Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

11\~жовтня 2024\~року \~позивач [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~представник-\~адвокат Яковлев\~Д.С.,\~звернулась до\~суду із\~позовом до\~відповідача [PERSON] ,\~в якому\~просила суд\~визнати [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~таким,\~що втратив\~право користування\~квартирою [ADDRESS] .\~ В обґрунтування позову вказала, що позивач є власником 1/4 частки домоволодіння по [ADDRESS] , а саме квартири [ADDRESS] . Зазначила, що у спірній квартирі зареєстровані позивач, відповідач, а також чоловік позивача [PERSON] . Вказала, що відповідач [PERSON] є її сином, зареєстрований у спірній квартирі, одна з 01 березня 2013 року не проживає у спірній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, квартирою не цікавиться, особисті речі відповідача в квартирі відсутні. Зазначила, що перешкод у користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинить. Позивач не має змоги зняти відповідача з реєстрації місця проживання оскільки не визначено право власності на 1/4 частину нерухомого майна, тому вимушена звернутися з даним позовом до суду. 25 жовтня 2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відкладено у зв`язку з неявкою відповідача, якого було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду показала, що вона є власником квартири, відповідач [PERSON] є її сином, з 2013 року не проживає у спірній квартирі, переїхав за іншим місцем проживання коли одружився, а згодом син виїхав за межі України. Пояснила, що зняти відповідача з реєстрації місця проживання в позасудовому порядку не може, оскільки не визначено власника 1/4 частки домоволодіння. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, зазначив, що відповідач з 2013 року не проживає у квартирі [ADDRESS] , не бере участі в утриманні майна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав,\~в зв`язку з чим за згодою позивача судом розглянуто справу в заочному порядку. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, суду показали, що вони є сусідами позивача, їм відомо, що відповідач [PERSON] є сином позивача, не проживає у належній позивачу квартирі більше п`яти років, відповідач залишив місце проживання після одруження, і з того часу у квартирі не з`являється. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 12.12.1989 (а.с.6). Позивач [PERSON] є власником 1/4 частки домоволодіння [ADDRESS] , а саме квартири [ADDRESS] , що підтверджується копіями: договору купівлі-продажу частки домоволодіння від 09.03.2004, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №375959705 від 25.04.2024 (а.с. 7-12). Як вбачається з довідки №32 Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова. Ком» від 09.10.2024, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: власник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.23). Відсутність відповідача у спірному житлі підтверджується актом, наявним в матеріалах справи, складеним мешканцями [ADDRESS] та затвердженого ТОВ «Житлокомцентр», згідно якому відповідач [PERSON] , з 01 березня 2013 не проживає в квартирі [ADDRESS] (а.с. 24). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи факт належності спірної квартири позивачу на праві особистої приватної власності, не проживання відповідача більше одного року у житловому приміщенні, який є підтвердженим, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом, та право позивача, в силу ст. 150 ЖК України, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved