Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] , в якому просить стягнути з нього 67 883,71 грн. у відшкодування майнової шкоди, та моральну шкоду у сумі 150 000,00 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що 14 жовтня 2017 р., близько 18.00, в м. Миколаєві, водій [PERSON] (відповідач), керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер [NUMBER] , при проїзді перехрестя вулиць Московська й Велика Морська, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мегsеdes-Вепz», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (позивач), де в якості пасажирів перебували [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці зі зміщенням, які згідно висновку експерта №1749 від 22.11.2017 р. відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2018 р. по справі № 490/11062/17 відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами. Вироком Миколаївського апеляційного суду від 28 листопада 2019 р. по справі № 490/11062/17, вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2018 р. скасовано в частині покарання, і в цій частині винесено новий вирок, яким [PERSON] призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. В іншій частині вирок залишено без змін. Згідно із звітом про оцінку автомобіля від 21.11.2017 р. вартість матеріального збитку, завданого позивачці винними діями відповідача внаслідок пошкодження автомобіля склала 107 667,94 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника автомобіля «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», поліс АК 2033618 від 02.12.2016 р., то 12.02.2020 р. ПрАТ «СК «Провідна» позивачу сплатила страхове відшкодування у сумі - 63 873,63 грн. Таким чином, залишився несплаченим збиток за пошкодження автоболіля у сумі 43 794,31 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Крім того,\~як вище\~було зазначено, що внаслідок ДТП, позивачка [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді перелому лівої ключиці зі зміщенням та струсу мозку. Витрати позивачки на операцію та на постопераційне лікування склали 18 637,40 грн. Також позивач понесла додаткові витрати на оплату вартості звіту про оцінку автомобіля від 21.11.2017 р. у розмірі 2 000,00 грн., витрати на оплату послуг евакуатора в сумі 2 300,00 грн., та за послуги зі зберігання транспортного засобу на штрафмайданчику в розмірі 1152,00 грн. Отже, загальна сума матеріального збитку, завданого позивачці [PERSON] внаслідок скоєння злочину відповідачем [PERSON] , становить 67 883,71 грн. Також позивачці з вини відповідача було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 150 000,00 грн., та яка полягає у її моральних стражданнях від втрати близької людини, зокрема смертю батька - [PERSON] , який помер [INFO] , моральних та фізичних стражданнях внаслідок отримання тілесних ушкоджень, порушенні життєвих та соціальних зв`язків, яке змушує до здійснення додаткових зусиль по налагоджуванню свого життя. Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] завдані їй матеріальні збитки у розмірі 67 883,71 грн. та моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та третя особа ПрАТ «СК «Провідна» відзиву та клопотань до суду не надали, в судове\~засідання не\~з`явилися,\~хоча судом\~про дату\~і час\~ розгляду\~справи були\~повідомлені неодноразово\~та належним\~чином,\~про що\~свідчить наявне\~у справі\~поштове повідомлення,\~доказів про\~поважність причин\~неявки суду\~не надали.\~ Враховуючи викладене, та зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані письмові докази, та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що 14 жовтня 2017 р., близько 18 год. 00 хв., у м. Миколаєві, водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 210994-20», реєстраційний номер [NUMBER] , при проїзді перехрестя вулиць Московська й Велика Морська грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України: проявив неуважність до дорожної обстановки та її змін, не контролював рух свого транспортного засобу, не обрав безпечну швидкість руху, і перед початком перетину проїзної частини вул. Великої Морської не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не зупинився перед перетином проїзної частини та не надав перевагу у русі автомобілю «Мегsеdes-Вепz», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався зліва і в цей час прохздив вказане перехрестя. Внаслідок таких дій сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, через що автомобілі отримали мехінічні ушкодження, а водій [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ключиці зі зміщенням, які згідно висновку експерта відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2018 р. (а.с.4-6) відповідача було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., без позбавлення права керування транспортними засобами. Вироком Миколаївського апеляційного суду від 28 листопада 2019 р. (а.c.7-10), вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2018 р. скасовано в частині покарання та в цій частині винесено новий вирок, яким [PERSON] призначено покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. В іншій частині вирок залишено без змін. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, вина відповідача [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок вказаної ДТП автомобіль марки «Мегsеdes-Вепz», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] , отримав ряд механічних пошкоджень, відповідно до звіту № 181/11-17 про оцінку автомобіля «Мегsеdes-Вепz», реєстраційний номер [NUMBER] вартість матеріального збитку склала 107\~667,94 грн. (а.с.20-21). 12.02.2020 р. ПрАТ «СК «Провідна» позивачу сплатила страхову виплату по події від 14.10.2017 р. в сумі 63 873,63 грн. (а.с.24-25). \~ \~ \~ \~Таким чином, різниця між страхованим відшкодуванням та фактичною вартістю матеріального збитку становить 43\~794,31 грн. \~ \~ \~ \~Також, належними і допустимими доказами знайшли своє підтвердження вимоги позивача щодо стягнення з відповідача матеріальних збитків по оплаті за звіт про оцінку автомобіля «Мегsеdes-Вепz», реєстраційний номер [NUMBER] від 21.11.2017 р. у розмірі 2\~000,00 грн. (а.с.23), по оплаті послуг евакуатора в сумі 2 300,00 грн. (а.с.26), зберігання транспортного засобу на штрафмайданчику у розмірі 1152,00 грн.(а.с.34-35). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно - курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Внаслідок ДТП позивачка [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді перелому лівої ключиці зі зміщенням та струсу мозку. Витрати на операцію та на постопераційне лікування склали 18 637,40 грн. Разом з тим, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на операцію та на постопераційне лікування у розмірі 17\~185,79 грн, що є документально підтвердженими. Таким чином, загальна вартість спричиненого матеріального збитку позивачу в наслідок ДТП становить 66\~432,10 грн. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріального збитку підлягають частковому задоволенню, з урахуванням вищенаведеного. \~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 150\~000,00 грн., суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК України. \~ \~ \~ \~Як роз`яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. \~ \~ \~ \~Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги характер завданої шкоди, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивача, наявність та тривалість вимушених змін у її життєвих стосунках, та те, що відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки, пов`язані із пошкодженням належного позивачу майна, суд вважає, що позивачу були заподіяні моральні страждання, однак, виходячи із вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає достатнім і необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 30 000 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Посилання позивача на те, що їй внаслідок ДТП завдано моральну шкоду внаслідок смерті її батька - [PERSON] , який помер [INFO] , суд знаходить необгрунтованими і безпідставними, оскільки із матеріалів справи не вбачається причинного зв`язку між смертю [PERSON] і ДТП, що сталася з вини відповідача. До того ж, зі змісту вироків Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.11.2018 р. та Миколаївського апеляційного суду від 28.11.2019 р., вбачається, що [PERSON] не перебував в автомобілі під час ДТП, та не був її учасником. \~Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі\~ст.\~ст.\~137,\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~ держави\~належить стягнути\~судовий збір\~пропорційно задоволених\~вимог та\~на користь\~позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: partial