державному або приватному виконавцю, отже позивач не набув статусу стягувача за цим рішення, відтак його права не порушені. Рішення суду, що стосувалося відповідачів у цій справі, було ухвалено у справі № 2-1104/10, яким з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стягнуто солідарно заборгованість за кредитним договором № 028Ф-ІК-ЦВ у розмірі 115287,00 грн. В подальшому рішення було виконано 04 листопада 2021 року, про що винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень за виконавчими листами у цій справі. Таким чином, відповідачами достроково виконано зобов`язання за кредитним договором № 028Ф-ІК-ЦВ, оскільки за умовами кредитного договору датою повернення кредиту є 25.04.2023. У відповіді на відзив на позовну заяву ТОВ «Легіон Агро» в особі представника Темнюкової Марини Ігорівни зазначило, що посилання відповідача [PERSON] на виконання позичальником та поручителями рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2012 по справі № 2-1104/10 не стосуються даної справи та не спростовують права позивача на отримання 3 % річних. Оскільки позичальник неналежним чином виконував зобов`язання за Кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 20255 доларів 23 цента США або за офіційним курсом НБУ у сумі 203619 (двісті три тисячі шістсот дев`ятнадцять) гривень 78 копійок, яка стягнута (звернуто стягнення) рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, але рішення суду також відповідачем не виконано, тому кредитор має право на стягнення з боржника 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України за весь період прострочення виконання грошового зобов`язання. Ухвалою суду від 11 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін про судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за відсутністю позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про судове засідання повідомлені належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися. Згідно з\~ч.\~3\~ст.\~131\~ЦПК Україниучасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» укладено кредитний договір № 028Ф-ІК-ЦВ, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 доларів США, з кінцевим терміном погашення 25 квітня 2023 року зі сплатою 14,5 % річних. В забезпечення виконання умов Кредитного договору 25.04.2008 року було укладено: - Іпотечний договір № 028Ф-ІК-ЦВ/z1 відповідно до якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , заг. пл. 32,7 кв. м., житл. пл. 16,8 кв. м. - Договір поруки № 028Ф-ІК-ЦВ/z2, відповідно до якого [PERSON] поручається перед Банком за виконання [PERSON] зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором № 028Ф-ІК-ЦВ. - Договір поруки № 028Ф-ІК-ЦВ/z3, відповідно до якого [PERSON] поручається перед Банком за виконання [PERSON] зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється кредитним договором № 028Ф-ІК-ЦВ. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2010 року у справі № 2-1104/10, за позовом Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором,\~стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк заборгованість за кредитним договором у розмірі 115287 (сто п`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 54 коп., судовий збір в розмірі 1152, 87 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.\~\~ Згідно з мотивувальною частиною заочного рішення від 08 квітня 2010 року, суд встановив, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №028Ф-ІК-ЦВ від 25 квітня 2008 року щодо сплати суми заборгованості та відсотків за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 14.07.2009 року виникла перед банком заборгованість, враховуючи офіційний курс НБУ гривні до долару США, в розмірі 115287, 54 гривень. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.03.2013 року, залишеним без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 27.06.2013 року, по справі № 2011/4774/2012 за позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 028ф-1к-ЦВ/z1 \~від 25.04.2008 року, позовні вимоги задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором за № 028ф-1к-ЦВ/z1 від 25.04.2008 року, укладений між ПАТ ВТБ Банк та [PERSON] , а саме на однокімнатну квартиру, загальною площею 32,7 кв.м., жилою 16,8 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , та належить [PERSON] на праві власності, та передана нею в іпотеку ПАТ «ВТБ Банк» на підставі Іпотечного договору № 028Ф-ІК-ЦВ/z1 від 25.04.2008 р., посвідченого Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляковою М.В., шляхом продажу його на прилюдних торгах за ринковою ціною на момент продажу, в рахунок погашення боргу за Кредитним договором №028Ф-ІК-ЦВ від 25.04.2008 року в \~розмірі 20255 доларів 23 цента США , або \~за офіційним курсом НБУ у сумі 203619 (двісті три тисячі шістсот дев`ятнадцять) гривень 78 копійок. Відомостей про виконання рішення або про вжиття заходів примусового виконання рішення суду від 27.03.2013 року у справі № 2011/4774/2012 матеріали справи не містять. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2015 року у справі № 638/872/15 видано дублікати виконавчого листа по цивільній справі (№2-1104/10) за\~ позовом ПАТ ВТБ БАНК до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 22 травня 2015 року на підставі виконавчих листів № 2-1104/10 та № 638/872/15-ц, виданих 05 травня 2015 року Дзержинським районним м. Харкова, відкрито виконавчі провадження № 47734510, № 47734606 та №47734681 щодо боржників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відповідно про стягнення заборгованості у розмірі 115287,54 грн, судового збору у розмірі 1152,87 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30,00 грн. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року № 849 рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2018 року № 3392 про початок здійснення процедури ліквідації Акціонерного товариства «ВТБ Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк». 26 грудня 2017 року ТОВ «Легіон Агро» взяло участь в електронних торгах на електронному майданчику ТОВ «Держзакупівлі.Онлайн», на яких придбало право вимоги за кредитним договором №028Ф-ІК-ЦВ від 25.04.2008. 29.08.2019 за результатами відкритих торгів (аукціону) оформлених протоколом №UAEA-2019-06-13-000043-b від 31.07.2019, між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Легіон Агро» було укладено договір №32-РБ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за яким АТ «ВТБ Банк» відступив шляхом продажу ТОВ «Легіон Агро» права вимоги Банку до позичальника [PERSON] , поручителів [PERSON] та [PERSON] та іпотекодавця [PERSON] за кредитним договором, договором поруки та іпотечним договором від 25.04.2008 р. згідно Додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги за ціною 235983,86 грн 29 серпня 2019 року між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Легіон Агро» укладено договір про відступлення прав за договором поруки, за яким первісний кредитор (Банк) відступає, а новий кредитор (ТОВ «Легіон Агро») набуває прав належних первісному кредитору згідно з договором поруки №028Ф-ІК-ЦВ/z2 від 25.04.2008. 29 серпня 2019 року між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Легіон Агро» укладено договір про відступлення прав за договором поруки, за яким первісний кредитор (Банк) відступає, а новий кредитор (ТОВ «Легіон Агро») набуває прав належних первісному кредитору згідно з договором поруки №028Ф-ІК-ЦВ/z3 від 25.04.2008. 04 листопада 2021 року виконавчі провадження № 47734510, № 47734606 та №47734681 закінчено постановами державного виконавця на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним виконанням рішення солідарними боржниками у ВП № 47734510 та ВП № 47734681. Відповідно до листа старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Харкові СМУМЮ Наталії Пархоменко№ 32972 від 23.03.2023, - кошти за виконавчим провадженням № 47734510 стягувалися з [PERSON] з 02.03.2018 по 28.10.2021, а саме згідно з виконавчим документом стягнуто та перераховано стягувачу наступним чином: 02.03.2018 - 5504,70 грн., 08.08.2018 - 3877,56 грн., 22.10.2018 - 5538,53 грн, 20.11.2018 - 2769,27 грн., 14.01.2019 - 2781,99 грн., 17.01.2019 - 638,32 грн., 23.04.2019 - 10493,27 грн, 19.02.2020 55,30 грн, загальна сума перерахувань на користь стягувача 31658,94 грн. - кошти за виконавчим провадженням № 47734681 стягувалися з [PERSON] з 02.03.2018 до 04.11.2021, а згідно з виконавчим документом стягнуто та перераховано стягувачу: 02.03.2018 - 6266,98 грн, 16.08.2018 - 9550,82 грн., 22.10.2018 - 5236,2 грн., 20.11.2018 - 1745,4 грн., 11.01.2019 - 1745,3 грн., 22.04.2019 - 8557,14 грн., 24.05.2019 - 2153.3 грн., 21.11.2019 - 9709,5 грн., 26.05.2020 - 16304.80 грн., 22.09.2020 - 8978,6 грн., 04.11.2021 - 14563,43 грн. Загальна сума перерахувань на користь стягувача 84811,47 грн. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною другою статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Предметом позову у справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а саме грошових коштів, стягнутих на підставі судового рішення. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до пункту 8.35. постанови від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14?591цс18). У пункті 8.22. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 зазначено, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Отже, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований Великою Палатою Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та пункті 6.19. постанови від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідач це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки. Згідно з частинами першою-другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Подібні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц, у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19. У справі, що розглядається, ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» визначило відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , предметом та підставами позову стягнення 3% річних згідно зі ст. 625 ЦК України на підставі прострочення виконання грошового зобов`язання передбаченого кредитним договором № 028Ф-ІК-ЦВ, розмір якого встановлено рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № № 2011/4774/2012. Тобто, позивач як на підставу позову у цій справі посилається виключно на невиконання грошового зобов`язання у розмірі 20255,23 доларів США відповідно до рішення суду у справі № 2011/4774/2012. При цьому, позовних вимог про стягнення 3% річних до [PERSON] , яка є відповідачем у справі № 2011/4774/2012, ТОВ «Легіон Агро» не пред`явило. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не були відповідачами у справі № 2011/4774/2012, відповідно не є боржниками позивача на суму 20255,23 доларів США згідно з рішення суду у справі № 2011/4774/2012. Єдиним боржником за цією сумою у справі № 2011/4774/2012 є [PERSON] . Отже, у цій справі позовні вимоги пред`явлено виключно до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як солідарних боржників за кредитним договором № 028Ф-ІК-ЦВ (позичальник та майнові поручителі), які були відповідачами у справі № 2-1104/10, проте не пред`явлено до [PERSON] , яка є боржником перед позивачем у справі № 2011/4774/2012 на суму 20255,23 доларів США. Крім того, суд враховує, що ТОВ «Легіон Агро» як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив на позовну заяву наполягало, що рішення у справі № 2-1104/10 не стосується предмету спору та підстав позову у справі № 638/11635/24, оскільки предметом та підставами позову, на переконання позивача, є належне виконання грошового зобов`язання на суму, яка встановлена у рішенні суду у справі № 2011/4774/2012. За таких обставин, враховуючи визначені Товариством з обмеженою відповідальністю «Легіон Агро» предмет та підстави позову, належним відповідачем у цій справі є боржник у справі № 2011/4774/2012, тобто [PERSON] . При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. При цьому, суд враховує, що незалучення належного відповідача до участі у справі має наслідком неможливість вирішення судом питання про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог, які можуть бути вирішені за належного суб`єктного складу учасників справи, оскільки належний відповідач позбавлений можливості вчинення процесуальних дій, які передбачені законом, зокрема, подання відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, заяви про застосування позовної давності тощо. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 травня 2023 року у справі № 711/1344/21 (провадження № 61-28св23). Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє ТОВ «ЛЕГІОН АГРО» у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача. Разом з тим, наведені обставини не перешкоджають позивачу звернутись із новим позовом, визначившись із належним суб`єктним складом відповідачів. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed