Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

позивач звернулася до Ульяновського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: Позивач [PERSON] та [PERSON] проживали спільно, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, внаслідок чого в них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . Сторони спільно не проживають, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в даний час має стабільний заробіток, однак не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що змусило позивача звернутись з позовом до суду. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, про день і час розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав до суду заяву, якою визнає позовні вимоги заявлені позивачем та просить зменшити розмір судових витрат, в зв`язку з визнанням позовних вимоги до початку розгляду справи. Крім того відповідач просить суд проводити судове засідання у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині розірвання шлюбу обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1ст. 184 СК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 31) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд враховує майновий стан позивача, яка проживає з неповнолітньою дитиною та сама веде догляд за нею, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 листопада 2024 року, і до її повноліття. Відповідно до п.7 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини позивач звільняється від сплати судового збору тому з відповідача [PERSON] , оскільки він визнав позовні вимоги в повному обсязі до початку розгляду справи по суті, необхідно стягнути на користь держави 50 % судового збору, що складає 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved