Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Представник позивача за довіреністю Меркулова В.В. звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідач, з метою отримання банківських послуг, звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та 12.10.2021 року було здійснено ідентифікацію клієнта, підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг шляхом здійснення підпису власноруч на планшеті. 26.12.2023 року відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомившись з актуальними умовами кредитування підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого з відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 26.12.2023 року про надання строкового кредиту у розмірі 120\~000, 00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%, а також з клієнтом за допомогою ОТР пароля був підписаний графік кредиту. Вказує, що відповідач порушив умови зобов`язання, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору, внаслідок чого, станом на 29.09.2024 року, має заборгованість в сумі 120\~326, 67 грн., яка складається з: 113\~126, 67 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7\~200, 00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, а тому просить стягнути з відповідача цю заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник АТ КБ «Приват Банк» не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов не подавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Так, у відповідності до ч. 1 ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 26.12.2023 року сторонами укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач [PERSON] отримав в АТ КБ «ПриватБанк» кредит в сумі 120 000 грн. строком на 36 місяців під 18 відсотків річних зі сплатою 1,5 відсотки щомісяця від суми кредиту, який надано у безготівковим формі шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника. Протягом 2023 - 2024 року відповідач користувався кредитними коштами, наданими позивачем, про що свідчить виписка за договором № б/н за період 26.12.2023 року 01.10.2024 року, проте, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку із чим, станом на 29.09.2024 року, має заборгованість в розмірі 120\~326, 67 грн., з яких: - 113\~126, 67 грн. заборгованість за тілом кредиту; - 7 200 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № б/н від 26.12.2023 року, в ході судового розгляду відповідач не оспорював заявлені проти нього позовні вимоги, відзив на позов не подав, а відтак суд вважає позовні вимоги підставними та задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved