Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 30.07.2024 позивач звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області, за змістом якого просить стягувати з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає із позивачкою та потребують матеріальної допомоги. Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча працездатний та має можливість надавати даку допомогу, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.07.2024 справа №293/1136/24 передана на розгляд судді Збаражського О.М. 31.07.2024 на виконання вимог ч.8 ст. 187 ЦПК України судоми отримано з Єдиного державного демографічного реєстру України відомості про адресу реєстрації відповідача. 31.07.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/1136/24, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення. Ухвалою від 04.09.2024 суд здійснив перехід від спрощеного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначив на 19.09.2024. Ухвалою від 19.09.2024, що у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, суд відклав судове засідання на 21.10.2024. 09.10.2024 відповідач [PERSON] подав відзив на позов. 21.10.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в іншому провадженні. Наступне судове засідання призначено на 19.11.2024. 19.11.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку із відключенням електроенергії у Черняхівському районному суді Житомирської області. Наступне судове засідання призначено на 17.12.2024. 17.12.2024 в судове засідання позивач [PERSON] не прибула, про розгляд справи повідомлялась встановленим порядком. Згідно заяви від 17.09.2024 поданої представником позивача [PERSON] , позивач та її представник просили розглядати справу без їх участі, позов підтримали. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] просили відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів, з підстав викладених у відзиві на позов. Додав, що інших осіб на утриманні відповідач не має. В судовому засіданні 17.12.2024, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ 11.02.2023 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що був зареєстрований Черняхівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). У шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.05.2023 (а.с.6). Відповідно до відомостей, що містяться в реєстрі Черняхівської територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , з 31.05.2023 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки виданої Дівочківським старостинським округом Черняхівської селищної ради, за №78 від 24.07.2024, [PERSON] має на утриманні двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] разом не проживає і участі у вихованні сина не приймає (а.с.10). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частинами першою, другою статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою та другою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому обсязі не надає. Суд вважає, що доводи позивача про те, що відповідач є фізично здоровим, офіційно працевлаштований та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі, відповідачем не спростовані. Суд приймає до уваги, що саме батьки несуть конституційний обов`язок з утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на дітей має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також виходячи з того, що матеріальне забезпечення дитини повинно мати регулярний характер. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує працездатний вік відповідача, те, що він не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, оскільки належних доказів протилежного ним не надано, обов`язок батьків брати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей у розмірі необхідному для забезпечення гармонійного розвитку дитини, у зв`язку із об`єктивною потребою неповнолітньої дитини сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку про наявність підстав для присудження з відповідача аліментів на сина [PERSON] у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, із дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, відмовляючи у задоволенні позову в частині визначення аліментів у мінімальному розмірі. Адже, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на дитину (дітей), такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину (дітей) не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України (висновок Верховного Суду України у постанові від 12.09.2018 справа № 459/2181/17). При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України). Водночас, суд вважає за необхідне допустити рішення суду про стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць на підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень, оскільки позивач у силу статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати при поданні позову.

Outcome: partial