Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до ТОВ «Райз-схід» про стягнення заборгованості за договором оренди землі від 01.03.2005 в сумі 22\~674,70 грн. На обґрунтування поданого позову зазначила, що позивачка є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 7125486500:01:000:0843, загальною площею 2,25га, яка розташована в адміністративних межах Тіньківської сільської ради Черкаського району Черкаської області. 01.03.2005 між ТОВ «Тіньки» та [PERSON] був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивачка надала в оренду строком на 10 років належну їй земельну ділянку. 17.07.2015 між ТОВ «Тіньки» та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору оренди землі, якою сторони оновили нормативну грошову оцінку орендованої земельної ділянки, змінили розмір орендної плати та строк дії договору. 10.02.2023 до вказаного договору оренди землі укладена додаткова угода про уточнення строку дії договору та зміну орендної плати. Пунктом 1.1цієї додаткової угоди встановлено строк дії укладеного договору оренди землі від 01.03.2005 до 31.12.2023. Натомість, в порушення умов укладеного договору відповідач не здійснив виплату орендної плати за 2022та 2023 роки. За розрахунками позивачки заборгованість за сплати орендної плати за 2022 рік з урахуванням її індексації становить 10\~934,14 грн, а за 2023 рік 11\~636,78 грн. Відповідно до п.13 Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначенні цим Договором, справляється пеня 0,001% від несплаченої суми за кожний день прострочення. За розрахунками позивачки розмір пені за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачем за період з 01.01.2023 до 09.10.2024 становить 103,78 грн. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду, тому просить суд стягнути з ТОВ «Райз-схід» на користь [PERSON] заборгованість за договором оренди землі та пеню за порушення виконання грошового зобов`язання в сумі 22\~674,70 грн, а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.11.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду з повідомленням сторін. У зв`язку із проведенням повторного автоматизованого розподілу справ між суддями ухвалою суду від 11.12.2024 справа прийнята до свого провадження суддею Попельнюхом А. О. і призначена до судового розгляду. У визначений судом день та час розгляду справи учасники не з`явились. Позивачка [PERSON] до початку судового розгляду надала суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач ТОВ «Райз-схід», будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, участь уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, жодних заяв та/або клопотань суду не надав. Правом подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Загальні положення про договір, його поняття та умови, порядок укладення, зміни і розірвання, врегульовані Розділом ІІІ Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). На підставі статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Спеціальним законом до спірних правовідносин є Закону України «Про оренду землі» (Закон № 161-XIV). Надане у статті першій Закону № 161-XIV визначення оренди землі передбачає, що це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону № 161-XIV). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону № 161-XIV). До істотних умов договору оренди землі у статті 15 Закону № 161-XIV законодавцем віднесена у тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Іншими нормами вказаного Закону орендодавцеві надано право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку та покладено на орендаря обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ст. ст. 24, 25 Закону № 161-XIV). Зі змісту статті 21 Закону № 161-XIV вбачається, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Під час розгляду справи судом встановлено, що 01.03.2005 між позивачкою [PERSON] та ТОВ «Тіньки» був укладений договір оренди землі,відповідно до умов якого позивачка передала у строкове платне володіння і користування земельну ділянку з кадастровим номером 7125486500:01:000:0843, загальною площею 2,25 га,для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років. Відповідно до п. 8 Договору від 01.03.2005 сторони узгодили, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 315,36 грн на рік, що складає 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки, у тому числі 63,07 грн у грошові формі та 220,75 грн у натуральній формі рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем, по її собі вартості, але не вище державних закупівельних цін, у відробітковій формі 31,54 грн. Орендна плата за укладеним договором вноситься у такі строки: у грошовій формі один раз у рік до 25 числа першого за звітним роком місяця, у натуральній до 31 грудня кожного року (п. 10 договору від 01.03.2005). У свою чергу пунктом 9 вказаного договору сторони передбачили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. 17.07.2015 між [PERSON] та ТОВ «Тіньки» укладена додаткова угода до договору оренди землі від 01.03.2005, якою зокрема внесені зміни до основного договору в частині визначення нормативної грошової оцінки (59\~860,00 грн), строку дії укладеного договору (7 років з 17.07.2015). Також пункт 8 Договору викладений у новій редакції, відповідно до якої орендна плата виплачується у розмірі 7 % від нормативної грошової оцінки, що становить 4\~190,20 грн в рік. Сплата орендної плати може проводитися як у грошовій формі так і натуральній: рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем, по її собівартості, але не вище державних закупівельних цін або ж наданням послуг. Номенклатура, кількість та вартість продукції, яка поставляється орендарем орендодавцю в рахунок орендної плати, зазначається в окремій угоді. Додатковою угодою № 2 від 01.01.2018 до договору оренди землі від 01.03.2005, укладеною між орендодавцем [PERSON] , орендарем ТОВ «Тіньки» та новим орендарем ТОВ «Райз-схід» сторони узгодили, що орендар передає, а новий орендар приймає на себе права та обов`язки сторони (орендаря), передбачені договором оренди (п. 1 додаткової угоди). Вказане відступлення прав та обов`язків орендарем на користь нового орендаря відбувається безоплатно (п. 2). Крім того, підписанням вказаної додаткової угоди сторони додатково узгодили внесення змін до договору оренди землі від 01.03.2005, зокрема викласти пункт 4раніше укладеного договору у новій редакції та визначити новий розмір орендної плати в сумі 7183,20 грн за рік оренди. Також сторонами вказаного правочину внесені зміни у частині нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, яка визначена у розмірі 71\~832,00 грн. Строк дії договору за згодою сторін продовжено до 08.09.2022. Інші умови договору змінені не були та залишились дійсними і обов`язковими для виконання сторонами (п. 6 Додаткової угоди № 2). 10.02.2023 між [PERSON] та ТОВ «Райз-схід» укладена додаткова угода до договору оренди землі, відповідно до якої сторони узгодили внесення змін до договору та продовження строку його дії до 31.12.2023, змінили розмір орендної плати та порядок її розрахунку. Зокрема сторони узгодили, що розмір орендної плати становить 16,2 % нормативної грошової оцінки, що складає 11\~636,78 грн за рік оренди. Оцінюючи твердження позивачки щодо наявності заборгованості з орендної плати, яка складається із заборгованості зі сплати оренди за2022 2023 роки суд ураховує таке. Поняття зобов`язання надано законодавцем у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України, з якого вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, що регламентовано статтею 599 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У свою чергу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Порядок та строки виконання відповідачем зобов`язання з виплати орендної плати урегульовано сторонами у пункті 4.5. укладеного договору, зі змісту якого вбачається, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату у строк до 31 грудня кожного року, і таке зобов`язання може бути припинено лише після його виконання належним чином, зокрема перерахуванням грошових коштів на банківський розрахунковий рахунок орендодавця та/або виплатою через касу орендаря, та/або здійсненням виплати засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом надіслання на адресу орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій сторонами договору. Ураховуючи наведене та заявлені [PERSON] позовні вимоги суд констатує, що безспірними є порушення відповідачем умов договору у частині внесення орендної плати за 2022та 2023 роки, проведені позивачкою розрахунки відповідають умовам договору та вимогам чинного законодавства, відповідно суд вважає встановленим та доведеним, що заборгованість ТОВ «Райз-схід» перед [PERSON] за договором оренди землі за 2022 рік становить 10\~934,14 грн, за 2023 рік 11\~636,78 грн, що загалом становить 22\~570,92 грн. За таких обставин заявлені позивачкою позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення зі стягненням на її користь наявної заборгованості. Інших доказів, якими могли б бути спростовані твердження позивача у частині повноти нарахувань та фактичної виплати орендної плати за землю, суду не надано. Також суд ураховує, що до основних засад (принципів) цивільного судочинства законодавцем віднесено принцип змагальності, який визначає обов`язок кожної сторони доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 2, 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правові наслідки порушення зобов`язання регламентовані статтею 611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Неустойкою (штрафом, пенею) в силу положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 13 договору оренди землі від 01.03.2005 сторони узгодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,001 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Оскільки має місце прострочення виконання зобов`язання відповідачем у частині сплати орендної плати за 2022 - 2023 роки, наявні підстави для стягнення із нього пені за порушення умов укладеного договору. Проте суд не погоджується із наданими позивачкою розрахунками, оскільки вони не відповідають умовам укладеного договору. Наведені обставини обумовлюють необхідність проведення судом власних розрахунків пені. Зокрема умовами договору від 01.03.2005визначено строк внесення орендної плати - один раз у рік до 25 числа першого за звітним роком місяця. Відповідно розрахунок за 2022 рік ТОВ «Райз-схід» зобов`язано було провести до 25.01.2023. Нарахування пені до вказаної дати не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки до настання кінцевої дати платежу таке грошове зобов`язання не має характер простроченого. Наведені обставини є підставою для проведення судом власного розрахунку пені. При проведенні такого розрахунку судом встановлено, що загальна кількість днів прострочення по виплаті орендної плати за 2022 рік становить 623 днів (з 26.01.2023 до 09.10.2024), розмір пені за порушення ТОВ «Райз-схід» умов договору у частині своєчасності проведення оплати за 2022 рік становить 68,11 грн (10\~934,14 грн х 0,001 % х 623 дн/ 100 %). За аналогією перерахуванню підлягає розмір пені, визначений позивачкою та заявлений до стягнення за прострочення виконання грошового зобов`язання по сплаті орендної плати за 2023 рік. При проведенні такого розрахунку судом встановлено, що загальна кількість днів прострочення по виплаті орендної плати за 2023 рік становить 258 дня (з 26.01.2024 до 09.10.2024), розмір пені за порушення ТОВ «Райз-схід» умов договору у частині своєчасності проведення оплати за 2023 рік становить 30,02 грн (11\~636,78 грн х 0,001 % х 258 дн/ 100 %). Таким чином загальний розмір пені за порушення ТОВ «Райз-схід» грошового зобов`язання перед [PERSON] становить 98,13 грн (68,11 грн + 30,02 грн = 98,13 грн). Аналізуючи наведене суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені умови укладеного договору у частині внесення орендної плати за 2022 та 2023 роки, що є порушенням прав [PERSON] і таке порушене право підлягає судовому захисту шляхом стягнення наявної заборгованості та визначеної умовами договору пені з відповідача у визначеному судом розмірі. Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного цивільного права відповідає положенням статті 16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає частковому задоволенню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1210,90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial