Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

09.09.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УНО КАПІТАЛ», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про захист прав споживача, скасування виконавчого напису нотаріуса, в якому позивач просить скасувати виконавчий напис, вчинений 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. та зареєстрований в реєстрі за № 59791, про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УНО КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 92005930000 від 18.03.2013 у розмірі 11910 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18 березня 2013 року вона уклала з ПАТ «УкрСиббанк» кредитний договір про надання споживчого кредиту для особистих потреб № 9200593000. За цим договором [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 10736,84, з яких: 8000 грн були перераховані на її картковий рахунок № [NUMBER] ; грошові кошти у розмірі 2576,84 пішли на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування від нещасного випадку, укладеного 18.03.2013 з ПАТ «Страхова Компанія Кардіф»; грошові кошти в сумі 160 грн оплата разової комісії банку за видачу кредиту. На початку 2023 року позивачу стало відомо, що на даний час щодо неї існує виконавче провадження по стягненню з неї заборгованості за кредитними договорами на підставі виконавчого напису нотаріуса. ПАТ «УкрСиббанк» здійснив відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, і набувач права вимоги - ТОВ «Фінансова компанія «УНО КАПІТАЛ», звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. із заявою про вчинення виконавчого напису, на підставі якої нотаріус Остапенко Є.М. 25 травня 2021 року вчинив виконавчий напис № 59791 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «УНО КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 92005930000 від 18.03.2013 в загальній сумі 11910 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. Так, виконавчий напис про стягнення заборгованості вчинений поза межами дії кредитного договору. Крім цього позивач зазначає, що приватний нотаріус взагалі не мав права вчиняти вказаний виконавчий напис по стягненню заборгованості за споживчим кредитом, оскільки це заборонено законодавством. Також позивач зазначає, що кредитний договір № 9200593000 від 18.03.2013 нотаріально не посвідчений, а заборгованість за договором не є безспірною. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2024 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2024 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу\~Остапенка Євгена Михайловича належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи стосовно вчинення виконавчого напису нотаріуса № 59791 від 25.05.2021 про стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 11 910 грн на користь ТОВ «ФК «Уно Капітал». На час розгляду справи ухвалу про витребування доказів не виконано, проте суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України до суду не надходило. Відповідач щодо розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялася відповідачу за місцем його реєстрації, відповідач відзив не подав. Третьою особою також не надано пояснень з приводу заявлених [PERSON] позовних вимог. Оскільки відповідачем у встановлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 18.03.2013 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір № 92005930000 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого останній надано кредит у загальній сумі 10736,84 грн, з яких: грошові кошти в сумі 8000 грн надано позичальнику на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на картковий рахунок позичальника № [NUMBER] ; грошові кошти в сумі 2576,74 грн оплата страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування від нещасного випадку, укладеного 18.03.2021 з ПАТ «Страхова Компанія «Кардіф»; грошові кошти в сумі 160 грн оплата разової комісії Банку за видачу кредиту. 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 59791 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором № 92005930000 від 18.03.2013 в загальному розмірі 11 910 грн. Відповідно до\~копії вказаного\~виконавчого напису\~ТОВ «ФК\~«УНО КАПІТАЛ»\~отримало право\~вимоги до\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором №\~92005930000\~від 18.03.2013\~на підставі\~договору факторингу\~№ 31/07-1\~від 31.07.2017,\~укладеного між\~ТОВ «ФК\~«УНО КАПІТАЛ»\~та ТОВ\~«РОСВЕН ІНВЕСТ\~УКРАЇНА». В свою чергу, ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було отримано право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 92005930000 від 18.03.2013 на підставі Договору факторингу № 13 від 24.07.2014, укладеного між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Як на підставу вчинення виконавчого напису нотаріус послався на ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172. Відповідачем ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» не подано відзив на позов, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог та дотримання законодавства при поданні документів для вчинення виконавчого напису нотаріусом у безспірному порядку. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 абз. 1 ст.\~34\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст.\~87\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вказаною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Отже, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Між тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі №826/20084/14, постанову Кабміну № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. було залишено без змін. Постановою Великої Палати ВСУ від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. З огляду на викладене, як на дату вчинення виконавчого напису, так і на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Не зважаючи на це, приватний нотаріус Остапенко Є.М. вчинив спірний виконавчий напис на кредитному договорі № 92005930000 від 18.03.2013 року, який нотаріально не посвідчений. Окрім того, як вже зазначено судом, безспірність заборгованості перед стягувачем це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню (п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову у їх вчиненні, пленум ВССУ від 07.02.2014). Наявність на час вчинення виконавчого напису спору щодо розміру заборгованості за кредитним договором не свідчить про безспірність такої заборгованості (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 квітня 2020 року у справі № 755/1960/18, провадження № 61-46254св18). Доказів подання відповідачем приватному нотаріусу документів, які би свідчили про безспірність вимог, суду не надано. При цьому, відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного суду у постанові від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відомостей, що приватний нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягають стягненню за виконавчим написом, враховуючи заперечення позивачем такої заборгованості, суду не надано. З огляду на те, що кредитний договір № 92005930000 від 18.03.2021 нотаріально не посвідчувався, а також враховуючи відсутність підтверджень про безспірність заявлених стягувачем вимог, суд доходить висновку, що позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовна заява підлягає задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 закону України «Про судовий збір», витрати по сплаті судового збору належить стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved