Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

23 вересня 2024 року до суду в системі «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій позивач, від імені якого діє представник Киричук Г.М., посилаючись на статті 16, 525-526, 530, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість в сумі 50 092,54 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень. В обґрунтування\~позову позивач\~послався на\~те,\~що 16.04.2021\~ між АТ\~«ПУМБ» та\~ [PERSON] був\~укладений кредитний\~договір №\~1001858190201\~на суму\~ 50\~000,00\~гривень.\~Відповідач не\~виконує свої\~кредитні зобов`язання\~належним чином,\~у зв`язку\~з чим\~заборгованість відповідача\~перед позивачем\~станом на\~01.07.2024\~склала 50\~092,54\~гривень,\~з яких:\~29\~155,37\~гривень \~заборгованість за\~кредитом;\~7,17\~ гривень\~ заборгованість\~за \~процентами;\~20\~930,00\~гривень заборгованість\~за комісією.\~Позивач направив\~письмову вимогу\~відповідачу про\~повернення кредиту\~на адресу\~місця проживання,\~яку він\~зазначив у\~анкеті на\~отримання кредиту,\~однак у\~наданий строк\~заборгованість відповідачем\~погашена не\~була.\~Загальна сума\~заборгованості за\~кредитним договором\~від 16.04.2021\~№ 1001858190201\~становить 50\~092,54\~гривень, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 3-6). Ухвалою судді від 07 жовтня 2024 року, після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 листопада 2024 року (а. с. 36-37). Ухвалою суду від 06 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25 листопада 2024 року (а. с. 44-45). Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року судовий розгляд справи було відкладено на 17 грудня 2024 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 52-53). Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в позовній заяві позивач просив розглянути справу за відсутності представника банку, проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечував. Відповідач повторно в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернувся до суду не врученим з поштовою відміткою причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку [PERSON] , якому адресовано судову повістку разом із іншими документами, за зареєстрованим місцем проживання, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України. Відзив на позовну заяву відповідач не надіслав, причини неявки суд не повідомив. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 17 грудня 2024 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11, та частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно з\~частиною другою\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» із Заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001858190201, підписаною ним 16.04.2021 власноручним підписом, копія якої додана до позовної заяви, в якій він зазначив свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, РНОКПП, дані свого паспорта, адресу зареєстрованого місця проживання, адресу фактичного місця проживання, номер мобільного телефону, та просив надати йому споживчий кредит на умовах, визначених в даній заяві (а. с. 10). Підписанням цієї Заяви відповідач беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодився з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку). Відповідно до пунктів 1-3 Заяви № 1001858190201 від 16.04.2021, цільове призначення: а) загальні споживчі цілі; б) сплата разової комісії банку. Сума: 50 000,00 гривень, в тому числі на загальні споживчі цілі 50 000,00 гривень, для сплати разової комісії 0.00 гривень. Строк: 24 місяці. Як вбачається\~з пунктів\~4-8\~Заяви №\~1001858190201\~від 16.04.2021,\~розмір комісії\~за обслуговування\~кредитної заборгованості\~складає 2,99%.\~Розмір процентної\~ставки:\~0,01\~%\~річних.\~Разова комісія:\~0%\~від суми\~кредиту +\~0,00\~(Гривні).\~Спосіб надання\~Споживчого кредиту\~на загальні\~споживчі цілі:\~()\~видача готівкою\~через касу\~банку;\~(Х)\~банківський переказ\~на рахунок\~№ [NUMBER] ,\~відкритий в\~АТ «ПУМБ».\~Найменування кредитного\~продукту -\~кредит на\~загальні цілі\~ GP\~X-sell\~BCEЯCHO2,99\~(24)\~без довідки\~ банківський\~переказ. Схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). Згідно з Графіком платежів, який вказаний в Заяві № 1001858190201 від 16.04.2021, дата видачі кредиту (дата платежу) до 16 числа кожного календарного місяця; платіжні періоди з 16.04.2021 по 16.04.2023; сума платежу за розрахунковий період по 3\~578,55 гривень щомісяця та 3\~578,43 гривень останній платіж; реальна річна процентна ставка 76,8398 %; загальна вартість кредиту 85\~885,08 гривень, з яких 35\~880,00 гривень комісія за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячний платіж якої становить 1495,00 гривень. Підписанням Заяви № 1001858190201 від 16.04.2021 відповідач підтвердив, що ознайомлений з Договором комплексного банківського обслуговування (далі - ДКБО), Тарифами Банку та цілком згоден; всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Також відповідач підтвердив, що до підписання Заяви отримав в письмовій формі інформацію згідно до частини 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі шляхом надання доступу до такої інформації на сайті банку. В дату підписання цієї Заяви, йому надано ДКБО (як публічну частину договору), шляхом розміщення на сайті банку, зокрема у розділі «Підтримка» за посиланням «Завантажте документи». Крім цього, відповідач підтвердив спосіб отримання від банку примірника Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування № 1001858190201 від 16.04.2021. 16.04.2021 відповідачем [PERSON] за допомогою власноручного підпису було підписано паспорт споживчого кредиту (Кредит на загальні цілі GP X-sell SP BCEЯCHO2,99 (24), який містить загальні умови кредитування, розмір щомісячних платежів, розмір процентів за користування кредитними коштами та комісії за обслуговування кредиту (зв. ст. а. с. 10). Платіжною інструкцією № TR.48790963.64526.8810 від 16 квітня 2021 року підтверджується перерахування кредитних грошових коштів в сумі 50 000,00 гривень відповідачу [PERSON] на його банківський рахунок за договором № 1001858190201 від 16.04.2021 (а. с. 21). З виписки\~по рахунку\~№ [NUMBER] [PERSON] , вбачається, що 16.04.2021 [PERSON] було надано кредитні кошти у розмірі 50 000,00 гривень за договором № 1001858190201 від 16.04.2021 (а. с. 24-26). 02.07.2024 Акціонерним товариством «ПУМБ» було відправлено відповідачу [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) № КНО-44.2.2/382 від 02.07.2024, в якій банк вимагав від відповідача виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ», а саме погасити заборгованість за кредитним договором № 1001858190201 від 16.04.2021 в сумі 50\~092,54 гривень протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, що підтверджується копією письмової вимоги (повідомлення) № КНО-44.2.2/382 від 02.07.2024 та списком згрупованих поштових відправлень № 20240701 ПУМБ _1262 (а. с.18-20). Згідно відстеження вказаного поштового відправлення на офіційному сайті АТ «УКРПОШТА» вказана письмова вимога відповідачем [PERSON] отримана не була. Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилом частини першої статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у частині третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За нормою частини першої статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, відповідно до якої, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до\~частини першої\~статті 1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 1001858190201 від 16.04.2021, вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1001858190201 від 16.04.2021 станом на 01.07.2024 становить 50\~092,54 гривень та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 29\~155,37 гривень; заборгованості за процентами, нарахованими за період з 16.04.2021 по 01.07.2024, у розмірі 7,17 гривень; заборгованості за комісією в розмірі 20\~930,00 гривень (а.с. 21-23). Таким чином, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач просить стягнути крім тіла кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані за період з 16.04.2021 по 01.07.2024, у розмірі 7,17 гривень, комісію за обслуговування кредитної заборгованості за договором № 1001858190201 від 16.04.2021 в сумі 20\~930,00 гривень, розмір та умови нарахування яких передбачені в Заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1001858190201 від 16.04.2021, підписаній [PERSON] власноручним підписом 16.04.2021. Вирішуючи вимогу про стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з такого. Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно з частиною першою, другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Пунктом 3 Заяви № 1001858190201 від 16.04.2021, визначено, що строк кредитування: 24 місяці. В пункті 6 Заяви № 1001858190201 від 16.04.2021 зазначено, що розмір процентної ставки: 0,01 % річних. Згідно з Графіком платежів, який вказаний в Заяві № 1001858190201 від 16.04.2021, дата видачі кредиту (дата платежу) до 16 числа кожного календарного місяця; платіжні періоди з 16.04.2021 по 16.04.2023; сума платежу за розрахунковий період по 3 578,55 гривень щомісяця та 3 578,43 гривень останній платіж; реальна річна процентна ставка 76,8398 %; загальна вартість кредиту 85 885,08 гривень, з яких 35 880,00 гривень комісія за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячний платіж якої становить 1495,00 гривень. Таким чином, за умовами укладеного сторонами договору № 1001858190201 від 16.04.2021, АТ «ПУМБ» надало відповідачу [PERSON] кредит, а останній зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі до 16 квітня 2023 року. Таким чином, АТ «ПУМБ» відповідно до\~статті 1048 ЦК України\~мало право нараховувати заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 16 квітня 2023 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, оскільки права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Виходячи з викладеного, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають проценти, нараховані в межах строку кредитування, з 16.04.2021 по 16.04.2023 в сумі 1,84 гривень, в іншій частині вимоги про стягнення процентів в сумі 5,33 гривень, нараховані за період з 16.05.2023 по 01.07.2024 задоволенню не підлягають. Вирішуючи вимогу про стягнення заборгованості із комісії, суд виходить з такого. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України\~«Про споживче\~кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» Правління Національного банку України постановою від 11 лютого 2021 року № 16 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги банку, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі), кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб (страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів та інших осіб, а також інші обов`язкові платежі), які сплачуються споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (крім платежів, що згідно із законодавством України не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом). Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України\~«Про споживче\~кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України\~«Про споживче\~кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Окрім того, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення\~ комісії\~за обслуговування\~кредитної заборгованості\~у розмірі\~2,99\~%\~ передбачено\~в пункті 4 Заяви № 1001858190201 від 16.04.2021, яка є частиною укладеного кредитного договору. Враховуючи, що пунктом 4 Заяви № 1001858190201 від 16.04.2021 не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, що пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, і АТ «ПУМБ» не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відтак, нарахування позивачем заборгованості по комісії за кредитним договором № 1001858190201 від 16.04.2021 в сумі 20\~930,00\~гривеньє безпідставними. З урахуванням наведеного, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість станом на 01 липня 2024 року за кредитним\~договором № 1001858190201 від 16.04.2021 в розмірі 29157, 21 гривень (яка включає заборгованість за тілом кредиту 29155,37 гривень, проценти за користування кредитом в межах строку кредитування, нарахованих та несплачених за період з 16.04.2021 по 16.04.2023 1,84 гривень). В іншій частині позовні вимоги є недоведеними, доказами не підтвердженими, тому задоволенню не підлягають. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 477 від 04 вересня 2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривень (а. с. 1 ). Вказана сума судового збору була зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а. с. 2). Відповідно до пункту 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку: 29157,21 гривень х 100 % : 50 092,54 гривень = 58,20 % (відсоток розміру задоволеного позову); 2 422,40 гривень х 58,20 % :100 % = 1409,72 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову). За таких обставин необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1409,72 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial