Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. [INFO] померла його мати - [PERSON] , [INFO] , яка проживала по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . 20.01.2016 року [PERSON] залишила заповіт, яким всі належні майнові права заповіла позивачу [PERSON] , окрім земельної ділянки для ВОСГ. 16 серпня 2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гошовською С.В листом №244/02-14, позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що право власності на вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON] та відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно. Так, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15 лютого 1988 року, посвідчено, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить членам колгоспному двору, головою якого [PERSON] . В цьому випадку станом на 15.04.1991р. в колгоспному дворі згідно виписки з погосподарської книги проживали члени колгоспного двору в кількості 5 осіб. Так як частки є рівними, то у цьому випадку всім 5 власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/5 частки будинку, а відтак [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слід визначити по 1/5 частки будинковолодіння у праві спільної сумісної власності бувших членів колгоспного двору. Батько позивача - [PERSON] , [INFO] , який проживав по [ADDRESS] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилося спадщина у розмірі 1/5 частки будинковолодіння по [ADDRESS] , яку прийняла фактичним проживанням, однак не оформив своїх спадкових прав, дружина [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 24.10.1999 року за №106 на користь дружини [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина на 2/5 частки будинковолодіння по [ADDRESS] . [PERSON] на спадщину не претендує, про що ним подана заява до нотаріуса про відмову від спадщини, крім цього він не претендує на частку в колгоспному дворі, тобто не має наміру набувати у його у власність. Таким чином, враховуючи той факт, що позивачу, як співвласнику, належить 1/5 частини будинковолодіння по [ADDRESS] , 2/5 частини він успадковує, а відповідач [PERSON] на спадкове майне не претендує та відмовляється від належної йому частки, то є усі підстави щодо визнання права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] на 4/5 частини. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме, 4/5 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Романів О.П. подала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують та просять суд його задоволити (а.с.34). Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову (а.с.35). Відповідач [PERSON] також подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, де зазначив, що на спадщину він не претендує, відмовляється від частки у цьому майні та не заперечує проти задоволення позову, оскільки визнає його повністю (а.с.38). Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13), яка проживала по [ADDRESS] (а.с.21). \~ \~ \~ \~ [PERSON] була матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , на яке останньою був складений заповіт від 20.01.2016 року, у відповідності до якого всі належні майнові права заповіла позивачу [PERSON] , окрім земельної ділянки для ВОСГ (а.с.17). При звернені до нотаріуса з метою оформлення документів на спадщину за заповітом позивачу [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що право власності на вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON] та відсутністю документа, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у колгоспному дворі на дане нерухоме майно (а.с.16). Так, у відповідності до свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , який проживав по [ADDRESS] , помер [INFO] (а.с.12, 21) та був батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилося спадщина у розмірі 1/5 частки будинковолодіння по [ADDRESS] , яку прийняла фактичним проживанням, однак не оформив своїх спадкових прав, дружина [PERSON] , [INFO] . Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався 24.10.1999 року за №106 на користь дружини [PERSON] (а.с.15). Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина на 2/5 частки будинковолодіння по [ADDRESS] , яку прийняв позивач. Згідно з Витягу з по господарської книги №20 за 1991-1995 роки виданої Голинським старостинським округом Калуської міської ради Івано-Франківської області зазначено, що об`єкт ПГО № [NUMBER] за адресою [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року господарство відносилось до категорії «колгоспний двір» і в ньому були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] помер [INFO] ; [PERSON] [INFO] дружина, померла [INFO] ; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] син; [PERSON] [INFO] син (а.с.20). \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15 лютого 1988 року, посвідчено, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , дійсно належить членам колгоспному двору, головою якого [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Калуської районної Ради народних депутатів №13 від 13 січня 1988 року. Зазначений в цьому документі житловий будинок зареєстрований в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації за колгоспним двором, головою якого [PERSON] та записаний в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 576 від 15 лютого1988 року (а.с.19). Матеріалами справи також встановлено, що позивач зареєстрований, постійно проживав та проживає за адресою по [ADDRESS] (а.с.21) і йому фактично належить 1/5 частина житлового будинку. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина на 2/5 частки будинковолодіння по [ADDRESS] , яку прийняв позивач. [PERSON] (відповідач ) на спадщину не претендує, про що ним подана заява до нотаріуса про відмову від спадщини, крім цього він не претендує на частку в колгоспному дворі, тобто не має наміру набувати у його у власність (а.с.38). Водночас, як вбачається із матеріалів справи згідно із Інвентаризаційна вартість домоволодіння станом на 04.11.2024 року становить 245500,00 грн. (а.с. 26). Відповідно до\~Закону України «Про власність»\~з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Згідно\~ст. 120 ЦК України\~(в редакції 1963) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Зважаючи на те, що у цьому випадку всім 5 власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/5 частки будинку, а відтак [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] слід визначити по 1/5 частки будинковолодіння у праві спільної сумісної власності бувших членів колгоспного двору, тобто дане домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визнання права передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст.ст. 317,318,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Таким чином враховуючи той факт, що позивачу, як співвласнику, належить 1/5 частини будинковолодіння по [ADDRESS] , 2/5 частини він успадковує, а відповідач [PERSON] на спадкове майне не претендує та відмовляється від належної йому частки, то є усі підстави щодо визнання права власності на будинковолодіння по [ADDRESS] на 4/5 частини. Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.\~\~\~\~ На підставі викладеного,\~ст. 120 ЦК України\~(в редакції 1963року), ст.ст.\~16, 317,318,319, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved