Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

25.09.2024 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, з якого вбачається, що 31.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В., реєстровий номер 1425. Згідно із вказаним договором позивачка передала у власність відповідачці грошові кошти в сумі 180000,00 грн. Відповідачка зобов`язалася повернути одержані у позику грошові кошти позивачці готівкою з першою її вимогою за місцем її проживання або за іншою адресою вказаною нею у вимозі про повернення грошей. Позивачка неодноразово зверталась до відповідачки з вимогою про повернення боргу за договором позики, однак остання в добровільному порядку в строк до 20.09.2024 року грошові кошти не повернула, що свідчить про ухилення від повернення суми боргу та порушення взятих на себе зобов`язань. Це змусило позивачку звернутися за захистом свого порушеного права до суду та просила стягнути з відповідачки на свою користь 447895,41 грн. боргу з урахуванням інфляційного збільшення і штрафних санкцій, а також судові витрати. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.09.2024 вжито заходів забезпечення позову, а саме постановлено заборонити [PERSON] відчуження належного їй нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 6,7157 га, кадастровий номер 4825480800:02:000:0065, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.11.2024 було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.12.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, до суду адвокат Ремський Є.В. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких інших клопотань від неї на адресу суду не надходило. Враховуючи думку позивачки та її представника, які просять розглядати справу за їх відсутності та не заперечують проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідачки про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд, прийшов наступного висновку. Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З матеріалів справи вбачається, що 31 жовтня 2016 року між [PERSON] (надалі позикодавець) та [PERSON] (надалі позичальник) було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В., реєстровий номер 1425, відповідно до умов якого Позикодавець передала у власність Позичальнику, а Позичальник прийняла від неї у власність грошові кошти в сумі 180000,00 (сто вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок і зобов`язалася повернути їх за першою вимогою. Вказаний договір містить умови отримання позичальником від позикодавця в борг визначеної грошової суми із зобов`язанням її повернення у визначений строк, а тому є документом, що підтверджує боргове зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачка за неодноразовими вимогами позивачки борг не повернула. Позивачкою надано розрахунок інфляційного нарахування від суми боргу за період прострочення у розмірі у розмірі 75458 грн. 35 коп. розраховані за формулою 180000,00 грн. (сума боргу) х 1.419213 - 180000,00 грн. = 75458 грн. 35 коп. Розрахунок штрафних санкцій складає 192437 грн. 06 коп., що розраховується за період з 20.10.2021р. по 20.09.2024р. (1097 днів прострочення грошового зобов`язання). Доказів виконання своїх зобов`язань по поверненню вищезазначеної грошової суми, передбачених ст. 545 ЦК України відповідачкою не надано, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з нею боргу за договором позики від 31.10.2016 р. в сумі 180000,00 грн. та розраховані позивачкою 75458 грн. 35 коп. інфляційне збільшення і 192437 грн. 06 коп. штрафні санкції, підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені та документально підтверджені нею судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 4478,95 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн. Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Таким чином, заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.09.2024 року по даній справі підлягають скасуванню.

Outcome: approved