Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивачка вказує на те, що 31 березня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано Приморським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області у місті Одесі, актовий запис №303. У шлюбі з відповідачем народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Вони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, тобто сімейні відносини між ними фактично припинені і наразі шлюб для подружжя має формальне значення. Враховуючи вказане, вона, як позивачка, скористалася своїм правом та звертається до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення між ними не можливе. Ухвалою Любарського районного суду від 04.10.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та просила задоволити позов. Представник відповідача адвокат Коваль Я.Ю. в судовому засіданні\~ позовні вимоги визнала та просила розірвати шлюб між сторонами по справі. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 31 березня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Приморському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області у місті Одесі, актовий запис №303, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.9). У шлюбі з відповідачем народилися діти: донька - [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.10, 11). Позивачка з відповідачем не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та спільно не проживають. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з п.2 ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, наданий судом строк на примирення не дав позитивних результатів і позивачка примирення не бажає так як перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем заявлено вимогу щодо залишення їй шлюбного прізвища « [PERSON] ».

Outcome: approved