Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миргородської міської ради Полтавської області, третя особа [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав його матері - [PERSON] , померлій [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті матері відкрилася спадщина вказаний житловий будинок. Окрім нього спадщину прийняла ще й сестра - [PERSON] . Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач отримав постанову про відмову в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на спадкове майно. Відповідно до ухвали судді від 26 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав свої позовні вимоги. Пояснив суду, що його мати за життя перебувала в садовому кооперативі, де отримала земельну ділянку, на якій було побудовано будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач зробив технічний паспорт на вказаний будинок, але правовстановлюючі документи на вказаний будинок відсутні. В судове засідання представник відповідача - Миргородської міської ради Полтавської області не з`явився. Надав суду відзив на позовну заяву [PERSON] , де просив відмовити в задоволенні позову через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок (а.с.23,24). Надав письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с.58). В судове засідання третя особа - [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.35). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Позивач є її сином (а.с.4,5). Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом позивач отримав постанову про відмову в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на спадкове майно (а.с.9). Відповідно до довідки КП «БТІ» Миргородської міської ради від 22 липня 2024 року № 1344-Д право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.10). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суду не надано достатніх, належних та достовірних доказів того, що [PERSON] , яка померла [INFO] , за життя отримала право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: dismissed