Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

02 серпня 2024 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] , подана її представником [PERSON] , до Шевченківської сільської ради Миколаївської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті та визнання права власності в порядку спадкування, відповідно до якої позивач просить встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини зі спадкодавцем, її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер 4823384100:01:011:0020, загальною площею 0,15 га, у тому числі 0,02 га під будівлями, лісами та іншими угіддями, для обслуговування житлового будинку, по [ADDRESS] , згідно з Державним актом серії МК №07538, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №38 від 10.03.1995 року, в порядку спадкування. В обгрунтування позову позивач зазначила, що вона є єдиною донькою [PERSON] та [PERSON] . 20.12.2004 [PERSON] подарував своєї доньці [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Полігонівської сільської ради 15.12.2004, зареєстрованого ММБТІ у реєстрову книгу № 3 за №231. Для обслуговування цього житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] 10.03.1995 року отримав державний акт серії МК №07538 про право власності на земельну ділянку загальною площею 0,15 га. Однак, при даруванні житлового будинку [PERSON] не включив до предмету дарування земельну ділянку. Після смерті батька [PERSON] позивач стала постійно проживати у будинку [ADDRESS] , оскільки у мами погіршився стан здоров`я, вона потребувала стороннього догляду, тому позивачка проживала та доглядала маму до смерті - [INFO] та поховала її, але на час смерті мами позивачка була зареєстрована по [ADDRESS] та лише 17.05.2016 прописалась за адресою [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину за законом, позивач отримала відмову в зв`язку з тим, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадини та їй було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту постійного проживання разом з померлим на день смерті. Крім того, оригінал вказаного державного акту було втрачено, тому за захистом своїх спадкових прав позивач змушена звернутися до суду із цим позовом. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, що викладені в позовній заяві. Відповідач - Шевченківська сільська рада Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не подали, правом на подання відзиву не скористались. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд установив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.167). Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Відповідно до вимог частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с.175, 176). Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 та частина перша статті 1273 ЦК України). Відповідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки виконкому Шевченківської сільської ради Миколаївської області від 19.06.2024 року на день відкриття спадщини [PERSON] , разом з спадкодавцем за однією адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с.168). Відповідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Краснової С.М. позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що вона у встановлений законодавством строк спадщину не прийняла, так як не подала заяву про прийняття спадщини, разом з померлою на день її смерті не проживала. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Той факт, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері підтверджується актом про встановлення факту проживання від 01 серпня 2024 року, відповідно до якого [PERSON] фактично проживала з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , з 26 травня 2014 року та на день її смерті (а.с.6). Отже, в силу частини першої статті 1261, частини першої статті 1269 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [PERSON] та такою, що прийняла усю спадщину після її смерті та набула право на спадкове майно. Як передбачено статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач вказує, що до складу спадщини її матері [PERSON] входить земельна ділянка, яку остання успадкувала, але не оформила після смерті свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . З указаною позицією суд погоджується з огляду на таке. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.169). Спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с.171). Згідно довідки виконкому Шевченківської сільської ради Миколаївської області від 19 червня 2024 року на день відкриття спадщини [PERSON] разом з спадкодавцем за однією адресою була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON] (а.с.170). [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] , згідно з Державним актом серії МК №07538, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №38 від 10.03.1995 року (а.с.185-186). Позивач вказує у позовній заяві, що оригінал зазначеного державного акту було втрачено, що підтверджується довідкою Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та оголошенням у газеті «Південна правда» від 12 грудня 2024 року (а.с.156,182). Отже, до складу спадщини [PERSON] включається спірна земельна ділянка, яку вона успадкувала, але не оформила після смерті [PERSON] . З урахуванням встановленого судом факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] , позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом всього майна померлої [PERSON] . Оформлення спадщини позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується відмовою нотаріуса та у зв`язку зі втратою оригіналу державного акту на право власності на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбачених статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved