Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~ до суду\~ з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що позивач та відповідач з 23.09.2022 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №2906. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що протягом останніх років шлюбні відносини поступово погіршувалися, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають окремий сімейний бюджет, шлюбні стосунки не підтримуються, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу та примирення не можливе. У відносинах відсутнє взаєморозуміння та повага. Різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. За таких\~обставин позивач\~переконана,\~що подальшого\~сенсу підтримувати\~сімейні відносини\~немає тому позивач просила суд розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи вищезазначені обставини, позивач просила розгляд справи здійснити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, ухвалити рішення про розірвання шлюбу між сторонами, після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути судові витрати з відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1\~ ст.51 Конституції України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч.2\~ ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23.09.2022 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №2906, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.09.2022. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, ураховуючи, що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відсутні підстави для надання подружжю строку для примирення, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається з квитанції про сплату TS208463 від 04.07.2024, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн (однієї тисячі двохсот одинадцяти гривень 20 копійок). Оскільки позовні вимоги визнані відповідачем, суд стягує з відповідача суму судових витрат у розмірі 605,60 грн, що складає 50% судового збору, а решту 50 % судового збору повернути позивачу. На підставі ст. 105, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved