Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] звернувся з вказаною заявою до суду та просить встановити факт належності йому Державного акту на право постійного користування землею ДП Шр№213, виданого Широківською районною радою народних депутатів 14.09.1999 [PERSON] . На обґрунтування вимог заяви вказує, що в 1999 році він заснував фермерське господарство «Світанок» і став його головою. В постійне користування для ведення фермерського господарства йому була передана земельна ділянка, яка знаходилась на території Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області. Протягом 1999 2021 року він безперешкодно користувався вказаною земельною ділянкою. Під час розгляду його заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо розпаювання землі ФГ «Світанок» та відведення земельних ділянок у власність членам фермерського господарства, було виявлено помилку в зазначенні його прізвища в Державному акті, а саме вказано « [PERSON] », що не відповідає даним його паспорту. Замінити державний акт, отримати інший або виправити в ньому помилку неможливо. Наявність помилки перешкоджає розгляду питання про розпаювання землі. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника заявника адвоката Колісниченка Є.Ю. надійшла заява про розгляд справи без присутності заявника та його представника, вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Заінтересовані особи про причини неявки не повідомили, пояснень по суті справи не надали. Під час розгляду справи від Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надходили заяви, відповідно до яких проти задоволення вимог [PERSON] не заперечували, просили розглядати справу за відсутності їх представника. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 13 серпня 2021 року заява [PERSON] про встановлення юридичного факту надійшла до Широківського районного суду Дніпропетровської області та ухвалою судді від 28.08.2021 залишена без руху. 05 листопада 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалами суду від 14 червня 2022 року та 07 лютого 2024 року витребувані докази у справі. 26 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху. 22 травня 2024 року зареєстровано уточнену заяву про встановлення юридичного факту. На підставі розпорядження №1099 від 30.07.2024 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024, дана справа передана у провадження судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренка В.В. Ухвалою суду від 09 серпня 2024 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] народився [INFO] , що видно із свідоцтва про народження, виданого 29.09.1975. Паспорт серії [NUMBER] виданий Широківським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 23 квітня 2021 року на прізвище [PERSON] . [INFO] . Як видно із Державного акту на право постійного користування землею серії ДП Шр від 14 вересня 1999 року, його видано громадянину України [PERSON] у тому що на підставі рішення Широківської районної ради народних депутатів Широківського району Дніпропетровської області від 01.07.1999 №100-7/ХХІІІ, йому надається у постійне користування земельна ділянка площею 20,0 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Миколаївської селищної ради надана для ведення фермерського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за Шр №213. В акті значиться план зовнішніх меж землекористування фермерського господарства «Світанок» площею 20,0 га. Із листа Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 23.07.2021 №65/07-08/6 видно, що [PERSON] звернувся із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо розпаювання ФГ «Світанок» та відведення земельних ділянок у власність членам фермерського господарства за межами населеного пункту на території Карпівської сільської ради в розмірі земельної частки (паю) із земель ФГ «Світанок» загальною площею 16,143 га з кадастровим номером 1225855300:09:003:0250. Зазначено, що державний акт ДП Шр №213 від 14.09.1999 видано на громадянина [PERSON] , а відповідно до паспорта до сільської ради звернувся [PERSON] . Тобто встановлена невідповідність прізвища згідно паспортних даних і правовстановлюючого документу. Із інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що 17.09.1999 зареєстровано фермерське господарство «Світанок», керівник Косс Андрій Володимирович. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру, земельна ділянка, кадастровий номер 1225855600:09:003:0250 розташована на території Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, цільове призначення для ведення фермерського господарства, форма власності - комунальна, площа 16,143га. В листі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.12.2023 зазначено, що згідно вимог чинного законодавства у сфері регулювання земельних відносин, внесення змін в правовстановлюючі документи на земельні ділянки, зареєстровані до 31.12.2012, не передбачено. Згідно відомостей Державного земельного кадастру в порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, надійшли відомості про речове право на земельну ділянку кадастровий номер 1225855600:09:003:0250 право постійного користування на [PERSON] , дата реєстрації речового права 28.05.2021. Із відповіді №54762 від 17.04.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно видно, що земельна ділянка, кадастровий номер 1225855600:09:003:0250, площею 16,134 га, розпорядником якої є Карпівська сільська об`єднана територіальна громада в особі Карпівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, правокористувачем є [PERSON] . Згідно з технічною документацією із землеустрою [PERSON] (керівник фермерського господарства «Світанок» є постійним користувачем земельної ділянки орієнтовна площа якої 20,0 га. на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 14 вересня 1999 року №213. Згідно з викопіювання з кадастрової карти орієнтовна площа земельної ділянки 16,1430 га. Зазначено, що в архівному відділі невиявлено архівного примірника державного акту від 14.09.1999, виданого [PERSON] . Проте в книзі записів державних актів на право постійного користування містяться аналогічні відомості про землекористувача [PERSON] , дата та номер виданого державного акту. Карпівська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області яка є розпорядником земельної ділянки кадастровий номер 1225855600:09:003:0250 не має заперечень щодо задоволення заяви [PERSON] . За змістом\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12\~Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року, (із змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при встановленні факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, [PERSON] обґрунтував свої вимоги тим, що в правовстановлюючому документі Державному акті на право постійного користування землею №123 від 14.09.1999 його прізвище вказано [PERSON] , що не відповідає прізвищу, зазначеному в паспорті. Метою встановлення заявленого факту є підтвердження права заявника на користування землею. Заявником підтверджено, що виправити помилку, допущену в Державному акті не можливо. Так судом встановлено, що Широківська районна рада, яка видала такий Державний акт перебуває у стані припинення, а Широківський район, як адміністративно-територіальна одиниця, був ліквідований та включений до складу Криворізького району. Виправлення в Державному акті не допускались Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі від 04.05.1999 №43, окрім як видача дубліката державного акту і разі його псування. З набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 та Порядку ведення Державного земельного кадастру №1051 від 17.10.2012, з 2013 року Державні акти на землю не видаються. Відповідно до ст. \~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. Згідно\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно зі\~ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд дійшов висновку про відсутність спору про право матеріальне та вважає, що в Державному акті на право постійного користування землею Шр №123 виданого 14.09.1999 Широківською районною радою не правильно зазначено прізвище заявника, у зв`язку з чим, у суду немає підстав для сумніву в належності [PERSON] вказаного правовстановлюючого документу. \~\~\~ Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надасть можливість підтвердити право користування земельною ділянкою. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу,\~суд приходить\~до висновку,\~що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved