Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] , приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП Спецтехнагляд"; державний реєстратор Іщенко-Амбарцумян Людмила Вячеславівна; СФГ "Рубін"; Державний реєстратор Зелена Лариса Борисівна про скасування (визнання недійсними) свідоцтва про право на спадщину від 28.12.2023 року і Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно виданий 23.01.2019 року з наступними вимогами; 1. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса, Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича за індексним номером 45164217 від 23.01.2019 року (запис про право власності № 29958452) про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок загальною площею 45.6 кв.м., житловою площею 29.3 кв.м., (під літ. А-І), до якого входить прибудова «аі», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», погріб під літ. п/г, огорожа під літ. № 1-3., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зареєстрований за [PERSON] . 2.Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28 грудня 2023 року, видане приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5922980800:06:001:0152 площею 2,5613 га, 5922980800:06:003:0072 площею 0,4542 га, 5922980800:06:003:0235 площею 0,5310 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області. 3. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича, а саме - Індексний номер рішення 70912471 від 27.12.2023 року (запис про право власності № 53122308) про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5922980800:06:001:0152 площею 2,5613 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області зареєстровану за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 грудня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. 4. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича, а саме - Індексний номер рішення 70912165 від 27.12.2023 року (запис про право власності № 53122064) про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5922980800:06:003:0072 площею 0,4542 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області зареєстровану за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 грудня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. 5. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича, а саме - Індексний номер рішення 70911899 від 27.12.2023 року (запис про право власності № 53121844) про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5922980800:06:003:0235 площею 0,5310 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області зареєстровану за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 грудня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. 6. Накласти арешт на спадкове майно, вказане в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 28 грудня 2023року, видане приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В., а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами: 5922980800:06:001:0152 площею 2,5613 га, 5922980800:06:003:0072 площею 0,4542 га, 5922980800:06:003:0235 площею 0,5310 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області, до розгляду справи по суті. 7. Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Іщенко- Амбарцумян Людмили Вячеславівни, Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, а саме - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 71086949 від 11.01.2024 року (запис про право власності № 53268193) про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5922980800:06:001:0152 площею 2,5613 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області зареєстровану за ТОВ «ДП СПЕЦТЕХНАГЛЯД», код ЄДРПОУ 40644217. 8.Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Іщенко- Амбарцумян Людмили Вячеславівни, Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, а саме - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 71087248 від 11.01.2024 року (запис про право власності № 53268431) про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5922980800:06:003:0072 площею 0,4542 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області зареєстровану за ТОВ «ДП СПЕЦТЕХНАГЛЯД», код ЄДРПОУ 40644217. 9. Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Іщенко- Амбарцумян Людмили Вячеславівни, Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, а саме - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 71087380 від 11.01.2024 року (запис про право власності № 53268548)' про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5922980800:06:003:0235 площею 0,531 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області зареєстровану за ТОВ «ДП СПЕЦТЕХНАГЛЯД», код ЄДРПОУ 40644217. 10. Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Зеленої Лариси Борисівни, виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, а саме - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 71214287 від 22.01.2024 року (номер запису про інше речове право 53377876) про проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5922980800:06:003:0072 площею 0,4542 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області, орендар СФГ «Рубін». 11. Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Зеленої Лариси Борисівни, виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, а саме - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 71212169 від 22.01.2024 року (номер запису про інше речове право 53376006) про проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5922980800:06:001:0152 площею 2,5613 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області, орендар СФГ «Рубін». 12. Визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора Зеленої Лариси Борисівни, виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області, а саме - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 71212650 від 22.01.2024 року (номер запису про інше речове право 53376376) про проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5922980800:06:003:0235 площею 0,531 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Боровеньківського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області, орендар СФГ «Рубін». Ухвалою від 23 лютого 2024 року позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДП Спецтехнагляд"; державний реєстратор Іщенко-Амбарцумян Людмила Вячеславівна; СФГ "Рубін"; Державного реєстратора Зелена Лариса Борисівна про скасування (визнання недійсними) свідоцтва про право на спадщину від 28.12.2023 року і Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно виданий 23.01.2019 року - залишити без руху, у зв`язку з несплатою судового збору. 1 березня 2024 року на виконання ухвали суду, про залишення позову без руху представник [PERSON] та Пушкар О.П. надіслав суду заяву про усунення недоліків, у якій просив прийняти оновлений варіант позовної заяви, з урахуванням даних зауважень. Залишити одну позовну вимогу: Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса/ Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича за індексним номером 45164217 від 23.01.2019 року (запис про право власності № 29958452) про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок загальною площею 45.6 кв.м., житловою площею 29.3 кв.м., (під літ. А-І), до якого входить прибудова «аі», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», погріб під літ. п/г, огорожа під літ. № 1-3. Від інших позовних вимог позивачі відмовляються. Позовні вимоги мотивував наступним: 28 грудня 2023 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідченим секретарем Боровенківської сільської ради Лебединського району Сумської області Капліною Л.Ф. 7 березня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №65 [PERSON] на земельні ділянки площею 2.5613 га, площею 0.45543га, 0.5310га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Боровенківськогого старостівського округу Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області. В провадженні приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. перебуває спадкова справа №10/2018, відкрите 18.01.2018 року до майна [PERSON] , померлої [INFO] . яка приходиться позивачам матір`ю. [INFO] помер батько [PERSON] . Після його смерті [PERSON] з сестрою вступили в спадщину. Мати сказала, що це їх батько, вона вступати у спадщину не буде, щоб ділили між сестрою навпіл. Позивачі вважають, що вказане свідоцтво нотаріуса 28.12.2023р. винесено з порушення Законодавства та підлягає скасуванню. [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями всього майна, яке залишилось після смерті матері [PERSON] . [INFO] померлої [INFO] , яка на момент смерті проживала [ADDRESS] . Про наявність того, що нотаріусом [PERSON] видано свідоцтва, їм стало відомо в січні 2024року, коли [PERSON] звернувся до вказаного нотаріуса з запитом з проханням повідомити, чи видавались свідоцтва про спадщину. Було видано лист відповідь від 29.12.2023року №944/02-14. В якому було вказано: від імені померлої [PERSON] був посвідчений заповіт 07.03.2008р. за реєстровим номером 65, заповіла [PERSON] . Далі нотаріус вказує, що 18.01.2018р. до приватного нотаріуса Жураховського була подана заява про прийняття спадщини [PERSON] , яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №21 .Вказується, що відповідно до поданих документів було зроблено розрахунок обов`язкової частки у спадковому майні [PERSON] . Далі нотаріус вказує, що спадкоємцем за заповітом є [PERSON] . Приймаючи до уваги, що питання стосовно оформлення спадщини та прийняття рішення про вчинення відповідної нотаріальної дії до повноважень суду законом не віднесено, а належить до компетенції посадової особи, на яку покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, якою є нотаріус, і лише після подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, їх перевірки нотаріусом, відповідач не мав видавати свідоцтва про право на спадщину. Раніше, під час попередніх судових справ за позовом [PERSON] , [PERSON] посилавсь на те, що законом установлено, що за згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, неохопленого заповітом, а уразі незгоди її частка визначається з усього складу спадщини. Згода або незгода на визначення частки спадщини дійсно відсутня, а тому нотаріус правомірно відмовляв раніше [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. Мається Витяг від 18.01.2019року, в якому вказано, що [PERSON] , власниця домоволодіння. Мається Довідка видана 18.09.2018р. №02-29/187 Боровенківською сільською радою Лебединського району про те, що в по господарській книзі [ADDRESS] та належить померлій [PERSON] зареєстрований житловий будинок. Вказана довідка містить неправдиві відомості, так як згідно виписки із по господарської книги №2 Боровенківськької сільської ради за 2021-2025роки домогосподарство по [ADDRESS] рахується за [PERSON] , а не за [PERSON] від 13.12.2022року №5164/236. 14.12.2022року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Жураховського із заявою наступного змісту: прошу долучити до матеріалів спадкової справи 102018 від 24.12.2017року виписку з по господарської книги №2 Боровенківської сільської ради за 2021-2025роки, оригінал мною було надано особисто, прошу долучити копію. Вх.900214. По цьому питанню ніяких дій нотаріус не прийняв. Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 153828420 виданий 23.01.2019 року, що будинок належить померлій [PERSON] , є неправомірним і виготовлений за підробленими документами (довідка з сільської ради від 18.09.2018року). Ця довідка суперечить довідці виданій 13.12.2022 року. Але 19.11.2019 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з проханням надати перелік документів, необхідних для оформлення спадщини. Він нотаріус надав відповідь 29.11.2019р., що до спадкової маси входить 3.55 та 1/3 частина земельної ділянки, а про будь-яке інше майно до спадкової маси інформації нотаріуса не надавалося. З даного приводу було звернення від 3.11.2023 року з приводу підроблення документів і притягнення відповідальності [PERSON] . Дана справа знаходиться на розгляді в Лебединському відділі поліції. Після смерті матері [INFO] , після її поховання, [PERSON] претендував на домогосподарство, будинок. Звернувся в 2018році до нотаріуса Жураховського Д.В., який відмовив позивачам в оформленні обов`язкової частки, так як [PERSON] не надав правовстановлюючих документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус має обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, тобто половину частки, яка належала б їм у разі спадкування за законом. Так як, якщо за життя спадкодавець, тобто [PERSON] не набула права власності на майно, то спадкоємець [PERSON] також не набуває права власності у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , то такого роду складений заповіт мав вважатись нікчемним, тобто не створював юридичних прав та обов`язків. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкритій спадщини. Підставою звернення позивача до суду стало видання 28.12.2023року нотаріусом свідоцтво про право на спадщину [PERSON] по причині відсутності для цього підстав. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Окрім [PERSON] , який є сином умерлої [PERSON] , спадкоємцями за законом, згідно статті 1261 Цивільного кодексу України, є: син [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] . При цьому, інші спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] , на час відкриття спадкової справи набули права на обов`язкову частку у спадщині, враховуючи положення статті 1241 Цивільного кодексу України, а саме є повнолітніми непрацездатними дітьми спадкодавця, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частик, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкової частки). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] , як особи, що досягай пенсійного віку (є непрацездатними) повинні успадкувати половину обов`язкової частки. Спадкування здійснюється двома шляхами: за заповітом або за законом (стаття 12. Цивільного Кодексу: України), Крім того, для спадкування не тільки за заповітом, а й законом потрібна ціла низка передбачених законом юридичних фактів. [PERSON] 18.01.2018 була подана заява про прийняття спадщини. 31.01.2018 до нотаріуса була подана заява про прийняття спадщини [PERSON] і [PERSON] . Згідно глави 10 п.5 п.п.5.11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами при визначенні розміру обов`язкової частки враховується все спадкове майно, як заповідане, так те, що не охоплено заповітом. Позивачі [PERSON] і [PERSON] вважають, мати [PERSON] за життя не вступила у спадщину після смерті їх батька. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, неохопленого заповітом, у разі незгоди її частка визначається з усього складу спадщини. Позивачі вважають, що приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховський Д.В. видав неправомірно свідоцтво про право на спадщину. Протилежний висновок буде протирічити закону, зокрема, таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність, оскільки порушуватиме право спадкоємця за заповітом на оформлення спадщини, встановлене ст. 1296 ЦК України. Тому позивачі просять суд визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Дмитра Володимировича за індексним номером 45164217 від 23.01.2019року (запис про право власності №29958452) про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок загальною площею 45.6 кв.м., житловою площею 29.3 кв.м.(під літ. А-І),до якого входить прибудова «аі»,літня кухня під.літ. «Б», погріб під літ. №1-3,що знаходиться за адресою; [ADDRESS] та зареєстрований за [PERSON] . У судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Борика О.О. проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що позовні вимоги є необґрунтованими, також був пропущений строку звернення до суду. Відповідач [PERSON] надіслав відзив у якому не визнав позовні вимоги виходячи з наступного, він вважаю, що позов є необґрунтованим, поданим з порушенням строку позовної давності, а факт порушення будь-яких прав позивачів є не доведеним та непідтвердженими. Щодо строків позовної давності, що мають бути застосовані судом у відповідності до ч. 1. ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України, загальний строк позовної давності становить 3 роки з моменту, коли особа дізналась або мала дізнатись про порушення її прав. Рішення приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Жураховського Д.В. за індексним №45164217 (запис про право власності №29958452) було прийнято 18 січня 2019 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2019р. за №153528420, що позивачі додали до позовної заяви. В цей час позовна заява про визнання його недійсним та скасування датована 01.03.2024р., тобто після спливу біль ніж чотирьох років, з моменту його винесення, що є порушенням встановленого ЦПК України загального строку позовної давності. Позивачам стало відомо про оскаржуване рішення про реєстрацію права власності одразу після його прийняття приватним нотаріусом, а його копія міститься в матеріалах судових справ №580/1857/18, 950/2667/19, сторонами яких були позивачі у цій справі, зокрема, копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, від 23.01.2019р. за №153528420, довідки від 18.09.2018 року 02-29/187, виданою Боровеньківською сільською радою Лебединського району Сумської області були долучені до матеріалів справи №580/1857/18 в лютому 2019 року а, також, додавались до позовної заяви про визнання права власності на спадкове майно в жовтні 2019 року (справа №950/2667/19) Позивачі в позовній заяві зазначають, що після смерті батька - [PERSON] , їх мати - [PERSON] відмовилась від спадкування за чоловіком на користь позивачів. Вказане не відповідає дійсності, і підтверджується матеріалами державних актів, наданих позивачами до спадкової справи №10/2018, відповідно до яких 1/3 частина від земельних ділянок з кадастровими №5922980800:06:001:0153, 5922980800:06:003:0071, 5922980800:06:003:0236, що належали [PERSON] були набуті нею у власність в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Окрім цього, співвласниками вказаних вище земельних ділянок по 1/3 є позивачі, які, також, успадкували їх після батька, тому їм було відомо про прийняття спадщини [PERSON] .?Постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї...», тобто, [PERSON] мала звернутись до нотаріуса з відмовою від прийняття спадщини, однак, цього не вчинила, отримавши при цьому свідоцтва. У зв`язку з тим, що відповідач - [PERSON] не рідний син [PERSON] , він не приймав участі у спадкуванні після смерті останнього, а позивачі умисно не вчиняли дій задля належного оформлення речових прав на житловий будинок, в якому була зареєстрована і постійно проживала дружина померлого - [PERSON] , а оформили відповідні свідоцтва про спадщину лише на земельні ділянки (пай), що належав померлому [PERSON] , маючи на меті позбавити в майбутньому права спадкування [PERSON] частини будинку після матері. Вищевказане свідчить, що позивачі в позовній заяві не вказують, які саме їхні права порушені внаслідок прийняття оскаржуваного рішення, в чому полягає його незаконність. Процедура державної реєстрації речового права на нерухоме майно передбачена Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (надалі - Порядок). У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2019р. за №153528420, реєстрація права власності на нерухоме майно спадкодавця відбувалась на підставі визначених законом документів з додержанням всіх особливостей, встановлених Порядком. Довідкою від 18.09.2018 року 02-29/187, виданою Боровеньківською сільською радою Лебединського району Сумської області підтверджується належність [PERSON] житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] у відповідності до даних по господарської книги №2 за 2016-2020 роки запис №0138-05. Про наявність вказаної вище довідки, та інших документів, зазначених в витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачі дізнались і були з ними ознайомлені під час розгляду Лебединським міськрайонним судом Сумської області справ №№580/1857/18, 950/2667/19, не заявляли заперечень щодо їх законності, в судовому чи іншому порядку їх не оскаржували. З вищевказаного вбачається, що державним реєстратором - приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Жураховським Д.В. 18 січня 2019 року за індексним №45164217 (запис про право власності №29958452) було прийняте законне рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належало померлій [PERSON] , яка за життя його не оформила і законні підстави його скасування відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Задоволення позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Жураховського Д.В. за індексним №45164217 (запис про право власності №29958452) від 18.01.2019р. призведе до скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на це майно. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, мав всі необхідні права для звернення до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що фактично належало його померлій матері, в якому вона була зареєстрована, але за життя не встигла оформити речові права на нього. Про наявність житлового будинку в натурі, та належність його саме [PERSON] позивачами не заперечувалось під час розгляду справ №№580/1857/18, 950/2667/19, а твердження позивачів про те, що вона не вступала у спадщину після смерті [PERSON] спростовується наявними доказами. Окрім цього, свідоцтва про спадщину на будинок та належні 1/3 часток земельних ділянок, що [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка не видавались, що свідчить про відсутність жодних порушень прав позивачів, в тому числі внаслідок прийняття оскаржуваного рішення. Відповідач вважає, що позивачами не доведений факт порушення їх прав, свобод та законних інтересів, не надано жодних належних і допустимих доказів того, що рішення приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Жураховського Д.В. за індексним №45164217 (запис про право власності №29958452) від 18.01.2019р.?Тому просить ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховський Д.В. надіслав заяву, просив справу розглянути без його участі, рішення просив прийняти згідно чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. В додаток до цивільного позову позивачі надали Інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна (а.с.10-15) досліджені витяги не містять відомостей про зареєстроване право власності з індексним №45164217 (запис про право власності №29958452) від 18.01.2019р Також надані копію Державного акту на право приватної власності на землю ІV-СМ №002771 відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки розташованої га території Боровеньківської сільської ради Лебединського району Сумсь4кої області площею 3,55 га. земель для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. (а.с.16). Копію Технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду розташованого у [ADDRESS] (а.с.19-22) складеного 28 серпня 1992 року у якому зазначений власник [PERSON] підстави набуття права власності не зазначено. Копію Виписки з по господарської книги №2 Боровеньквської сільської ради за 2021-2025 роки (а.с.23) про те, що будинок у [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Не завірену копію заяви на ім`я нотаріуса Жураховського Д.В. про долучення зазначеної довідки (а.с.24) Копію довідки Сільського голови Боровеньківської сільської ради Лебединського району №02-29/187 від 18 вересня 2018 року (а.с.25) про те, що відповідно до запису №0138-05 в по господарській книзі в господарстві, [ADDRESS] , та належить померлій [PERSON] (померла [INFO] ) зареєстрований газифікований житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. З копії з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 153528420 (а.с.26) встановлено, що 18 січня 2019 року з номером № 29958452 було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - на житловий будинок загальною площею 45.6 кв.м., житловою площею 29.3 кв.м., (під літ. А-І), до якого входить прибудова «аі», літня кухня під літ. «Б», сарай під літ. «В», погріб під літ. п/г, огорожа під літ. № 1-3. Власником майна відповідно зазначеного витягу є [PERSON] , яка померла [INFO] . Та після її смерті заведена спадкова справа №10/2018, номер у спадковому реєстрі 61878807. З копії спадкової справи №410/2005 заведеної 07.07.2009 року після смерті померлого [INFO] [PERSON] (а.с.141-152) встановлено, що державним нотаріусом Лебединської районної нотаріальної контори Лисенко В.Ф. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] дружині [PERSON] , сину [PERSON] , дочці [PERSON] , якими було успадковане по 1/3 наступного майна: земельної ділянки площею 3,55 га. для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої на території Боровеньківської сільської ради Лебединського району, що належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІV-СМ№002771; майнового паю, який перебуває в колективній власності КСП «Прогрес» с. Боровенька , Лебединського району, Сумської області. Інше майно предметом оформлення спадкових прав не було. Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Право спадкування пов`язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із найпоширеніших способів набуття права власності і відповідно є захистом цього права. Фактично спадкування це правонаступництво, за яким відбувається перехід прав та обов`язків від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), визначених або самим спадкоємцем за життя (заповіт), або які стали такими за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Як про те зазначено в ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачою свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплена заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Главою 87 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Пленум Верховного Суду України у пункті 19 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Той зі спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов`язкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд знаходить не доведеним стороною позивача факт того, що після смерті батька позивачів - [PERSON] , їх мати - [PERSON] відмовилась від спадкування за чоловіком на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] , оскільки крім відсутності у спадковій справі відповідної заяви [PERSON] , відповідно до наданих позивачами до спадкової справи №10/2018, відповідно до яких 1/3 частина від земельних ділянок з кадастровими №5922980800:06:001:0153, 5922980800:06:003:0071, 5922980800:06:003:0236, що належали [PERSON] були набуті [PERSON] у власність в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Згідно з приписами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, а за таких обставин [PERSON] повинна була звернутись до нотаріуса з відмовою від прийняття спадщини, однак, з такою заявою не зверталась, що також підтверджується тим, зо вона отримала свідоцтва на спадщину на земельні ділянки паю чоловіка, про що умисно не зазначають позивачі у позовній заяві. Також судом встановлено, що відповідач - [PERSON] не є сином [PERSON] , а тому не приймав участі у спадкуванні після смерті останнього, вчинення дій задля належного оформлення речових прав на житловий будинок, в якому була зареєстрована і постійно проживала дружина померлого [PERSON] - [PERSON] , а були оформлені відповідні свідоцтва про спадщину лише на земельні ділянки (пай), що належав померлому [PERSON] . Суд доходить висновку, що , що позивачами в позовній заяві не зазначено, які саме їхні права порушені внаслідок прийняття оскаржуваного рішення. Так процедура державної реєстрації речового права на нерухоме майно передбачена Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. У відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.01.2019р. за №153528420, дослідженого судом реєстрація права власності на нерухоме майно спадкодавця відбувалась на підставі визначених законом документів з додержанням всіх особливостей, встановлених Порядком. Таким чином суд доходить висновку про те, що державним реєстратором - приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Жураховським Д.В. 18 січня 2019 року за індексним №45164217 (запис про право власності №29958452) було прийняте законне рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належало померлій [PERSON] , яка за життя його не оформила і законні підстави його скасування відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Так суд доходить висновку про те, що задоволення позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Жураховського Д.В. за індексним №45164217 (запис про право власності №29958452) від 18.01.2019р. призведе до скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення, без визнання права власності за позивачами призведе до відсутності в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на це майно. Також суд вважає доведеним факт того, що про наявність житлового будинку в натурі, та належність його саме [PERSON] позивачами не заперечувалось під час розгляду справ №580/1857/18, №950/2667/19, а твердження позивачів про те, що вони не вступала у спадщину після смерті [PERSON] спростовується дослідженими судом доказами. Окрім цього, судом встановлено, що свідоцтва про спадщину на будинок та належні 1/3 часток земельних ділянок, що [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] не видавались, що свідчить про відсутність жодних порушень прав позивачів, в тому числі внаслідок прийняття оскаржуваного рішення. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, особа набуває право на звернення до суду у разі наявності порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 ч. 3 ЦПК України, кожна сторона процесу зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно статті 78 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 цього ж Кодексу доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Щодо ненадання судом оцінки кожному аргументу сторін, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивачами не надано належних та допустимих доказів у обґрунтування своїх вимог щодо незаконності про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок та порушення їх прав прийняттям цього рішення, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed