Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просять суд визначити їм достатній додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла їх бабуся [PERSON] . [INFO] померла їх мати [PERSON] . Після смерті матері вони належним чином прийняли спадщину, про що свідчить довідка видана 09.11.2020 державним нотаріусом Бородянської районної державної нотаріальної контори. А коли вони звернулись до Хорошівської державної нотаріальної контори з приводу отримання також свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі [PERSON] , то отримали відмову від 10.09.2024 року, так як не подали своєчасно заяву про прийняття спадщини після її смерті. Як вказують позивачі, встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вони пропустили з поважних причин, оскільки їх мати [PERSON] ( як спадкоємець першої черги) до моменту своєї смерті із заявою про прийняття спадщини не зверталась і про них це не повідомила та відмову від спадкування також не написала, тому вони не мали можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті бабусі. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначеного справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] до суду направила заяву, де просить справу розгялдати без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, зазначив, що позов визнають. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є внуками [PERSON] , про що свідчать копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.сп.7,10,12). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.сп. 11). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЖТ №13-19-0246. Відповідно довідки Бородянської районної державної нотаріальної контори Київської області від 09.11.2020 року за №1427/02-14 слідує, що 26 жовтня 2018 року за заявами [PERSON] та [PERSON] у Бородянській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу до майна померлої [INFO] [PERSON] (спадкова справа №277/2018), останнє місце проживання якої було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями майна померлої, які прийняли спадщину є її син [PERSON] , 1977 р.н. та дочка померлої [PERSON] ,1981 р.н. ( а.сп.16). Згідно копії довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 01.07.2008 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] .-Волинську зареєстровано за гр. [PERSON] , згідно рішення Вол.-Волинського райсуду від 12.01.2004 р. справа №2-7 (а.сп.19). Відповідно до рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20.11.2009 року визнано недісним договір дарування житлового будинку [ADDRESS] з надвірними будівлями та земельної ділянки, площею 0,121 га, який був укладений 24 червня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] (а.сп.20). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.11.2020 року, [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Номер запису про право власності: 39209090 ( а.сп.21). Як слідує із листа Володарсько-Волинської державної нотаріальної контори від 04.07.2008 року, до Володарсько-Волинської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини до шести місяців до майна померлого [INFO] [PERSON] ніхто із спадкоємців не подавав ( а.сп.22). З метою оформлення спадщини після смерті баби позивач [PERSON] 10.09.2024 звернувся до державного нотаріуса Хорошівської державної нотаріальної контори, проте отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом роз`яснено [PERSON] право звернутись до суду (а.с. 17). Статтею 15\~Цивільного кодексу\~України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом встановлено, що позивачі пропустили строк, встановлений\~ст. 1270 ЦК України,\~для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування\~поважності причин\~пропуску строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~позивачі зазначили,\~що вони\~вважали,\~що спадщину\~після смерті баби прийняла їх матір [PERSON] (дочка померлої). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не використав право на прийняття спадщини через брак інформації про смерть спадкодавця, незнання приписів закону тощо, тоді немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, а також у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19) та інших. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 по справі №686/5757/23 зазначила, що з урахуванням фактичних обставин конкретної справи поважними причинами пропуску строку суд може визнати, зокрема: 1) тривалу хворобу спадкоємців; 2) велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем розташування спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Рішення обґрунтовується лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку та досліджені в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовані вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен мотивувати свої дії та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, він не скористався правом на прийняття спадщини, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №520/10377/17, від 11серпня 2021року у справі №720/1079/19, від 22 січня 2020 року у справі №592/18695/18,\~від 17 березня 2021 року у справі N 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі N 361/8259/18 та багатьох інших. Правозастосовча практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є незмінною та усталеною. З урахуванням вищевикладеного, посилання позивачів на те, що вони вважали, що спадщину після смерті баби прийняла їх матір [PERSON] та лише нещодавно дізнались, що спадщину вона не прийняла, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину не відноситься до таких причин, з огляду на висновки Великої Палати Верховного Суду. У контексті даної справи слід зазначити, що позивачами не наведено обґрунтованих підстав, які б об`єктивно перешкоджали їм звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Крім цього, суд враховує, що позивачі звернулився до нотаріуса лише у вересні 2024 року, тобто через 6 років після закінчення 6-місячного строку для прийняття спадщини. Також суд враховує, що про обсяг спадкового майна, а також прав та обов`язків, які мала [PERSON] на день відкриття спадщини, заявники могли довідатись під час прийняття спадщини після смерті матері. Жодних доказів поважності причин пропуску строку суду не надано. Статтями 76-80 ЦПК України\~визначені основні положення про докази, відповідно до яких доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України\~визначено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що необізнаність особи щодо порядку набуття права на спадкове майно, на переконання суду не може бути належною підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, належні та допустимі докази наявності у позивача поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій у матеріалах справи відсутні, причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачами, суд визнає неповажними. Суд не приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки законом чітко визначені підстави для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з цим, позивачами не доведено відповідними доказами та судом не встановлено поважних причин пропуску такого строку. У даному випадку, задоволення позову суперечитиме вимогам закону, зокрема ч. 3 ст. 1272 ЦК України. З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed