Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

27.09.2024 року представник позивача АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути із останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором від 09.04.2014 в розмірі 32532,36 грн, а також судовий збір в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приватбанк», у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 09.04.2014, відповідно до якої отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії до 37000 грн. Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписав власноруч на планшеті у відділені банку. Підписавши заяву, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають між сторонами договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] строком дії до 12/17, після спливу строку якої Відовідачем було отримано карту номер [NUMBER] , строком дії до 09/21, тип - Універсальна GOLD. Позивач вказує, що банк виконав взяті на себе зобов`язання, а відповідач отримав кредитні кошти, користувався кредитним лімітом, але припинив своєчасно вносити платежі для погашення заборгованості. З огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору, у нього перед банком станом на 16.09.2024 виникла заборгованість за кредитом на загальну суму 32532,36 грн, яка складається із: 26949,47 грн - заборгованості за тілом кредиту та 5582,89 заборгованості за відсотками. Посилаючись на викладене,позивач просить стягнути із відповідача зазначену суму боргу в примусовому порядку. Ухвалою від 10.10.2024 у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з"явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання двічі не прибув, причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними у справі матеріалами, що відповідає умовам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.04.2014 відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.( копія а.с 45-51). Підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг № б/н від 09.04.2014, відповідач погодився на такі умови кредитування: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 20000 грн.; тип кредитної карти: «Універсальна», строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка - 42,0 %. У пункті 1.4 кредитного договору сторони погодили, що розмір мінімального обов`язкового платежу становить 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. щомісячно, або 10 % від заборгованості, у разі прострочення, починаючи з другого місяця прострочення. Згідно Довідки від 19.09.2024 [PERSON] користувався картками "Універсальна Голд". Діюча картка № 4149629350641932, дата відкриття 11.08.2021 рік, строк дії до 05/25 року( копія а.с. 44). Згідно розрахунку заборгованості у відповідачем за період 2014-2015 р заборгованість за кредитним договором відсутня. За період 2015-2019 р. відповідач частково виконував умови договору та як наслідок допустив заборгованість в сумі 8255,07 грн. За період 2019-2024 р. відповідач частково виконував умови договору та як наслідок станом на 16.09.2024 допустив заборгованість в сумі 32532,36 грн (а.с. 10-29). Згідно виписки за договором відповідач протягом 2014-2023 користувався кредитними коштами (а.с.30-41) Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, долучений до матеріалів справи Паспорт споживчого кредиту у сукупності з інформацією, погодженою відповідачем у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, свідчать про укладення кредитного договору та погодження відповідачем саме таких умов нарахування відсотків. Як вбачається із наданої позивачем виписки по рахунку відповідач користувався кредитним лімітом, вчиняв операції з використанням картки, яку отримав у зв`язку із укладенням із банком договору. Варто вказати на те, що виписка по рахунку є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», який підтверджує наявність заборгованості по кредиту та її розмір. Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що отримавши кредитні кошти, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі вносив платежі на погашення заборгованості, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 16.09.2024 у розмірі 32532,36 грн., яка складається із: 26949,47 грн - заборгованість за тілом кредиту та 5582,89 грн заборгованість по відсотках. Зазначений розрахунок відповідачем спростовано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання договірних зобов`язань в частині вчасного погашення коштів за тілом кредиту та нарахованими відсотками. В ході розгляду справи судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за укладеним кредитним договором виконало, надало відповідачу кредит у визначеному договором розмірі, проте, останній у порушення вимог закону та умов договору своїх зобов`язань за цим договором належним чином не виконує. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти добровільно АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а саме заборгованості за простроченим тілом кредиту та сплати процентів за користування кредитом. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved