Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Представник заявника - адвокат Безлюдний В.С. звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою в якій просить встановити факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 01.11.1982 року. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області про призначення їй пенсії за віком. При розгляді звернення заявника було повідомлено, що у трудовій книжці її прізвище нечитабельне. У зв?язку із зазначеним заявнику було відмовлено у прийняті документів на оформлення пенсії за віком, тому заявник звернулася до суду із цією заявою. Ухвалою суду від 08.10.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник в судове засідання не з`явилася, представник заявника надіслав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі доказами. Представник Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області в судове засідання не з`явився, надіслав пояснення у яких просив розгляд справи проводити без участі представника заінтересованої особи, зазначив, що при вирішені справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області 20.06.1996 року, заявник має повне прізвище ім`я та по-батькові - [PERSON] , [INFO] . Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 01.11.1982 року, видана на ім`я [PERSON] , [INFO] . Також, у примітках зазначено, що ім`я, по-батькові було змінено на « [PERSON] ». Відповідно до листа ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області [PERSON] відмовлено в призначені пенсії за віком, оскільки на титульній сторінці трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення 01.11.1982 року неможливо ідентифікувати прізвище. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що трудова книжка [NUMBER] , заповнена 01.11.1982 року належить заявнику, так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема його ім`я, прізвище, по батькові, дата народження збігаються з документом, що посвідчує особу. При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності йому трудової книжки та диплому. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на отримання пенсії. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Outcome: approved