Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У листопаді 2024 року представник позивачки звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб між сторонами. Позов мотивовано тим, що сторони зареєстрували шлюб 28 грудня 2019 року, мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, однією сім`єю не проживають та не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Представник позивачки - адвокат Андрющенко А. В. подала до суду клопотання про розгляд справи без участі; позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, просив розглянути справу за його відсутності. Оскільки відповідач визнав позов, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до положень\~ст. 24\~СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 3 та 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 28 грудня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), за актовим записом № 3765. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] відповідно. За твердженням позивачки, що не заперечував відповідач, сторони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачці судовий збір у сумі 605,60 грн та на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн за подання позову до суду.

Outcome: approved