Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі-позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 79 129,09 грн та вирішити питання судових витрат по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.04.2015 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №26250019784387 на підставі якого видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 10000 грн, який пізніше було збільшено до 53200 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов?язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.07.2024 складає 79129,09 грн, з яких: 53183.28 грн - заборгованість за кредитом; 25945,81 грн - заборгованість процентами. Відповідачем умови договору не виконувались, внаслідок чого утворилась заборгованість у спірному розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відтак, у відповідності до ст. ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України та умов договору, просить позов задовольнити повністю. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачем не подано відзив на позов, який містив би заперечення на нього. 09 жовтня 2024 року ухвалою судді відповідну позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України). Суд установив, 01.04.2015 між АТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] було укладено договір №26250019784387 про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Згідно довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №26250019784387, відповідачу 01.04.2015 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 10000,00 грн, який в подальшому збільшувався, зокрема 26.05.2023 до 53200,00 грн. Крім того, на підтвердження вимог банку суду надано виписка по особовому рахунку позичальника у період з 01.04.2015 по 01.07.2024 року, з якої вбачається, що відповідач фактично користувався кредитними коштами. Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу у вигляді кредитного ліміту на кредитну картку. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України. Щодо виконання зобов`язань за кредитним договором із сторони відповідача, то останній ухиляється від їх виконання. Так, відповідно до розрахунку, який наданий позивачем, заборгованість [PERSON] станом на 01.07.2024 складає 79129,09 грн, з яких: 53183,28 грн - заборгованість за кредитом; 25945,81 грн - заборгованість процентами. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а тому такий приймається судом до уваги. Згідно виписки по особовому рахунку позичальника у період з 01.04.2015 по 01.07.2024 року, відповідач фактично користувався кредитними коштами та погашав заборгованість за кредитом, однак у повному обсязі свої зобов'язання належним чином не виконав. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач взятих на себе кредитних зобов'язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 79129,09 грн, а відтак позов необхідно задовольнити повністю. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved