Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом,\~яким просив\~позбавити батьківських\~прав [PERSON] \~відносно неповнолітніх\~дітей [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~А також,\~просив стягувати\~з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 08.05.2024 року та досягненням дітьми повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обгунтовані тим, що 25.01.2014 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Шлюбні відносини припинені з січня 2020 року. Відповідач переїхала жити до Італії. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час діти проживають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Мати самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, навчанням та вихованням дітей не займається. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити і не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення. Згідно відповіді № 586752 від 10.05.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначались на 28.08.2024 року, 03.10.2024 року, 11.11.2024 року, 18.12.2024 року не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме за адресою її місця реєстрації та місця проживання і шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за її відсутності на адресу суду не направляла. В судове\~засідання представник\~третьої особи\~- органу\~опіки та\~піклування Саф`янівської\~сільської ради\~Ізмаїльського району\~Одеської області\~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~надав суду\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності.\~ Дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2024 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.10.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.12.2024 року ухвалено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.08.2023 року, повторно виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області, актовий запис № 1, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 2014 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.2014 року, виданого виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.08.2015 року, виданого виконавчим комітетом Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області. Відповідно до довідок від 08.04.2022 року №№ 5108-7000521880, 5108-7000524763, 5108-7000523559 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є внутрішньо переміщеними особами, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.09.2024 року за № 621, наданої старостою Першотравневого старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області до складу сім`ї [PERSON] входять: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] . Відповідно до характеристик на учнів третього класу Першотравневського закладу загальної середньої освіти [PERSON] та [PERSON] прибули до Першотравневського закладу загальної середньої освіти в 2022 році як ВПО з Київської області Обухівського району Трипільського ЗЗСО. Учні проживають разом з батьком [PERSON] , 1976 року народження за адресою: [ADDRESS] . За період навчання в другому класі учні показали достатній рівень знань з усіх предметів. Батько приділяє велику увагу вихованню дітей, завжди відвідує батьківські збори, є членом батьківської ради класу. Учні завжди підготовлені до уроків. Харчування дітей добре, санітарний стан помешкання ідеальний. Так, для з`ясування думки дітей з приводу місця їх проживання із [PERSON] та [PERSON] службою у справах дітей Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області було проведено бесіду, під час якої діти повідомили, що з квітня 2022 року мешкають з батьком в с. Першотравневе. Мати з ними не проживає, знаходиться за кордоном, з дітьми не спілкується, не навідує їх. Вихованням дітей займається батько та бабуся з дідусем. Діти бажають проживати з батьком. 22.01.2024 року комісією у складі начальника служби у справах дітей Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, поліцейського офіцера громади та інспектора ЮП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, перевірено умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та комісією встановлено, що для проживання дітей створені належні умови. Крім цього, з метою з`ясування думки [PERSON] з приводу визначення місця проживання дітей службою у справах дітей Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області підготовлено запит до Української міської ради Обухівського району Київської області, де зареєстрована та проживала мати дітей. Згідно листа Української міської ради Обухівського району Київської області № 194/1-24 від 12.01.2024 року [PERSON] в с. Щербанівка Української міської ради Обухівського району Київської області не проживає, за словами мешканців та старости села, [PERSON] давно виїхала за кордон. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Саф`янівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області, як орган опіки та піклування вважає недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. \~ Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, який тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ\~передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.1\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Також у своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На думку суду, надані позивачем до суду докази не свідчать про злісне ухилення відповідачки від виховання дітей, свідоме нехтування нею батьківськими обов`язками, її винну поведінку щодо дітей. Так позивач наголошує на тому, що відповідачка не зустрічається та не спілкується з дітьми, не цікавиться їх розвитком, не приїжджає до дітей. Особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки у рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 6 жовтня 2021 року у справі №320/5094/19 (провадження №61-7357св21). Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі №522/10703/18 (провадження № 61-4014св20). Також, не надано жодного доказу щодо обставин, які негативно характеризують відповідачку, зокрема, притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності, перебування на обліку у зв`язку із вживанням алкогольних або наркотичних засобів, ведення аморального способу життя та інше. Отже, з наданих позивачем доказів не вбачається наявність підстав передбачених\~ст.164 СК України, а тому застосування до відповідачки такого виняткового заходу як позбавлення батьківських прав суд вважає недоцільним, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] . Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд виходить з такого. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частина 1 статті 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст. 182 СК України та виходячи зі встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін,\~підлягає задоволенню та стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову, тобто з 08.05.2024 року до 28 травня 2032 року, і в подальшому 1/4 заробітку на утримання [PERSON] , [INFO] до 04 серпня 2033 року, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. із зарахування його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: partial