Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий 01 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» Ткаченко Марія Миколаївна (далі представник) в інтересах ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі також позивач) подала до суду позовну заяву до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості, в якій посилається, що відповідач не виконує умови кредитного договору, тому просить стягнути з неї заборгованість у загальному розмірі 51924 гривні 90 копійок та судові витрати в загальному розмірі 15422 гривні 40 копійок гривень (далі також позовна заява). Відповідач не подала до суду відзив проти позову. 2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін зазначає таке. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, причини свого неприбуття суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не подавала, хоча повідомлена про час, дату і місце судового розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 18 листопада 2024 року представник відповідача адвокат Грицюк Олександр Олексійович подав до суду заяву в якій зазначив, що просить відкласти розгляд справи, через необхідність ознайомитися з матеріалами справи, проте доказів неможливості прибуття до суду до заяви не долучив. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі. Суддя Іванівського\~районного суду\~Одеської області\~ухвалою від\~08\~листопада2024 року відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснив право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази. Іванівський районний суд Одеської області ухвалою від 18 грудня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати відклав розгляд справи за клопотанням представника відповідача адвоката Панфілової Ілони Ігорівни, через її зайнятість в іншому судовому засіданні. Іванівський районний\~суд Одеської\~області ухвалоювід 18 грудня 2024 року постановив розглянути справу заочно. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі 16 січня 2020 року відповідач та АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЛЬФА БАНК» (далі АТ «Альфа Банк») уклали угоду № 491018282, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (далі Договір, а.с. 21). 17 травня 2021 року АТ «Альфа Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» (далі також ТОВ ФК Флексіс) уклали договір факторингу №2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ ФК\~Флексіс(а.с.35-37). 18 травня 2021 року ТОВ ФК Флексіс та товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі також ТОВ Вердикт Капітал) уклали договір факторингу №18-05/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ Вердикт\~Капітал(а.с.41-43). 10\~січня 2023\~року ТОВ\~Вердикт Капіталта позивач уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до позивача(далі також Договір відступлення, а.с.5-7). Сторони цим погоджуються, що за своєю правовою природою даний договір є правочином з передання первісним кредитором шляхом продажу прав вимоги, визначених у даному договорі новому кредитору (відступлення права вимоги) (пункт 1.1 Договору відступлення). Відповідно до витягу з Реєстру Боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача (а.с. 11). Розрахунок за Договором станом на 10 січня 2023 року свідчить, що відповідач має заборгованість в загальному розмірі 51924 гривні 90 копійок, яка складається з заборгованості: за тілом кредиту 17885 гривні 95 копійок; нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги 21282 гривень 07 копійок; нарахованими процентами згідно кредитного договору 12356 гривень 88 копійок; пеня 400 гривень (а.с. 32-34, далі розрахунок). 01 липня 2024 року позивач та Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АСІСТАНС» уклали договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 (далі також договір, а.с. 16-17). За витягом\~з Акту\~№2\~про надання\~юридичної допомоги\~від 02\~жовтня 2024\~року Адвокатське\~об`єднання «ЛІГАЛ\~АСІСТАНС» надало,\~а позивач прийняв правничу (правову) допомогу, яка полягала в такому: надання усної консультації, тривалість 2 години, загальною вартістю 4000 гривень; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалість 3 години, загальною вартістю 9000 гривень (далі також акт, а.с. 14). 5. Норми права, які застосував суд такі 5.1. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок : передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва (пункт 1, 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, далі ЦК). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК). Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (частина 1 статті 610 ЦК). Договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~в належній\~формі досягли\~згоди з\~усіх істотних\~умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 ЦК). Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК). 5.2. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи частина 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК). Кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК). Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 133 ЦПК). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК). Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина 1 статті 137 ЦПК). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК). 6. Мотиви застосування норм права такі 6.1. АТ «Альфа\~Банк» свої\~зобов`язання\~за Договором\~виконало та\~надало відповідачу\~кредитні кошти\~в розмірі\~17885 гривень 95 копійок. Суд зазначає, що відповідно до Договору відступлення відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, відступлення право вимоги за договором позики, зокрема позивач є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. Відповідач належно взяті на себе зобов`язання за Договором не виконувала, через що станом на 10 січня 2023 року має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 51924 гривні 90 копійок, яка складається із сум наведених у розрахунку. Відповідач заперечень щодо позову не надала, а суд самостійно не може поставити під сумнів, що умови Договору розроблені АТ «Альфа Банк», які діяли на час підписання не були зрозумілі відповідачу і не доведені до її відома, включаючи й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, та порядку їх нарахування. Тож, зважаючи на приписи зазначених у\~пункті 5\~мотивувальної частини\~цього рішення норм ЦК, після підписання Договору, та отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок у розмірі та на умовах, встановлених Договором, повернути позивачу кредит та сплатити відсотків. Зрештою, суд зазначає, що відповідач порушила права позивача, які ґрунтуються на договорі та законі. 7. Висновок суду такий З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю. 8. Розподіл між сторонами судових витрат такий 8.1. Позивач під час звернення до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю. 8.2. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, який підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Під час визначення суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат на правничу допомогу адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 8.3. Водночас системний аналіз норм зазначених у підпункт 5.2 пункту 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що суд може самостійно зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, з огляду на критерій обґрунтованих дій позивача, а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставин справи та запровадження певних запобіжників від можливих зловживань з боку учасників судового процесу та осіб, які надають правничу допомогу, зокрема, неможливості стягнення необґрунтовано завищених витрат на правничу допомогу. Суд зазначає, що визначення співмірності витрат є саме оціночною діяльністю суду. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат (витрат на проїзд тощо), пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені способом подання, зокрема розрахункових документів тощо. Однак, під час визначення суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставин справи та фінансового стану обох сторін, оскільки правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права, однак відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тож не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Тобто заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Відтак суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved