Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого зазначив, що з 15.03.2022 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який зареєстрований Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №39. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . Посилаючись на те, що спільне життя з дружиною не склалось, оскільки станом на день звернення до суду, стосунки між ними зіпсувались. Через відсутність ведення спільного побуту та спільних інтересів, вони з дружиною дійшли згоди, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Вони не ведуть спільний побут та господарство, а тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява, в якій він просить суд розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с. 22). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала суду відзив, в якому просить суд проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 20-21). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.03.2022 року між позивачем та відповідачкою укладений шлюб, який зареєстрований Теребовлянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №846 (а.с. 9). Спільне життя позивача з відповідачкою не склалось, оскільки станом на день звернення до суду, стосунки між сторонами зіпсувались. Через відсутність ведення спільного побуту та спільних інтересів. Спільне господарство сторони не ведуть, фактично проживають окремо один від одного, а тому позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved