Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Заявники звернулись до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжя, яке має дитину, в якій просять розірвати шлюб між заявниками. В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у шлюбі з 15.11.2014 року, Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] ., [INFO] . Заявники зазначають, що фактично сім`я розпалася, спільне проживання припинилося тривалий час назад. Починаючи з вересня 2023 року і по сьогоднішній день, сторони припинили будь які фактичні шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство та побут не ведуть. Рішення щодо звернення зі спільною заявою сторонами прийнято обдумано та остаточно. Також, 14.10.2024 року був укладений Договір щодо здійснення батьківських прав, про спільне виховання дитини, проживання дитини та сплату коштів на утримання дитини, посвідчений нотаріально. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 листопада 2024 року позов залишено без руху. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 листопада 2024 року відкрито провадження у справі. 13.12.2024 року заявники [PERSON] , [PERSON] через канцелярію суду, надали спільну заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи по суті подали заяв про слухання справи без участі представника. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що 15 листопада 2014 року заявники уклали шлюб, що був зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №1983, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого повторно 18 січня 2017 року,\~серія [NUMBER] . Заявники [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 квітня 2016 року, серія [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що причинами розпаду стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] з укладенням договору про виховання дитини. Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved