Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

13.09.2024 року адвокат Навродський О.В., діючи в інтересах заявниці [PERSON] , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із вказаною заявою, в якій просив встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2016 року по листопад 2023 року. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки заявниця з померлим жили по сусідству то їх спілкування було тісним. У [PERSON] була дружина, з якою 10.12.2013 року він шлюб розірвав. Крім того, померлий хворів на різні захворювання, а заявниця його доглядала, супроводжувала до лікарні, купувала продукти, оплачувала комунальні платежі. На початку осені 2016 року вона переїхала до помешкання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , вони почали мешкати разом, вели спільне господарство та займались спільним побутом. 22.05.2024 року, після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Семенюк Т.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, як особа, яка проживала з померлим однією сім`єю. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з: однокімнатної квартири [ADDRESS] ; однокімнатної квартира [ADDRESS] . Вказане майно належало померлому на праві приватної власності згідно витягу ДРРП на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 30.05.2024 року. 22.05.2024 року приватний нотаріус Семенюк Т.В. своїм повідомленням за №97/02-14 відмовила заявниці у задоволенні її заяви про прийняття спадщини з підстав відсутності документів та підтверджуючих фактів проживання заявниці разом з померлим однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відтак, з метою подальшого оформлення спадщини, заявниці необхідно в судовому порядку встановити факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим остання й змушена звернутися до суду із вказаною заявою, з метою оформлення права на спадкове майно відповідно до вимог ст. 1264, ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1297 ЦК України. На день подання заяви про прийняття спадщини, заявниця залишається єдиним спадкоємцем за законом, оскільки інші родичі у померлого відсутні, однак не може оформити свої спадкові права через недоведеність факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 18.09.2024 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд, залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Вишгородську міську раду та витребувано у приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Семенюк Т.В. належним чином завірену копію спадкової справи, щодо майна, померлого [INFO] [PERSON] ; довідку про коло спадкоємців; Витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору або заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину. 04.11.2024 року до суду від представника заявника адвоката Навродського О.В. надійшло клопотання в якому, зокрема просив долучити до матеріалів справи копію акту обстеження матеріально-побутових умов від 07.10.2024 року. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.11.2024 року відкладено судове засідання з розгляду цивільної справи на 12.12.2024 року та повторно витребувано у приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Семенюк Т.В.: належним чином завірену копію спадкової справи, щодо майна, померлого [INFO] [PERSON] ; довідку про коло спадкоємців; витяг (інформаційну довідку) зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору або заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину. Витребувані матеріали надійшли на адресу суду 12.12.2024 року. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомили, із заявами/клопотаннями/запереченнями до суду не звертались. Відповідно до ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Навродський О.В. у судовому засіданні обставини, викладені в заяві підтвердили та просили суд заяву задовольнити. Допитаний судом в якості свідка [PERSON] показав суду, що з 2018 року разом працював з [PERSON] , декілька разів заїжджав за ним на роботу та підвозив з роботи додому і бачив, як [PERSON] виходила з під`їзду будинку, де жив [PERSON] . А на початку 2022 року свідок навіть був в гостях у [PERSON] , ночував в нього і бачив там [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що є рідною сестрою заявниці. Їх батьки товаришували з батьками [PERSON] , останнього свідок знає з дитинства. Він був одружений, потім розлучився та сестра свідка почала з ним зустрічатися, потім він запросив її мешкати разом з 2016 року. Іноді свідок заходила в гості, а коли [PERSON] захворів, сестра свідка заявниця, допомагала йому. Вислухавши заявницю, її представника, свідків, дослідивши додані до заяви письмові докази, суд приходить до наступних висновків: Судом встановлено, що [INFO] у віці 54 роки помер [PERSON] , [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.11.2023 року Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52.0 кв.м., житловою площею 28.8 кв.м. та на квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 29.5 кв.м., житловою площею 16.6 кв.м., що вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №380921445 від 30.05.2024 року. За життя [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] та 10.12.2013 року шлюб між ними було розірвано про що складено відповідний актовий запис за №81, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , яке видано 10.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області. Як вбачається з копії паспорту серії [NUMBER] , що виданий 06.04.1996 року Вишгородським РВГУ МВС України у Київській області, [PERSON] [INFO] , прописана за адресою: [ADDRESS] , з 25.05.1996 року. Заявниця зазначає, що з 2016 року вона переїхала до помешкання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де вони вели спільне господарство та займались спільним побутом. На підтвердження вказаних обставин заявницею долучено до матеріалів справи копії квитанцій про сплату комунальних послуг у квартирі за адресою: [ADDRESS] , за 2016, 2017 роки та за серпень 2023 року, де платником вказаний померлий [PERSON] (а.с. 15-29) та копії медичних документів, які підтверджують, що [PERSON] мав певний перелік захворювань. З акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 07.10.2024 року депутатом Вишгородської міської ради Морозової О.В. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , постійно проживає з 2016 року по теперішній час [PERSON] . До 23.11.2023 року мешкала за вказаною адресою разом з [PERSON] . Відповідно до довідки керуючого справами виконавчого комітету від 08.11.2024 року за №1139 Вишгородської міської ради згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Вишгородської міської ради Морозової О.В. - [PERSON] фактично проживала з [PERSON] по дату його смерті за вказаною адресою. З довідки директора КП «Управляюча компанія» Вишгородської міської ради від 13.11.2024 року вбачається, що вказана компанія надати довідку про підтвердження факту проживання заявниці з [PERSON] з 2016 року по 23.11.2023 рік не має можливості, оскільки відсутні підстави для видачі такого документа. З письмових пояснень [PERSON] , завірених приватним нотаріусом Семенюк Т.В., вбачається, що остання є матір`ю заявниці та підтверджує, що її донька з 2016 року почала спільно проживати з [PERSON] , вони вели сімейний побут, робили сумісні покупки для поліпшення сімейного проживання, разом оплачували комунальні послуги тощо. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 10.12.2024 року за №79480349, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , приватним нотаріусом Семенюк Т.В. заведена спадкова справа за №72474114. Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.12.2024 року за №79480555 свідчить про відсутність інформації щодо заповіту [PERSON] . Згідно заяви від 22.05.2024 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Семенюк Т.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . А приватний нотаріус Вишгородського нотаріального округу Семенюк Т.В., листом від 22.05.2024 року відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] , наданими до заяви документами не підтвердила факту, що є спадкоємцем четвертої черги, їй було запропоновано звернутися до суду для встановлення такого факту. Відповідно до довідки того ж приватного нотаріуса Семенюк Т.В. від 10.12.2024 року, остання повідомила, що нею заведено спадкову справу за №07/2024 після смерті [PERSON] , що помер [INFO] і станом на 10.12.2024 року спадкоємцем за законом є [PERSON] , з яким остання проживала однією сім`єю та перебувала в фактичних шлюбних відносинах протягом 7 років. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. До таких фактів в тому числі віднесено встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05. 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Заявниця зазначає, що метою встановлення факту проживання її з [PERSON] однією сім`єю необхідно для подальшого оформлення спадщини. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, ст. 1216 ЦК України зазначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ч. 2 ст. 1258 ЦК України). Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У п. 6 рішення від 03.06.1999 року за №5-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі за №644/6274/16-ц вказано, що згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини\~рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року у справі за №5-рп/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень п. 6 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ч. 4 та ч. 5 ст. 22 Закону України «Про міліцію»\~та частини шостої статті\~22 Закону України «Про пожежну безпеку»\~- обов`язковими умовами для визнання осіб членами\~сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання осіб та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. При цьому показання свідків самі по собі не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України\~- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. ст. 77, 78, 81 ЦПК України - належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Надані заявницею квитанції та платіжні документи про оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , за 2016, 2017 роки та за серпень 2023 року, не можуть бути належним доказом проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сім`єю, оскільки платником у вказаних квитанціях вказаний померлий [PERSON] , а жодних доказів того, що саме заявниця, від імені померлого, їх сплачувала до матеріалів справи не долучено. При цьому не доведено заявницею й про наявність будь-яких домовленостей щодо розподілу обов`язків між нею та померлим [PERSON] відносно оплати за житлово-комунальні послуги. Критично суд відноситься і до акту обстеження матеріально-побутових умов, що підписаний свідками [PERSON] та [PERSON] , в присутності депутата Вишгородської міської ради Морозової О.В. від 07.10.2024 року - оскільки інформація у вказаному акті не підтверджена показами вказаних свідків, крім того акт підтверджує лише те, що за адресою: [ADDRESS] , постійно проживає з 2016 року по теперішній час [PERSON] , до 23.11.2023 року мешкала за вказаною адресою разом з [PERSON] . При цьому в акті відсутні будь-які данні, щодо їх спільного проживання, виходячи із факту не лише проживання, але і інших вищевказаних обставин, які мають значення для віднесення заявниці до четвертої черги спадкоємців у відповідності до ст. 1264 ЦК України. Допитаний судом свідок [PERSON] підтвердив лише те, що з 2018 року разом працював з [PERSON] , декілька разів заїжджав за ним на роботу та підвозив з роботи додому і бачив, як [PERSON] виходила з під`їзду будинку, де жив [PERSON] . А на початку 2022 року свідок один раз був в гостях у [PERSON] , ночував в нього і бачив там [PERSON] . А свідок [PERSON] показала суду, що є рідною сестрою заявниці. [PERSON] зустрічалася з [PERSON] , потім він запросив її мешкати разом з 2016 року. Іноді свідок заходила в гості, а коли [PERSON] захворів, сестра свідка заявниця, допомагала йому. При цьому покази вказаних осіб не містять обставин щодо спільного проживання заявниці з померлим протягом п`яти років, виходячи із факту не лише проживання, але і інших вищевказаних обставин, які мають значення для віднесення заявниці до четвертої черги спадкоємців у відповідності до\~ст. 1264 ЦК України. Письмові пояснення [PERSON] , завірені заінтересованою особою по справі -приватним нотаріусом Семенюк Т.В. суд також не приймає, оскільки відповідно до вимог ст. 230 ЦПК України - свідок повинен бути допитаний судом безпосередньо в судовому засіданні, при цьому суд повинен встановити його особу, роз`яснити його права і, якщо перешкод для допиту виявлено не буде, під розписку попередити свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань та привести його до присяги. В даному випадку [PERSON] до суду не прибула та покази безпосередньо в судовому засіданні не надала. Жодних клопотань щодо її виклику заявниця та її представник не заявляли. А діючим ЦПК України не передбачено в якості доказу - надання письмових пояснень особою заінтересованій особі по справі. Критично суд приймає і довідку приватного нотаріуса Семенюк Т.В. від 10.12.2024 року, яка є заінтересованою особою в цій справі, в якій остання повідомила, що нею заведено спадкову справу за №07/2024 після смерті [PERSON] , що помер [INFO] і станом на 10.12.2024 року спадкоємцем за законом є [PERSON] , з яким остання проживала однією сім`єю та перебувала в фактичних шлюбних відносинах протягом 7 років. Оскільки інформація в цій довідці суперечить листу тієї ж заінтересованої особи приватного нотаріуса Семенюк Т.В., яка листом від 22.05.2024 року відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] , наданими до заяви документами не підтвердила факту, що є спадкоємцем четвертої черги, їй було запропоновано звернутися до суду для встановлення такого факту. Таким чином судом встановлено, що надані заявницею та досліджені судом документи, а також покази допитаних судом свідків, не підтверджують факт спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, оскільки вони не містять підтверджуючої інформації про обставини, на які посилається заявниця, а саме лише посилання [PERSON] на наявність факту спільного проживання з померлим, без наявності інших підтверджуючих доказів, не можуть бути самостійною підставою для встановлення факту спільного проживання. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності дали змогу суду встановити факт проживання заявниці та [PERSON] , померлого [INFO] , однією сім`єю у визначений період, а саме з 2016 року по листопад 2023 року тобто того, що заявниця мала з [PERSON] , починаючи з 2016 року спільні витрати, вела спільний бюджет, мала спільне харчування, здійснювала купівлю майна для спільного користування, приймала участь у витратах на утримання житла, його ремонт, що вони мали усні чи письмові домовленості про порядок користування житловим приміщенням тощо. Отже дослідивши докази у справі у їх сукупності й надавши їм належну оцінку, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявницею не доведено наявності обов`язкових ознак, що притаманні сімейним відносинам, тобто: наявність спільного бюджету, харчування за спільні кошти, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та, відповідно, про відсутність правових підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років, з метою прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги за законом. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed