Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Цифро-Рум» на користь належного власника [PERSON] нерухоме майно, а саме: земельну ділянку - загальною площею 0,05 га, кадастровий номер: 8000000000:82:185:0162; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1387329380000, що розташована за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] та земельну ділянку - загальною площею 0,05 га, кадастровий номер: 8000000000:82:185:0164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1387357080000, розташована за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62803581 від 11 січня 2022 року 17:13:22, щодо об`єкту з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 1387329380000; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62803899 від 11 січня 2022 року 17:31:09, щодо об`єкту з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 1387329380000; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 62804081 від 11 січня 2022 року 17:42:08, щодо об`єкту з реєстрацій номером об`єкта нерухомого майна: 1387357080000; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 62804198 від 11 січня 2022 року 17:50:14, щодо об`єкту з реєстрацій номером об`єкта нерухомого майна: 1387357080000. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач 19 серпня 2020 року та ТОВ «ФК «Фін-Інвест» уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. за номером 1070 /а. с. 8-10/. Відповідно до пункту 1.1. ТОВ «ФК «Фін-Інвест» передав у власність (продав), а [PERSON] прийняв (купив) нерухоме майно: - 1.1.1. земельну ділянку площею 0, 05 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 8000000000:82:185:0163, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1387329380000; - 1.1.2. земельну ділянку площею 0,0500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка 43, 43/1, кадастровий номер 8000000000:82:185:0164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1387357080000 та сплатив за них обумовлену цим договором грошову суму. Позивач наголошує, що жодних правочинів щодо протиправно перереєстрованих 07 грудня 2021 року земельних ділянок в тому числі, але не виключно, з компанією «Галфіна Бізнес ЛТД» не укладав. З огляду на що, підстави для переходу права власності від [PERSON] до «Галфіна Бізнес ЛТД» відсутні. Договір від 19 серпня 2020 року, укладений позивачем та ТОВ «ФК «Фін-Інвест», купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. за номером 1070, на цей час є чинним, у судовому порядку недійсним не визнавався. [PERSON] є власником земельних ділянок, якого без його волевиявлення незаконно 20 листопада 2021 року позбавлено такої власності компанією «Галфіна Бізнес ЛТД» А крім цього, Міністерством юстиції України скасовано реєстраційні дії, на підставі яких нерухоме майно [PERSON] незаконно, поза його волею перереєстровано на компанію «Галфіна Бізнес ЛТД». Відповідач ТОВ «Цифро-рум» позов не визнав, представник у відзиві просив відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що «Галфіна Бізнес ЛТД» було та є власником земельної ділянки, майнові права на яку було продано на незаконних електронних торгах. Однак фактично на електронних торгах було продано неіснуюче нерухоме майно, яке ніколи не належало ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а було власністю «Галфіна Бізнес ЛТД» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мав права приймати рішення про продаж на аукціоні майнових прав, на земельну ділянку із кадастровим номером 8000000000:82:185:0010, яка ніколи не належала ПАТ «БАНК «Фінанси та Кредит», і яка після 2017 року фактично перестала існувати як окремий об`єкт у зв`язку із її поділом на дві вище зазначені ділянки та схвалювати укладення договору між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ФК «Фін-Інвест». При цьому навіть не повідомляючи власника земельних ділянок про вчинення ними дій направлених відчуження неіснуючих майнових прав на земельну ділянку. Представник відповідача також вказав у відзиві, що 15 серпня 2018 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва за позовною заявою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до «Галфіна Бізнес ЛТД», було відкрите провадження у справі № 757/39591/18-ц про витребування двох земельних ділянок (кадастрові номери 8000000000:82:185:0163 і 8000000000:82:185:0164). Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Фін-Інвест» до «Галфіна Бізнес ЛТД», треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нотари О. І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петріцька А. П., філія Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради, про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено: витребувано на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фін-Інвест» з незаконного володіння «Галфіна Бізнес ЛТД» земельні ділянки земельних ділянок (кадастрові номери 8000000000:82:185:0163 і 8000000000:82:185:0164). Але постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу представника «Галфіна Бізнес ЛТД» адвоката Лещенко Ю. В. задоволено і рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі № 757/39591/18-ц скасовано, а провадження у справі закрито. Наголошено стороною відповідача, що саме скасоване рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі № 757/39591/18-ц було підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки (кадастрові номери 8000000000:82:185:0163 і 8000000000:82:185:0164). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 27 вересня 2023 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 29 вересня 2023 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 29 вересня 2023 року ухвалою судді залишено позовну заяву без руху, на виконання якої 24 жовтня 2023 року представник позивача надіслав квитанцію про сплату судового збору 20 жовтня 2023 року /а. с. 40-41, 43-48, 49/. 26 жовтня 2023 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду у порядку загального позовного провадження /а. с. 53-54/. 21 листопада 2023 року представник відповідача ТОВ «Цифро-рум» Нечитайленко О. В. подав за допомогою Електронного суду клопотання про зупинення провадження у справі /а. с. 58-75/. 27 листопада 2023 року до суду засобами Електронного суду надійшов відзив відповідача ТОВ «Цифро-рум» на позов /а. с. 79-131/. 11 грудня 2023 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав клопотання про подання суду перекладу позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі /а. с. 132-135/. 08 лютого 2024 року у судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі /а. с. 138-148/. Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року задоволено клопотання представника відповідача ТОВ «Цифро-рум» Нечитайленка О. В. зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішення у справі № 910/11510/22 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цифро-Рум» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фін-інвест», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про визнання недійсним договору від 03 лютого 2020 року № 161 купівлі-продажу майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, яка знаходиться у провадженні Господарського суду м. Києва /а. с. 141, 149-152/. Постановою Київського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року ухвалу суду від 08 лютого 2024 року скасовано і повернено матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду /а. с. 211-214/. 10 травня 2024 року матеріали справи повернулися з суду апеляційної інстанції до Печерського районного суду м. Києва /а. с. 219/. 20 серпня 2024 року у судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке ухвалою суду, постановленою на місці, без виходу до нарадчої кімнати, після заслуховування думки присутніх представників сторін, задоволено /а. с. 221-232, 233/. 20 серпня 2024 року ухвалою суду у справі закрито підготовче провадження і призначено до розгляду по суті /а. с. 234-235/. 09 грудня 2024 року через Електронний суд представник позивача подав пояснення у справі, а 16 грудня 2024 року - клопотання про забезпечення позову. 17 грудня 2024 року ухвалою суду у справі задоволено клопотання сторони позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту і заборони вчиняти реєстраційні дії. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і просив задовольнити з підстав, наведених у заявах по суті і поясненнях. Представник відповідача ТОВ «Цифро-рум» Нечитайленко О. В. заперечував проти задоволення позову, просив відмовити, вважаючи його необґрунтованим, вказав, що право власності позивачем було набуто на підставі судового рішення, яке було скасовано, а розрахунок за договором між ТОВ «Цифро-рум» і «Галфіна Бізнес ЛТД» не проведено. Представник третьої особи «Галфіна Бізнес ЛТД» Лещенко Ю. В. також заперечив проти задоволення позову, просив відмовити, з підстав необґрунтованості вимог. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Метелиця О. О. не з`явився у судове засідання, про час, дату і місце призначення якого повідомлений належним чином. Суд, заслухавши обґрунтування і заперечення представників сторін, думку представника третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини справи. 19 серпня 2020 року [PERSON] та ТОВ «ФК «Фін-Інвест» уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки від 19 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. за номером 1070 /а. с. 8-10/. Відповідно до пункту 1.1. ТОВ «ФК «Фін-Інвест» передав у власність (продав), а [PERSON] прийняв (купив) нерухоме майно: - 1.1.1. земельну ділянку площею 0, 05 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (сорок три, сорок три дріб один), цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 8000000000:82:185:0163, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1387329380000; - 1.1.2. земельну ділянку площею 0,0500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), земельна ділянка 43,43/1 (сорок три, сорок три дріб один), кадастровий номер 8000000000:82:185:0164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1387357080000 та сплатив за них обумовлену цим договором грошову суму. Відповідно до пункту 3.1. договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 серпня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1070, право власності на Земельну ділянку, а саме право користування, володіння та розпорядження, припиняється у Продавця та переходить до Покупця відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України з моменту державної реєстрації права власності Покупця на Земельну ділянку відповідно до Закону. Згідно з пунктом 3.3. договору, відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на придбану Земельну ділянку виникає у Покупця [ [PERSON] ] з моменту державної реєстрації цього права. 07 грудня 2021 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені записи та прийняті рішення щодо, але не виключно, припинення права власності [PERSON] на земельні ділянки кадастровий номер 8000000000:82:185:0163 та 8000000000:82:185:0164, та реєстрацію права власності зазначених земельних ділянок за компанією «Галфіна Бізнес ЛТД». 14 грудня 2021 року приватний нотаріус Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Шешуряк О. В. подала скаргу до Міністерства юстиції № СК-3727-21, де вказала, що вона ніколи не вчиняла реєстраційні дії щодо нерухомого майна [PERSON] та не реєструвала нерухоме майно: земельну ділянку - загальною площею 0,05 га, кадастровий номер: 8000000000:82:185:0163, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1387329380000, розташовану за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] та земельну ділянку - загальною площею 0,05 га, кадастровий номер: 8000000000:82:185:0164, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1387357080000, розташовану за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] за «Галфіна Бізнес ЛТД». Це відбулось шляхом втручання невідомих осіб до ДРПНМ з підробленням її цифрового підпису та з порушенням принципу територіальності реєстрації права власності за земельні ділянки - державна реєстрація проведено нібито приватним нотаріусом Кам`янець-Подільському нотаріального округу, в той час як земельні ділянки знаходяться у місті Києві. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснюється за місцезнаходженням нерухомого майна - в київському міському нотаріальному округу. 24 грудня 2021 року компанія «Галфіна Бізнес ЛТД» уклала з ТОВ «Цифро-Рум» (код: 39187253) договори купівлі-продажу нерухомого майна, що посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О. О., у результаті чого до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про зміну власника нерухомого майна /а. с. 14, 15/. 11 січня 2022 року компанія «Галфіна Бізнес ЛТД» уклала з ТОВ «Цифро-Рум» (код: 39187253) договори іпотеки нерухомого майна, що посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Метелицею О. О., у результаті яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесені відомості про іпотеку та обтяження. 29 квітня 2022 року Наказом Міністерства юстиції України № 1689/5 скаргу приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Шешуряк О. В. задоволено, скасовано рішення від 20 листопада 2021 року № 61728346 в частині скасування записів про право власності №№ 45490428, 45490313 від 06 жовтня 2021 року № 60797216 у частині скасування запису про право власності № 45592375, прийняті приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Шешуряк О. В. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Відповідно до частини третьої статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до частини першої ст. 328 та частини третьої ст. 334 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельних ділянок є правовою підставою для набуття права власності. Підстави та порядок здійснення віндикації передбачено ст. 388 Цивільного кодексу України. У відповідності до частини третьої ст. 388 ЦК України, якщо майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Верховний Суд сформував об`єктивний стандарт доброї совісті. Так, у постанові КЦС ВС від 16 травня 2018 року у справі № 449/1154/14 викладено висновок про те, що добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин. Обґрунтування цієї правової позиції співзвучне з Модельними правилами європейського приватного права (DCFR), над якими досить довго працювали в доктрині європейського цивільного права. В цьому аспекті Верховний суд у постановах ВП ВС від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, ВП ВС від 26 листопада 2019 року у справі №914/3224/16, КЦС ВС від 17 січня 2024 року у справі № 752/18246/21, КЦС ВС від 30 листопада 2022 року у справі №522/14900/19, неодноразово зазначав, що під час розгляду віндикаційних позовів суд має давати оцінку добросовісності з огляду на момент вчинення правочину, суб`єктів правочину, їх пов`язаність, платність правочину тощо. «Галфіна бізнес ЛТД» отримала у власність спірні земельні ділянки на підставі безпідставних та незаконних записів від 20 листопада 2021 року, вчинених від імені приватного нотаріуса Шешуряк О. В. від 20 листопада 2021 року, які таким нотаріусом не вчинялись і які в подальшому скасовані Наказом Міністерства юстиції України від 29 квітня 2022 року №1689/5. Наступні рішення про державну реєстрацію від 24 грудня 2021 року та укладені правочини є похідними від незаконних записів від 07 грудня 2021 року, тобто договори купівлі-продажу від 24 грудня 2021 року, укладені між компанією «Галфіна Бізнес ЛТД» та ТОВ «Цифро-Рум», а також договір іпотеки від 11 січня 2022 року є нікчемними та не створюють правових наслідків, оскільки компанія «Галфіна Бізнес ЛТД» не була законним власником земельних ділянок та не мала права їх відчужувати. З 19 серпня 2021 року позивач є власником земельних ділянок, правочин про набуття ним права власності на земельні ділянки у судовому порядку недійсним не визнавався. Встановлено також, що договір купівлі-продажу між «Галфіна Бізнес ЛТД» та ТОВ «Цифро-Рум» є безоплатним - за якими остання грошових коштів не сплачувала, що визнає ТОВ «Цифро-Рум», зокрема у відзиві, і підтверджується тим, що 11 січня 2022 року «Галфіна Бізнес ЛТД» та ТОВ «Цифро-Рум» уклали договір іпотеки, за яким ТОВ «Цифро-Рум» передає ці земельні ділянки в іпотеку компанії «Галфіна Бізнес ЛТД» та зазначає, що іпотека забезпечує розрахунки за договорами купівлі-продажу земельних ділянок від 24 грудня 2021 року в загальні сумі 1 800 000, 00 грн. У ДРРПНМ підставою реєстрації права власності за «Галфіна Бізнес ЛТД» вказано рішення приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського нотаріального округу Шешуряк О. В. від 20 листопада 2021 року № 61728346, на яке та на інформаційну довідку з ДРРПНМ від 24 грудня 2021 року є також посилання у договорах купівлі-продажу земельних ділянок від 24 грудня 2024 року між «Галфіна бізнес ЛТД» та ТОВ «Цифро-Рум». У цьому рішенні №61728346 підставою виникнення права власності зазначена ухвала Київського апеляційного суду від 22 березня 2021 року серія та номер № 22-ц/824/4629/2021. Проте, апеляційний розгляд справи закінчився постановою, а не ухвалою суду, ухвали або постанови 22 березня 2021 року апеляційним судом не ухвалювалися, вони датовані 16 березня 2021 року, постанова апеляційної інстанції не визнавала права власності за «Галфіна Бізнес ЛТД», поворот виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року у справі № 757/39591/18-ц про витребування земельних ділянок на користь ТОВ «ФК «Фін-Інвест» з чужого незаконного володіння «Галфіна Бізнес ЛТД» не відбувався. Тож ТОВ «Цифро-Рум» під час укладання договору купівлі-продажу 24 грудня 2021 року було обізнано про відсутність правових підстав реєстрації права власності за «Галфіна бізнес ЛТД» 20 листопада 2021 року, що свідчить про недобросовісність дій та поведінки «Галфіна бізнес ЛТД» та ТОВ «Цифро-Рум» щодо укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 24 грудня 2021 року та договору іпотеки від 11 січня 2022 року. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено частиною другою ст. 77 ЦПК України. Згідно з частиною першою ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, встановив, що земельні ділянки (кадастрові номери 8000000000:82:185:0163 і 8000000000:82:185:0164) вибули 20 листопада 2021 року із власності [PERSON] поза його волею без наявних на те правових підстав та з підробкою рішення приватного нотаріуса Шешуряк О. В. на користь «Галфіна Бізнес ЛТД», а отримання цих земельних ділянок 24 грудня 2021 року ТОВ «Цифро-Рум» відбулось безоплатно та внаслідок недобросовісних дій та поведінки ТОВ «Цифро-Рум» та «Галфіна Бізнес ЛТД», відтак, позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved