Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

В квітні 2024 року позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2011 року по цивільній справі № 2- 2080/2011; стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з часу вступу рішення суду в законну силу і проводити стягнення до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вказала, що [PERSON] з 05.08.2006 року знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який був розірваний 24.10.2008 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання доньки та витягом з реєстру територіальної громади. 01.07.2011 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 28.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття в особі матері [PERSON] , допустивши по справі негайне виконання, у межах суми платежу за один місяць. На підставі зазначеного рішення суду, був отриманий виконавчий лист № 2-2080 від 01.07.2011 року та поданий на примусове виконання до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Отже, з 19.07.2011 року і до тепер на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2080 від 01.07.2011 року виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів. Визначеної рішенням суду суми, не достатньо для нормального забезпечення дитині належних умов проживання, тому вона бажає скористатися своїм правом та просить суд визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача в розмірі 1/4 частини від його доходів. Зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частину заробітку (доходу) відповідача-платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде відповідати нормам чинного законодавства. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала заяву, в якій підтримала свою позовну заяву та просив розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав заяву, в якій вказав, що позовну заяву позивача визнає в повному обсязі та не заперечує, щодо зміни розгляду аліментів. Крім цього, просив розгляд справи провести без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії (а.с.9). Рішенням Красногвардійського районного суд м. Дніпропетровська по справі 2-2080/2011 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 28 березня 2011 року до досягнення дитиною повнолітня в особі матері [PERSON] , допустивши про справі негайне виконання, у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до листа АНД ВДВС у місті Дніпрі від 09.12.2024 року №119862 вбачається, що на виконані відділу перебуває виконавчий документ, а саме виконавчий лист №2-2080/2011 від 01.07.2011 року. 19.07.2011 року ВП 28193815 було відкрито виконавче провадження. Відповідно до змін сімейного кодексу від 03.07.2018 року старшим державним виконавцем було здійснено перерахунок розміру аліментів, не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на 01.12.2024 року заборгованість відсутня. Неповнолітня дитина [PERSON] , зареєстрована разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. За обставинами даної справи з відповідача рішенням суду стягнені аліменти у розмірі 500 грн. на дитину щомісячно. Пред`явивши вимогу про зміну розміру стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника аліментів та визначивши її розмір у 1/4 частину, позивачка фактично заявляє вимоги про збільшення розміру аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). Аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 і ця судова практика є незмінною. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 759/22898/20. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, здоров`я та матеріального становища дитини. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1., 2 ст. 77 ЦПК України). Обґрунтовуючи вимоги про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми, визначеної рішенням суду у розмірі 500 грн на дитину, на 1/4 частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, позивачка зазначала, що на теперішній час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшується потреба у її забезпечені і позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити розмір аліментів шляхом зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів з 500 гривень на 1/4 частку від усіх його доходів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Як встановлено судом, такий рівень позивачка одна не зможе забезпечити, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3196 гривень. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Згідно зі ст. 180 СКУ, батьки зобов`язані утримувати дитину незалежно від свого стану здоров`я чи інших обставин. Якщо відповідач не довів, що не може виконувати цей обов`язок, його аргументи є необґрунтованими. Таким чином, обов`язок утримання дитини є пріоритетним. Крім того, згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги позивачки, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а для ухвалення рішення про задоволення позову наявні законні підстави. Тому, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, із урахуванням норм ст.ст.181-183 Сімейного кодексу України, судом визнається необхідним та достатнім зміну розміру аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивачки, в межах заявлених позивачем позовних вимог, тобто в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved