Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло Сервіс» (далі - КП «Житло-Сервіс») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.11.2019 між позивачем та відповідачем, який є власником квартири [ADDRESS] , укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії, відповідно до якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг, у останнього виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з січня 2021 по квітень 2021 в розмірі 7 786,96 грн., а також нараховані за період з 01.03.2021 по 31.01.2024 на суму заборгованості інфляційні втрати в сумі 585,20 грн., 3% річних в сумі 215,17 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену вище заборгованість відповідача, та судові витрати. 02.05.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач подав суду відзив, у якому зазначив, що спірний будинок перебуває на обслуговуванні ОСББ «Моторний 9 та 9а», а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити через їх необґрунтованість. 03.07.2024 [PERSON] подав до суду клопотання про долучення доказів, яке суд залишає без розгляду, оскільки останнім пропущений строк на їх подання. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Наказом Департаменту будівництва та житлового забезпечення від 31.05.2017 № 14, будинок за адресою: [ADDRESS] , передано в технічне обслуговування та експлуатацію КП «Житло-Сервіс». Відповідно до п. 2.2. Статуту предметом діяльності Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» є надання житлово-комунальних послуг споживачам. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2014 № 24101224. 01.11.2019 між КП «Житло-сервіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з постачання теплової енергії, відповідно до якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість власника квартири [ADDRESS] , за період з січня 2021 року по квітень 2021 року, становить 7 786,96 грн. Відповідно до розрахунку позивача, за період з січня 2021 року по січень 2024 року на суму заборгованості нараховані 3% річних в розмірі 215,17 грн. та інфляційні втрати в розмірі 585,20 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Відповідачем не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, у тому числі відповідач, відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовився від надання позивачем послуг. Водночас, судом встановлено, що [PERSON] свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг виконував неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості. Доводи відповідача про те, що будинок [ADDRESS] з серпня 2021 року перебуває на обслуговуванні ОСББ «Моторний 9 та 9-А», суд не бере до увагу, оскільки нарахування заборгованості за надані житлово-комунальні послуги позивачем здійснювалося з січня 2021 року по квітень 2021 року, тобто до моменту передачі будинку на обслуговування ОСББ. Таким чином, доводи відповідача не спростовують зазаначених висновків суду. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за період з січня 2021 року по квітень 2021 року у розмірі 7 786,96 грн. Також на спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Оскільки відповідач допустив прострочення щодо оплати наданих йому послуг, він повинен сплатити інфляційні втрати в розмірі 585,20 грн. грн. та 3% річних в розмірі 215,17 грн., нараховані на суму заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які розраховані позивачем у урахуванням постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 (зі змінами). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням. Щодо відшкодування судових витрат у розмірі 2500 грн. суд відзначає наступне. Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу були надані копія договору про надання правничої допомоги № 13-24Т з додатком № 1, Договір про залучення адвоката для надання послуг № 78 від 10.01.2024, попередній розрахунок суми судових витрат, Детальний опис робіт на суму 2 500 грн., Акт виконаних робіт від 29.02.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 12.07.2021 серії КВ № 001235. За таких обставин суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 2 500 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 5528 грн. (2500 грн. + 3028 грн. = 5528 грн.)

Outcome: approved