Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Позивач Л`Ореаль (L'oreal) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій", просив суд: достроково повністю припинити дію свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. на торговельну марку "[INFO]" щодо усіх товарів 3 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, для яких її зареєстровано та зобов`язати Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" внести зміни до реєстру торговельних марок стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. на торговельну марку " [INFO] " повністю та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені "Промислова власність". Позовні вимоги мотивовані тим, що торговельна марка "[INFO]" за свідоцтвом України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. не використовувалась в Україні протягом останніх п`яти років щодо усіх товарів 3 класу МКТП, для яких вона зареєстрована. Ухвалою суду від 5 вересня 2024 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 25 вересня 2024 р. Також, ухвалою суду від 5 вересня 2024 р. про забезпечення позову заборонено [PERSON] вчиняти дії (крім тих дій, що стосуються виконання рішення суду у даній справі) щодо свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р., а саме передавати повністю або частково виключні майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку " [INFO] " за свідоцтвом України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. зареєстровану відносно товарів 3 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, надавати дозволи (видавати ліцензії) на використання торговельної марки "[INFO]" за свідоцтвом України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р., іншим особам, у тому числі на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. повністю або частково; заборонено [PERSON] вчиняти дії (крім тих дій, що стосуються виконання рішення суду у даній справі) щодо свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р., а саме передавати повністю або частково виключні майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку " [INFO] " за свідоцтвом України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. зареєстровану відносно товарів 3 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, надавати дозволи (видавати ліцензії) на використання торговельної марки "[INFO]" за свідоцтвом України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р., іншим особам, у тому числі на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. повністю або частково; заборонено Державній організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (01601, м. Київ, вул. Дмитра Годзенка, 1, код ЄДРПОУ 44673629), до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, вносити до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки будь-які зміни (крім тих змін, що відображають та стосуються дострокового припинення свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. відповідно до рішення суду у даній справі), що стосуються правового статусу торговельної марки за свідоцтвом України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. в Україні, а саме щодо передання прав на торговельну марку за свідоцтвом України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. повністю або частково, а також щодо припинення дії свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. шляхом відмови від нього повністю або частково, та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені "Промислова власність". 18 вересня 2024 р. представник Захарчишина В.С., яка діє в інтересах Відповідача-3 Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" подала до суду відзив на позовну заяву та заяву про подальший розгляд справи без участі представника відповідача. Відповідач 1 - [PERSON] в підготовче судове засідання 25 вересня 2024 р. не з`явилась, про час розгляду справи повідомлялася судом належним чином в порядку встановленому ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, про причину неявки суду не повідомида. Відповідач 2 - [PERSON] в підготовче судове засідання 25 вересня 2024 р. не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся судом належним чином в порядку встановленому ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, про причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання з розгляду справи по суті учасник справи не з`явились. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. За вказаних обставин, суд визнав можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що Відповідач-1 і Відповідач-2 не використовують торговельну марку "[INFO]" за свідоцтвом України № [NUMBER] більше, ніж п`ять останніх років до дати звернення до суду із позовною заявою, що є підставою для прийняття рішення про дострокове припинення дії свідоцтва. Згідно частини першої статті 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. До об`єктів права інтелектуальної власності згідно частини першої статті 420 Цивільного кодексу України належать, зокрема, торговельні марки (знаки для товарів і послуг). Згідно статті 492 Цивільного кодексу України, частини другої статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Згідно частини 4 статті 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням торговельної марки та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення торговельної марки та переліком товарів і послуг. Встановлено, що Відповідач-1 і Відповідач-2 є власниками свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р. на торговельну марку "[INFO]", яка зареєстрована щодо товарі 3 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (надалі - МКТП): Клас 3: вибілювальні препарати та інші речовини для прання; чистильні, полірувальні, очищальні та абразивні препарати; нелікувальні мила; парфумерні вироби, ефірні олії, нелікувальна косметика, нелікувальні лосьйони для волосся; нелікувальні зубні порошки і пасти; аерозолі для освіжання подиху; амбра (парфумерія); барвники косметичні; ароматичні палички; барвники для бороди; препарати для гоління; косметика для брів; олівці для брів; вазелін на косметичні потреби; косметичні препарати для ванн; солі для ванн, крім призначених на медичні потреби; вата на косметичні потреби; ватні палички косметичні; креми для вибілювання шкіри; вибілювальні препарати на косметичні потреби; візерунки перевідні на косметичні потреби; косметичні препарати для вій; штучні вії; клеючі препарати для кріплення штучних вій; віск для вусів; забарвлювальні речовини для волосся; препарати для депіляції; препарати для завивання волосся; вулканічний попіл для чищення; в`яжучі речовини на косметичні потреби; гелі для вибілювання зубів; жавелева вода (гіпохлорид калію); грим; препарати для знімання гриму, макіяжу; препарати для гриму, макіяжу; губна помада; дезодоранти для людей або тварин; дезодорувальне мило; віск для депіляції; духмяна вода; духмяна деревина; екстракти квітів (парфумерія); ефірні есенції; жасминна олія; жири на косметичні потреби; ароматичні речовини (ефірні олії); знежирювачі, крім призначених для використання у виробничих процесах; препарати для видаляння накипу на побутові потреби; препарати для чищення зубних протезів; іонон (парфумерія); клеючі препарати для кріплення штучного волосся; клеючі препарати на косметичні потреби; кора мильного дерева для миття та прання; косметика для тварин; косметична пудра; косметичні маски; набори косметики; косметичні препарати для схуднення; креми косметичні; змивальні препарати для лаків; лаки для волосся; лаки для нігтів; ефірні олії лимонні; полірувальний віск; полірувальний папір; полірувальні камені; креми для полірування; лосьйони на косметичні потреби; лосьйони після гоління; мигдалева олія; мигдалеве мило; мигдалеве молоко на косметичні потреби; очищальне молочко для догляду за тілом; нейтралізанти для перманентного завивання; гелі для нігтів; блиск для нігтів; препарати для догляду за нігтями; штучні нігті; обкурювальні препарати (парфумерія); одеколони; олівці косметичні; олії для парфумів; олії на косметичні потреби; олії для догляду за тілом; олії чистильні; олія скипидарна для знежирювання; парфуми; перекис водню на косметичні потреби; помади на косметичні потреби; препарати для засмагання (косметичні); вибілювальна сода; сода лужна; талькова присипка для догляду за тілом; тампони (туалетні); терпени (ефірні олії); точильні, шліфувальні препарати; трепел для полірування; трояндова олія; парфумерно-косметичні препарати; туалетна вода; туш (фарба) для вій та брів; препарати для змивання фарб; фарби косметичні; ефірні олії цитронові; чистильна крейда; очищальні розчини; шампуні; шампуні для домашніх тварин (нелікувальні препарати для догляду за тваринами); шевський віск; шевський вар; косметичні препарати для догляду за шкірою; шліфувальне полотно; шліфувальна шкурка; шліфувальні камені; штучні нігті гелеві; штучні нігті акрилові. Зазначене підтверджується випискою з Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки щодо свідоцтва України № [NUMBER] . Згідно абзаців 1-4 частини четвертої статті 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», якщо торговельна марка не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг безперервно протягом п`яти років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або якщо використання торговельної марки призупинено з іншої дати після цієї публікації на безперервний строк у п`ять років, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. У такому разі дія свідоцтва або дія міжнародної реєстрації в Україні може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва чи міжнародної реєстрації не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами є обставини, що перешкоджають використанню торговельної марки незалежно від волі власника свідоцтва чи міжнародної реєстрації, зокрема обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством. Для цілей цього пункту використанням торговельної марки власником свідоцтва вважається також використання її з дозволу власника свідоцтва іншою особою. Аналіз означених норм Закону дозволяє дійти висновку, що при достроковому припиненні дії свідоцтва на торговельну марку, обов`язок доведення факту її використання покладений на власника відповідної торговельної марки. Згідно частини першої статті 426 Цивільного кодексу України, способи використання об`єкта права інтелектуальної власності визначаються цим Кодексом та іншим законом. Згідно частини четвертої статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», використанням торговельної марки визнається: нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано; застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки. Згідно абзацу 4 частини першої статті 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» торговельна марка - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. Аналіз означених норм Закону дає підстави стверджувати, що, виходячи з правової сутності торговельної марки, умовою належного її використання є безпосереднє та фактичне використання саме стосовно товарів і послуг, для яких цю марку зареєстровано. За змістом частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона досилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже для вирішення спору щодо дострокового припинення повністю дії свідоцтва України № [NUMBER] , позивач має довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а Відповідач-1 та Відповідач-2 - безпосереднє та фактичне використання або зазначити поважні причини невикористання торговельної марки за свідоцтвом України № [NUMBER] . Законом України від 16.09.2014 р. № 1678-VII «Про ратифікацію Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, з іншої» була ратифікована Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, вчинену у частині політичних положень (преамбула, стаття 1, розділи I, II, VII) 21.03.2014 р. в м. Брюсселі та у частині торговельно-економічних і галузевих положень (розділи III, IV, V, VI) 27.06.2014 р. в м. Брюсселі (далі - «Угода про асоціацію»). Згідно пункту b статті 157 частини першої Глави 9 Угоди про асоціацію цілями цієї Глави є, зокрема, досягнення належного та ефективного рівня охорони і захисту прав інтелектуальної власності. Згідно статті 158 частини першої Глави 9 Угоди про асоціацію, для цілей цієї Угоди права інтелектуальної власності включають, зокрема, торговельні марки. Статтею 198 підрозділу 2 частини другої Глави 9 Угоди про асоціацію встановлено, що сторони передбачають, що реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п`ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання; проте жодна особа не може заявити, що права власника на торговельну марку мають бути анульовані, якщо протягом проміжку часу між закінченням п`ятирічного періоду і поданням заяви про анулювання розпочалося або було поновлено реальне використання торговельної марки; початок використання або його поновлення протягом трьохтисячного періоду, що передує заяві про анулювання, яке розпочалося відразу після закінчення безперервного п`ятирічного періоду невикористання, не беруться до уваги, якщо підготовка до початку або поновлення використання здійснюється лише у зв`язку з тим, то власник усвідомлює можливість подання заяви про анулювання. Аналогічну норму містить і частина друга статті 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20.03.1883 р., відповідно до якої для подання вимоги про скасування знака надається строк не менше п`яти років, що вираховується від дати реєстрації знака. Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно статті 10 Цивільного кодексу України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України, встановлює Закон України «Про міжнародні договори України», і статтею 19 цього Закону встановлено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Отже, враховуючи, що 01 вересня 2017 р. Угоду про асоціацію ратифіковано Законом України № 1678-VII від 16.09.2014 р., набрала чинності 01 вересня 2017 р., у повному обсязі до відносин щодо дострокового припинення дії свідоцтв України та міжнародних реєстрації на знаки для товарів і послуг (торговельні марки) з підстави їх невикористання мають застосовуватися положення статті 198 Угоди про асоціацію. Враховуючи статтю 198 Угоди про асоціацію, дія свідоцтва України та міжнародної реєстрації може бути достроково припинена у разі, якщо торговельна марка без поважних причин безперервно не використовується щодо частини або всіх товарів та/або послуг, внесених до реєстру, протягом п`яти років від дати публікації про видачу свідоцтва або від іншої дати. Позивач Л`Ореаль (L'oreal) стверджує, що Відповідач-1 та Відповідач-2 не використовують зареєстровану торговельну марку " [INFO] " за свідоцтвом України № [NUMBER] більше п`яти років від дати публікації про видачу свідоцтва, що є підставою для прийняття рішення про дострокове припинення її дії, а на підтвердження своїх доводів Позивач посилається на письмові докази. Так, надані суду документи свідчать про те, що представник Позивача провів дослідження та перевірку щодо використання торговельної марки за свідоцтвом України № [NUMBER] , звернувшись до компетентних органів із відповідними запитами. Так, за даними від Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №12-9/10209 від 15 травня 2024 р. відсутні Висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи на продукцію під торговельною маркою "[INFO]" за свідоцтвом № [NUMBER] у період з 19.08.2016 р. по 27.09.2023 р. стосовно товарів 3 класу МКТП. Довідкою від Всеукраїнської громадської асоціації "Всеукраїнська рекламна коаліція" від 07 червня 2024 р. № 01/06-2024 вказано, що організація не володіє інформацією щодо просування Відповідачем-1 та Відповідачем-2 на території України товарів "[INFO]" під свідоцтвом № [NUMBER]. Листами від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЦ Україна" № 0317 від 16 травня 2024 р., Товариства з обмеженою відповідальністю"Нуміс" від 28 травня 2024 р. № 9930-ЮД (мережа "ПРОСТОР"), Товариства з обмеженою відповідальністю"Руш" від 14 травня 2024 р. № 360 (мережа "EVA") підтверджено, що товариства не реалізують та не реалізовували товари під торговельною маркою "[INFO]" за свідоцтвом № [NUMBER] стосовно товарів 3 класу МКТП. Відповідно до листа від Асоціації "Парфумерія та косметика України" від 11 червня 2024 р. № 24-B-S-005-028 не було відомо про товари, що марковані "[INFO]" за свідоцтвом № [NUMBER] . Окрім того, за даними з офіційного веб-порталу Державної митної служби України - відомості про торговельну марку "[INFO]" за свідоцтвом № [NUMBER] не вносились до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності. Згідно статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої, другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Частина четверта статті 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» містить положення, що будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. Позивачем надано докази, що він має інтерес поширити на територію України дію міжнародної реєстрації № 1694524 на торговельну марку "PANORAMA" для товарів у 3 класі МКТП. Окрім того, 07 липня 2023 р. Позивач отримав повідомлення про попередню відмову в поширенні на територію України дії міжнародної реєстрації № 1694524 на торговельну марку "PANORAMA" у зв`язку з тим, що вона є тотожною або схожою настільки, що її можна сплутати, зокрема, асоціювати із раніше зареєстрованою торговельною маркою за свідоцтвом [NUMBER] на ім`я Відповідача-1 та Відповідача-2 для таких самих або споріднених з нею товарів. Вирішуючи питання стосовно позовної вимоги до Відповідача-3 Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг у зв`язку із достроковим припиненням дії повністю свідоцтва України на торговельну марку № [NUMBER] від 11 березня 2019 р., а також опублікувати інформацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність" суд враховує наступне. 16 червня 2020 р. було прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності" за № 703-IX (далі по тексту - "Закон про НОІВ"), який набрав чинності 14.10.2020 року (в редакції 05.01.2022), яким було створено національний орган інтелектуальної власності та внесено зміни у відповідні закони, якими регулюються правовідносини в сфері інтелектуальної власності, зокрема і в Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", яким регулюються спірні правовідносини у даній справі. Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», національний орган інтелектуальної власності (далі - "НОІВ") - державна організація, що входить до державної системи правової охорони інтелектуальної власності, визначена на національному рівні Кабінетом Міністрів України як така, що здійснює повноваження у сфері інтелектуальної власності, визначені цим Законом, іншими законами у сфері інтелектуальної власності, актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та статутом, і має право представляти Україну в міжнародних та регіональних організаціях. Зокрема, Закон України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» доповнено статтею 2-1 наступного змісту: «1. Функції НОІВ виконує юридична особа публічного права (державна організація), утворена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та визначена Кабінетом Міністрів України. 2. До владних повноважень, делегованих НОІВ, належить, зокрема, опублікування офіційних відомостей про торговельні марки та подані заявки на торговельні марки у Бюлетені, ведення Реєстру та Бази даних заявок, внесення до Реєстру відомостей. Тимчасово, функції НОІВ було покладено на Державне підприємство "Укрпатент" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 р. за №1267. Проте, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2022 р. за № 943-р «Деякі питання Національного органу інтелектуальної власності», було визначено, що функції НОІВ виконує Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» та припинено повноваження ДП "Укрпатент" як органу, що виконує функції НОІВ. Вказане розпорядження КМУ № 943-р набрало чинності з 08 листопада 2022 р., а отже функції НОІВ, зокрема, і щодо ведення Реєстру торговельних марок і внесення до Реєстру змін та відомостей, з 08 листопада 2022 р. перейшли від ДП "Укрпатент" до Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій". На підставі наведених положень закону, суд визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, позовну вимогу до відповідача Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг у зв`язку із визнанням недійсним повністю свідоцтва України № [NUMBER] . Тому суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" внести до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомості про дострокове припинення свідоцтва України № [NUMBER] від 11 березня 2019 р., та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність" або іншому чинному офіційному виданні державної системи охорони інтелектуальної власності, про що видати наказ. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено належними доказами свої вимоги, а відповідачами не спростовано їх обґрунтованість, що є підставою для задоволення позову повністю. Судові витрати понесені Позивачем в ході розгляд справи відповідності до ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України суд покладає на Відповідача -1 та Відповідача -2. На підставі викладеного,

Outcome: approved