Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

12 листопада 2024 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на день смерті проживала та була зареєстрована одна. Про складання заповітів [PERSON] позивачу невідомо. Після смерті останньої залишилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 6,68 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0144235. Маючи намір спадкувати майно покійної [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса, але нотаріус відмовив в оформленні спадщини через закінчення строку для її прийняття. Своєчасно позивач не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність спадкового майна. Просить визначити йому додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 14.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 11.12.2024. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач Куликівська селищна рада надала заяву, в якій вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П. надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). За життя [PERSON] заповіту не склала (а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема право за земельну частку (пай) розміром 6,68 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0144235 (а.с.8). Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренком Є.П. було повідомлено позивачу про відмову в оформленні права на спадщину у зв`язку з пропуском позивачем встановленого законом строку на її прийняття (а.с. 6). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 17). Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за законом померлої [PERSON] який виявив намір прийняти спадщину. Інших спадкоємців, які би претендували на спадщину, судом не встановлено. Відповідно до п.1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно ст.524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. В силу приписів ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно вимог ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно ст.550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Позивач є спадкоємцем майна покійної [PERSON] за законом, разом зі спадкодавцем не проживав, інші спадкоємці [PERSON] за законом та заповітом відсутні. В даному випадку, на переконання суду, факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем не є підставою для усунення його від спадкування. Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не порушить права інших осіб. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] ..

Outcome: approved