Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування своїх вимог зазначили, що 07.06.2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № С-615-008253-19-980. Відповідно до умов вказаного Кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] (до впровадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків\~ [NUMBER] ), операції за якими можуть здійснюватись за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого Кредитним договором ліміту Кредитної лінії, доступного відповідачу. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку відповідача. Станом на дату подання цього позову відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, в тому числі проценти за Кредитним договором. Останній платіж відповідачем по Кредитному договору здійснено 31.05.2022 року. Відтак, сума боргу відповідача за Кредитним договором станом на 26.07.2023 становить: основний борг\~48349,63 грн.; прострочений борг\~15203,01 грн.; прострочені проценти 42594,25 грн.; штрафнв санкції 195,69 грн. Загальна сума заборгованості\~106342,58 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за Договором № С-615-008253-19-980 в загальній сумі 106342,58 грн. та судовий збір у розмірі 2684 грн. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова Кротовою О.Б. від 08 вересня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Ухвалою суду Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю до Соснівського районного суду м.Черкаси. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2024, справа передана в провадження судді Соснівського районного суду м. Черкаси Токової С.Є. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 лютого 2024 року справу прийнято до свого провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явилися, розгляд справи просили проводити без їх участі. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України,\~в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями\~статті 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою\~статті 95 ЦПК України\~передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що 07.06.2021 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена Угода про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки. Відповідно до умов вказаної угоди (договору) позивач відкрив Позичальнику поточний рахунок № [NUMBER] в гривні та встановив кредитний ліміт. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлений у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 49900 грн. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24 % річних. Як вбачається із матеріалів справи відповідач користувався кредитними коштами, однак всупереч умов Договору не здійснював платежів на погашення існуючої кредитної заборгованості та зі сплати відсотків, внаслідок чого допустив прострочення виконання грошових зобов`язань. Станом на 26.07.2023 за поточним рахунком на ім`я відповідача обчислюється кредитна заборгованість в загальній сумі 106342,58 грн., яка складається із основного боргу 48349,63 грн.; простроченого боргу\~15203,01 грн.; прострочені проценти 42594,25 грн.; штрафні санкції 195,69 грн., що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку відповідача та довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № С-615-008253-19-980. В зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань, згідно якої позивач вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення такої вимоги, виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом. Також, повідомляв відповідача про те, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в 30-денний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак, зазначена вимога залишена відповідачем без реагування. За таких обставин, оскільки відповідач в добровільному порядку своєчасно не здійснив погашення кредитної заборгованості, то позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Таким чином, між сторонами існує спір з приводу належності виконання зобов`язань за кредитним договором, який регулюється нормами\~Цивільного кодексу України\~та положеннями укладеного між сторонами Договору. Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу.\~Статтею 525 ЦК\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст. 1054 ЦК\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 1048 ЦК\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 1050 ЦК\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Як встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, чим допустив порушення умов повернення кредиту, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення кредиту та сплати відсотків за фактичне користування кредитними коштами. Станом на 26.07.2023 розмір заборгованості зафіксований позивачем в загальній сумі 106342 грн. 58 коп., яка на даний час не погашена. Отже позовні вимоги в межах суми заборгованості є цілком правомірними та обґрунтованими і підлягають до задоволення. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2684 грн., які відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 514, 525, 526, 527, 530, 536, 615, 626, 1054 ЦК України та

Outcome: approved