Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 02.07.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 789, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 02.07.2013. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з березня 2024 року шлюбні відносини між ними припинено. Вони спільно не проживають, спільне господарство не ведуть. Проти примирення категорично заперечує. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, безпосередньо в позовній заяві просить проводити розгляд справи за її відсутності (а.с. 1-4), а в окремій заяві від 12.12.2024 не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 17) за останнім відомим місцем реєстрації (а.с. 15), яке повернулося з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 20-21), а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті "Судова влада України" (а.с. 29). Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавав, заперечень щодо розірвання шлюбу не висловлював. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 14 листопада 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 12 грудня 2024 року позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала, не заперечила про заочного розгляду справи. 17 грудня 2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по\~справі перебувають\~у шлюбі\~з 02.07.2013, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 789, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.07.2013. Прізвище дружини до реєстрації шлюбу - [PERSON] , після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 5). Згідно зі свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 05.02.2014, серії [NUMBER] від 27.07.2018, у сторін народилися [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 35, та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1687 (а.с. 8, 9), які, як указала позивачка, проживають з нею. Сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружніх відносин. Між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони, враховуючи наявність малолітніх дітей, не можуть розірвати в позасудовому порядку. Оцінка суду: дослідивши докази, які надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд уважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права й обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачка стверджує, що між нею та відповідачем припинилися будь-які шлюбні та сімейні відносини, їхній шлюб носить формальний характер. Позивачка не бажає зберегти сім`ю, наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення з відповідачем неможливим. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Як вказала позивачка, малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з нею. Будь-яких заперечень з приводу цього відповідач не заявив. [PERSON] просить також після розірвання шлюбу не змінювати їй прізвище на дошлюбне, що, відповідно до ст. 113 СК України, є її правом після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінювати. На підставі викладеного, ст. 51 Конституції України, ст. 56, 105, 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved