Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1103, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ). Позивач вказує, що від цього шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має, але вимушена звернутися з цим позовом до суду, так як не змогла досягти згоди з відповідачем щодо добровільного розірвання шлюбу. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Ні позивача та відповідача, нічого не об`єднує. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися близько 2 місяців тому. Позивач з відповідачем не спілкується, не підтримують відносини. Спір про розподіл майна на момент подання позову відсутній. За таких обставин, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Як зазначено, позивач з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, їхня сім`я існує лише формально. На примирення вона не згідна та заперечує проти встановлення строку на примирення. На підставі викладеного вище, позивач просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, та не вирішувати питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 20.11.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Проти такого порядку розгляду справи сторони не заперечували. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, надавши заяву про те, що позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Крім того, просила розгляд справи проводити без її участі. У судове засідання відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, подав заяву від 19.12.2024 про те, що він позов визнав та не заперечував проти задоволення. Строк на примирення просив не надавати. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Черкаського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено відповідний актовий запис № 1103 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2023. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] \~(а.с.\~4). Також судом встановлено, що за час перебування в цьому шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідач визнав позов, про що подав заяву і таке визнання судом прийняте, відповідно до ст. 206 ЦПК України. Суд враховує позицію сторін про можливість розірвання шлюбу, оскільки вони разом як подружжя не проживають близько 2 місяців, не мають спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться, намірів зберегти сім`ю не мають. Крім того, сторони не мають намірів примиритися. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч.\~3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу (ч.\~3 ст.\~105 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст.\~112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, взаємні почуття між ними втрачені, їх згода на продовження шлюбу відсутня, тобто немає їх вільної і повної згоди на шлюб. Встановлено, що вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин, а також вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом. Крім того, сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. При дослідженні судом фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення. Так, до початку розгляду справи по суті позивач не змінила предмет або підставу позову, не збільшила та не зменшила розмір позовних вимог, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому суд розглянув цивільну справу у межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. При цьому, відповідач визнав позов, подавши відповідну заяву. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки намірів зберегти сім`ю сторони не мають, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається, і про це жодна із сторін не заявляли. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати слід залишити за позивачем, враховуючи її заяву, викладену у позовній заяві. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved