Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

27 серпня 2024 року [PERSON] /далі - позивач/ звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом (вхід. №24892/24) до [PERSON] /далі - відповідач/ в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 21 грудня 1993 року Кудрявцівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис №20. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що сторони перебувають у шлюбі з 21.12.1993, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №20. Неповнолітніх дітей не мають, відносини між подружжям не склалися, спільне господарство не ведуть, подальші стосунки та проживання однією сім`єю не можливі. Враховуючи викладене шлюб з відповідачем просить розірвати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2024 визначено головуючу суддю Братків І. І. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І. І./ від 17 вересня 2024 року по вказаній справі було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження та призначена дата судового засідання; відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву. Однак, ні у визначений судом строк, ні станом на дату вирішення даної справи відзиву на позовну заяву чи обґрунтованого клопотання про продовження строку для його подання до суду не надано. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у прохальній частині позову вказала, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду 13.10.2024, 20.11.2024 та 04.12.2024, з відміткою проставленою працівником «Укрпошти» на довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до частини першої та другої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Як визначено частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що відповідач, належно повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не прибуває на виклики у судові засідання, про причини неявки суду не відомі; правом подачі відзиву не скористався; позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 21 грудня 1993 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу виданого Кудрявцівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис №20. З позовної заяви вбачається, що від шлюбу сторони неповнолітній дітей не мають, сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Отже, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені, подальше спільне життя та збереження сім`ї є не можливим та суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд бере до уваги той факт, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, натомість суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved