Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

представник позивачів- адвокат Мельник Л.І. подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріусу Львівського районного нотаріального округу Приходько Н.М. про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якій просить суд визнати за позивачами у відповідних частках право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що будинок [ADDRESS] відносився до типу колгоспного двору, членами якого в тому числі і були позивачі. Розподіл часток майна вищезазначеного колгоспного двору між його співвласниками не проводилось, а тому державна реєстрація прав власності даних часток у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за вищезазначеними особами до 31.12.2013 не проводилась. У зв`язку із припиненням існування колгоспного двору просять визнати за ними право власності на належні їм частки у вказаному домоволодінні. В частині визнання права власності в порядку спадкування, позивачі посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частку у вищезазначеному майні колгоспного двору. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна за заповітом та вважаюся такою, що після смерті батька прийняла все належне йому на день смерті майно у тому числі належну безпосередньо батьку 1/5 частку у колгоспному двору, тому до неї перейшло спадкове майно. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на майно колгоспного двору, вона не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, а тому звернулись до суду. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Ухвалою суду від 24.09.2024 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 03.12.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представник позивачів адвокат Мельник Л.І. подала заяву, в якій просила суд розгляд справи здійснювати без участі позивачів та їхнього представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду представником Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області подана заява, в якій просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Приходько Н.М. в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшов лист, в якому просив суд розгляд справи здійснювати у її відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Водночас у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вимогами ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Згідно свідоцтва про право власності на будівлю № [NUMBER] виданого 29.07.1988 виконком Батятицької сільради на підставі рішення райвиконкому № 181 від 21.07.1988, половина домоволодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] належить до типу колгоспного двору, голова якого був [PERSON] /а.с. 20/. Разом з тим згідно довідки № 404 виданої 05.06.2024 Батятицьким старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради, згідно даних погосподарської книги № 3 станом на 1991 -1995 за адресою [ADDRESS] буди зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] (який помер [INFO] ), дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с. 15/. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 14.04.2023Кам`янка-Бузьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області ЗМУМЮ. [PERSON] на випадок своєї смерті [INFO] склав заповіт, згідно якого усе майно, де воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів [PERSON] , [INFO] .. Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Приходько Н.М. заведено спадкову справу № 15/2023 до спадкового майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 77066411 від 23.05.2024/а.с. 17/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 1054 виданого 23.05.2024 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Приходько Н.М., спадкоємцем спадкового майна [PERSON] ,1942 р.н., який помер [INFO] є його дочка [PERSON] , [INFO] та спадщина яку видано свідоцтво складається з частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, по [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Кам`янка-Бузькою держнотконторою 21.06.20005 по реєстру № 1344 та зареєстрованого у Червоноградськолму МБТІ 01.08.2005 в реєстровій книзі № 1 за номером запису : 25. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 38/02-31 від 23.05.23024 приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Приходько Н.М. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку будинку [ADDRESS] після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . Зокрема, позивачі, звертаючись до суду з даним позовом просять визнати за ними право власності на майно колишнього колгоспного двору, яку не можуть оформити, в зв`язку з відсутністю рішення сільської ради про визначення часток в майні колгоспного двору. Відтак, судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, які регулюються положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року щодо колишнього колгоспного двору. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відтак з матеріалів справи судом встановлено, що спірний житловий будинок [ADDRESS] відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, головою якого був [PERSON] та членами цього двору були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які станом на 15.04.1991 проживали та були прописані там і були членами цього двору, мають право на частку в праві сумісної власності на підставі статей 120, 123 ЦК УРСР та виходячи з встановленої ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР рівності часток усіх членів колгоспного двору, розмір часток позивачів становить по 1/5 кожного. За правилами ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності у випадку відсутності у нього документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги наведені вище обставини справи та те, що позивачами на момент існування колгоспного двору не було оформлено право власності на належні їм частини в майні домоволодіння, а також те, що вони позбавленні в позасудовому порядку на оформлення таких прав, то суд дійшов висновку, що за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , необхідно визнати право власності на частини у майні колишнього колгоспного двору, які визначені судом вище. Разом з тим, вирішуючи позовну вимогу в частині визнання права власності в порядку спадкування після [PERSON] суд встановив наступне. Зокрема між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими та регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено у ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З встановлених судом обставин справи беззаперечно встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/5 частина будинковолодіння в [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є спадкоємцем спадкового майна померлого батька [PERSON] за заповітом, яка фактично прийняла спадщину, що підтверджується її зверненням із заявою в нотаріальну контору для прийняття спадщини, однак не оформила своїх прав на вище вказане спадкове майно, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Таким чином, позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом до майна покійного батька [PERSON] та її належить майно, яке залишилося після його смерті, а саме право власності на 1/5 частину будинку [ADDRESS] . Враховуючи вище наведене та той факт, що позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спадкове майно у нотаріальному порядку, хоча таке майно належить їй в порядку спадкування, то суд дійшов до висновку, що таке право підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно у відповідній частині.

Outcome: approved