Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.04.2024 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, посилаючись на те, що 07.03.2020 року між ними укладено шлюб. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Позивач [PERSON] зареєстрував в належному йому будинку як члена сім`ї дружину [PERSON] з моменту реєстрації шлюбу позивачі проживають в орендованих приміщеннях. У будинку [ADDRESS] проживає без реєстрації колишня дружина [PERSON] відповідач по справі, яка чинить перешкоди позивачці у користуванні майном. Відповідачка не допускає позивачів до місця своєї реєстрації, цим самим створюючи їй перешкоди у користуванні будинком та майном. Всі спроби в досудовому порядку вирішити питання є марними. Відповідачка проживає без реєстрації, за місцем проживання характеризується негативно, зарекомендувала себе як скандальна, невихована та агресивна. Позивачів до будинку не впускає вчиняє скандали, погрожує. Просять вселити позивачів до будинку [ADDRESS] . Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод позивачам у користуванні вказаним будинком. Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайоного суду Київської області від 06 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу слуханням до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, з підстав зазначених в позові, а також [PERSON] зазначила, що через перешкоджання відповідачкою проживання в будинку який належить її чоловіку призвело до того що вона змушена винаймати житло в зв`язку з чим несе додаткові витрати. Намагання позивачів вселитися до будинку призводить до виклику поліції з боку відповідачки та складання адмін.протоколів які передбачають штрафи, які позивач [PERSON] оплачує. В подальшому надали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач та її представник, позовні вимоги не визнали та вважають позов безпідставним необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Надані суду докази на підтвердження позовних вимог є неналежними. Відповідач не створює перешкод в користуванні житловим приміщенням, у позивача [PERSON] є в наявності ключі від будинку, будинок має два входи/виходи, що не перешкоджає проживання в ньому. Взагалі відсутній спір. Позивачі зі свого боку створюють перешкоди проживанню неповнолітньої дитини позивача [PERSON] , відключивши будинок від електромережі. Просили у задоволені позовних вимог відмовити. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 березня 2008 року, який рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2019 року розірвано. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . 07 березня 2020 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] видане Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 37. Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 248159759 від 15.03.2021 року житловий будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований по праву приватної власності за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину серія 1-1889, виданий 14.08.2017 року Фастівською міською державною нотаріальною конторою, індексний номер: 36610450 від 14.08.2017. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади Фастівська територіальна громада [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 25.01.2024 року. Згідно відповіді на запит суду Виконавчий комітет Фастівської міської ради, 06-23/2517 від 02.05.2024 року місце проживання [PERSON] знято з реєстрації власником житла 12.09.2023 року за адресою: [ADDRESS] . Згідно Довідки Голови вуличного комітету КСОН м/р «Казнівка» № 686 від 11.12.2023 року [PERSON] проживає у [ADDRESS] , згідно будинкової книги проживає без реєстрації. Згідно Довідки військової частини [NUMBER] № 282 від 18.04.2023 року [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] [ADDRESS] з 03 квітня 2023 року по теперішній час. Згідно з Витягу з Наказу командира військової частини [NUMBER] № 103 від 07.04.2024 року [PERSON] вибув у відрядження з метою виконання бойових (спеціальних) завдань з відсічі збройної агресії російської федерації. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті\~16\~Цивільного кодексу\~України (далі\~-\~ЦК\~України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті\~16\~ЦК\~України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року в справі № 761/5115/17. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею\~41\~Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За положеннями статті\~47\~Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (частина четверта статті\~9\~Житлового кодексу\~України (далі\~-\~ЖК\~України)). Згідно з частинами першою, другою статті\~156\~ЖК\~України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу (частина четверта статті\~156\~ЖК\~України). Згідно з положеннями\~статті\~405\~ЦК\~України\~члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20) дійшла висновку, що у законодавстві, що регулює житлові правовідносини, припинення сімейних правовідносин, втрата статусу члена сім`ї особою, саме по собі не тягне втрату права користування житловим приміщенням. Установивши, що\~ [PERSON] вселилася до спірного житлового будинку будучи дружиною позивача [PERSON] (шлюб було зареєстровано 28.03.2008 року). В період шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка з дочкою залишилися проживати за зареєстрованим місцем проживання в житловому будинку [ADDRESS] . Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради щодо визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , наданого на ухвалу Фастівського міськрайонного суду від 06.05.2024 року у справі № 381/1514/24, [PERSON] залишив помешкання за адресою: [ADDRESS] де має зареєстроване місце проживання та є власником будинку. Згідно Листа виконавчого комітету Фастівської міської ради № 06-23/2517 від 02.05.2024 року на запит суду щодо місця проживання [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , власником житла з 12.09.2023 року. Згідно Акта обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , який проживає за адресою [ADDRESS] від 14.12.2023 року, будинок має два входи. При зверненні до суду з даним позовом позивачі зазначають, що відповідачем чиняться перешкоди у користуванні спірним будинком, а саме [PERSON] не допускає позивачів до місця своєї реєстрації, цим самим створюючи перешкоди у користуванні будинком та майном. Разом з тим, в своїх поясненнях відповідач зазначила, що не перешкоджала і не перешкоджає позивачам у користуванні та проживанні у спірному будинку на відміну від позивачів, які за заявою відключили житловий будинок від електромережі при цьому позбавили неповнолітню дочку [PERSON] місця проживання. Доказів на спростування вказаного факту позивачами надано не було. Також, допитані свідки в судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зазначили, що [PERSON] залишив будинок і проживає за іншою адресою. Ніколи [PERSON] , не приходив до житлового будинку не будучи в стані алкогольного сп`яніння. Свідок [PERSON] , яка є головою вуличного комітету зазначила, що позивачі зверталися до неї з заявами щодо неможливості потрапити до спірного будинку. [PERSON] не допускає позивачів до будинку, при цьому зразу викликає працівників поліції. Допит свідка [PERSON] , було припинено в зв`язку з наданням показів про факти які їй відомі зі слів інших. Позивачами не спростовано факт складання працівниками поліції адмін. протоколів щодо неправомірної поведінки [PERSON] при цьому позивач [PERSON] підтвердила вказаний факт та зазначила про сплату нею штрафів за адмін.правопорушення збоку чоловіка. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповільним за це. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. За змістом положень, зокрема, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 8, 18, 161 СК України, ст.ст. 2, 4, 19, 184\~ЦПК України кожна особа, право якої порушене, оспорене чи не визнане, вправі захищати його судовим порядком шляхом пред`явлення позову до відповідальної за порушення права особи, судом вирішується саме спір про усунення перешкод користування житловим будинком шляхом вселення у спірний будинок власника, при цьому доказів щодо перешкод в користуванні вказаним будинком з боку відповідача позивачами надано не було. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов безпідставний, не грунтується на належних доказах і задоволенню не підлягає. З урахуванням положень статті 141\~ЦПК України та відмови у позові, понесені позивачем витрати на оплату судового збору залишаються за позивачами.

Outcome: dismissed