Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Представник позивачів у справі, [PERSON] , [PERSON] , адвокат Івахненко Олександр Олександрович звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договір\~купівлі \~продажу нерухомості:\~житлового будинку\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~укладений між\~ [PERSON] та\~СХПК «Колос»\~і зареєстрований\~07\~серпня 2001\~року за\~реєстраційним номером\~№ 159398\~на Товарній\~біржі «Українська»\~у с-щі\~Томаківка та\~визнати за\~ [PERSON] ( [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] )\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ),\~в порядку\~спадкування,\~як спадкоємцями\~за законом,\~після смерті\~свого батька\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~право спільної\~сумісної власності\~в рівних\~частках,\~на житловий\~будинок садибного\~типу з\~господарськими будівлями\~та спорудами,\~загальна площа\~приміщень якого\~становить 76,60\~кв.\~м.,\~житлова площа\~становить 37,00\~кв.\~м.,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги позивача тим, що [INFO] помер батько, позивачів по справі, [PERSON] , що підтверджуються: свідоцтвом про смерть спадкодавця серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] позивача 1; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] позивача 2. Відповідно до положень діючого законодавства позивачі прийняли спадщину вступивши у володіння та управління належним спадкодавцю майном, яке складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 07 серпня 2001 року між спадкодавцем, батьком позивачів\~у справі [PERSON] (далі Покупець) та СХПК «Колос»\~(далі Продавець), як членами Української Товарної біржі згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», було укладено біржовий договір купівлі продажу нерухомості: житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] і зареєстрований 07 серпня 2001 року за реєстраційним номером №159398 на Товарній біржі «Українська» у с-щі Томаківка. Покупець з Продавцем досягли угоди щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу: про ціну, порядок передачі у його володіння придбаної нерухомості. Цей договір був укладений ними в письмовій формі на Українській Товарній біржі за реєстраційним номером № 159398 у с-щі Томаківка і згідно діючого на той час законодавства набрав чинності, так як відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На виконання умов вказаного договору, в день підписання договору, Покупець повністю сплатив вартість придбаного майна. Продавець отримав від нього грошові кошти та передав Об`єкт Нерухомості у його володіння та користування. В нотаріальному порядку, згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК України (в ред. 1963 року), Договір посвідчено не було. Однак сторони умови Договору виконали. Надалі Покупець здійснив державну реєстрацію свого права власності в Марганецькому МБТІ, що підтверджується відповідними штампом в Договорі від 08.08.2001 року за реєстровим №2-80. Зазначені обставини також підтверджуються наданою КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації`ДОР» інформаційною довідкою від 04.09.2024 року за №257. Покупець являвся власником придбаного Об`єкту Нерухомості, вільно володів ним та користувався його прав власника ніхто не оспорював. Позивачі по справі, як спадкоємці після смерті - [PERSON] , звернулися до приватного нотаріуса з питанням оформлення своїх спадкових прав на зазначений житловий будинок, проте приватний нотаріус листом від 27.08.2024 року за вих. № 237/02-14 повідомив, що договори купівлі - продажу об`єктів нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Згідно вимог ст.47 зазначеного кодексу, недодержання в установлених законом випадках нотаріальної форми договору тягне за собою недійсність угоди, але, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Відповідно оформити спадкові права позивача на будинок не вбачається можливим. На підставі вищенаведеного позивачі змушені звернутися до суду із даною позовною заявою. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у справі, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, також подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, зазначені у позовній заяві обставини підтверджує повністю, позов визнає в повному обсязі та проти задоволення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [INFO] помер батько, позивачів по справі, [PERSON] , що підтверджуються: свідоцтвом про смерть спадкодавця серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] позивача 1; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] позивача 2. Відповідно до положень діючого законодавства позивачі прийняли спадщину вступивши у володіння та управління належним спадкодавцю майном, яке складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . 07 серпня 2001 року між спадкодавцем, батьком позивачів\~у справі [PERSON] (далі Покупець) та СХПК «Колос»\~(далі Продавець), як членами Української Товарної біржі згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», було укладено біржовий договір купівлі продажу нерухомості: житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] і зареєстрований 07 серпня 2001 року за реєстраційним номером №159398 на Товарній біржі «Українська» у с-щі Томаківка. Покупець з Продавцем досягли угоди щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу: про ціну, порядок передачі у його володіння придбаної нерухомості. Цей договір був укладений ними в письмовій формі на Українській Товарній біржі за реєстраційним номером № 159398 у с-щі Томаківка і згідно діючого на той час законодавства набрав чинності, так як відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. На виконання умов вказаного договору, в день підписання договору, Покупець повністю сплатив вартість придбаного майна. Продавець отримав від нього грошові кошти та передав Об`єкт Нерухомості у його володіння та користування. В нотаріальному порядку, згідно із ч. 1 ст. 227 ЦК України (в ред. 1963 року), Договір посвідчено не було. Однак сторони умови Договору виконали. Надалі Покупець здійснив державну реєстрацію свого права власності в Марганецькому МБТІ, що підтверджується відповідними штампом в Договорі від 08.08.2001 року за реєстровим №2-80. Зазначені обставини також підтверджуються наданою КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації`ДОР» інформаційною довідкою від 04.09.2024 року за №257. Покупець являвся власником придбаного Об`єкту Нерухомості, вільно володів ним та користувався його прав власника ніхто не оспорював. Позивачі по справі, як спадкоємці після смерті - [PERSON] , звернулися до приватного нотаріуса з питанням оформлення своїх спадкових прав на зазначений житловий будинок, проте приватний нотаріус листом від 27.08.2024 року за вих. № 237/02-14 повідомив, що договори купівлі - продажу об`єктів нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню відповідно до вимог ст.227 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року. Згідно вимог ст.47 зазначеного кодексу, недодержання в установлених законом випадках нотаріальної форми договору тягне за собою недійсність угоди, але, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Відповідно оформити спадкові права позивача на будинок не вбачається можливим. Згідно діючого законодавства на момент укладення між сторонами договору купівлі-продажу, державна реєстрація правочину, в тому числі, і договору купівлі-продажу нерухомого майна, законом передбачена не була. В відповідності до діючого на даний час законодавства а саме ст.204 ЦК України: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним». В відповідності до ст. 220 ЦК України: «Якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним». Рішенням органу місцевого самоврядування в с.Преображенка Нікопольського району Дніпропетровської області, вулицю «Комсомольська» перейменовано на вулицю «Світла». Право власності на житловий будинок за [PERSON] підтверджується зазначеним договором купівлі-продажу, наданою КП «Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації`ДОР» інформаційною довідко. від 04.09.2024 року за № 257. Із технічного паспорту на будинок виготовленого «Томаківське БТІ» станом на 17.05.2001 року вбачається, що [PERSON] фактично являвся власником житлового будинку загальною площею приміщень 76,60 кв. м., житловою площею 37,00 кв. м. Будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. Володіння спадкодавцем, а потім і позивачами\~зазначеним житловим будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями станом на 04.09.2024 року складає 118 000,00 гривень. Відповідачем по\~справі,\~особою яка\~теж прийняла\~спадщину,\~є їх\~мати -\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~довідкою наданою\~виконавчим комітетом\~Томаківської селищної\~ради від\~19.08.2024\~року №\~05-19-213/ПР. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. У першу чергу право на спадкування за законом, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1297\~ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пункту 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~пункту 3.1\~роз`яснення Вищого\~спеціалізованого суду\~України зрозгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивачів просить суд не стягувати з відповідача на користь позивача судовий збір, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved