Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 18.05.2021 року, актовий запис №139, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що одразу після укладення шлюбу спільне життя з відповідачкою не склалося через непримиренні розбіжності. Кожен із подружжя має різні погляди на життя та сім`ю, у зв`язку з чим виникли неприязні стосунки, втрачено почуття взаємної любові та поваги один до одного. Останні два роки сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, шлюб має формальний характер. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачкою неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій вказав, що просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, сповіщена про час, дату та місце судового розгляду належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутності суду не надала, відзив проти позовних вимог не надала, тому суд відповідно до ч. 4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Частиною 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право\~кожного з\~подружжя припинити\~шлюбні відносини.\~Примушування до\~припинення шлюбних\~відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 18.05.2021 року, шлюб зареєстрований Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 18.05.2021 року, актовий запис №139, що підтверджується Витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00046567574 від 19.08.5024 року (а.с.7). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. За ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене. Крім того, також не можливо насильно одного з подружжя без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Враховуючи вищезазначене, а також оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Суд зазначає, що прохання позивача після розірвання шлюбу відповідачці відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] » не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до чинного законодавства особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє попереднє дошлюбне прізвище, шляхом подання відповідної заяви до органів ДРАЦС, в зв`язку з чим в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial