Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Старовижівської селищної ради, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складав. Спадкоємцями за законом після смерті останнього є позивач та відповідач у справі [PERSON] . Відповідач [PERSON] , який є онуком спадкодавця, спадщину прийняв. Вказуючи, що він є спадкоємцем за правом представлення, прийняв спадщину після смерті діда, однак нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, просить визнати за ним право власності на 1/2 частку спадкового житлового будинку з господарськими\~будівлями та\~спорудами в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] . У підготовче засідання сторони не з`явилася. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Старовижівської селищної ради подав заяву, в якій вказує, що позов визнає та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій вказує, що позов визнає та просить справу розглядати за його відсутності. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 27), і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок, збудований у 1960 році, з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] , у якому він проживав і був зареєстрований. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 20-21). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є онуками спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, а також свідоцтвом про народження їх батька [PERSON] (а.с. 23-24, 26). Батько позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 25), тобто до смерті спадкодавця [PERSON] . Таким чином, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] відповідно до положень ст.1266 ЦК України є спадкоємцями за законом за правом представлення після смерті [PERSON] . Разом з [PERSON] до дня смерті був зареєстрований онук [PERSON] та онук [PERSON] , які відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті останнього (а.с. 20). Щодо спірного житлового будинку [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як онук спадкодавця, та [PERSON] , як онук спадкодавця, є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] і прийняли спадщину у встановленому законом порядку в рівних частках. Постановою нотаріуса від 30.07.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку в праві власності на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок за спадкодавцем не зареєстроване, відсутній правовстановлюючий документ на вищезазначене нерухоме майно (а.с. 11). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 77/2023 до майна померлого [PERSON] (а.с. 41-54), з яких також видно, що інших спадкоємців, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частку вказаного спадкового нерухомого майна.

Outcome: approved