Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Представник позивача адвокат Бовшика М.Ю., діючи в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 27.03.2021 у Канівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №37. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу відносини між сторонами погіршилися, вони втратили почуття любові, взаєморозумінні і довіри. Погляди на життя та цінності почали кардинально відрізнятися. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Відновити подружні стосунки неможливо. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 19.11.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи, 26.11.2024 ним отримано позовну заяву з додатками, відзив на позов до суду не направлено. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суддя, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2024 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.03.2021 у Канівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №37. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 0404.2023 батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що сім`я остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно д ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом понесено судові витрати на загальну суму 4211,20 грн., а саме: судовий збір на суму 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується детальним описом виконаних робіт та актом прийому-передачі виконаних робіт від 24.10.2024 (а.с.124). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, тому у відповідності до ст.141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останньою судові витрати на загальну суму 4211,20 грн.

Outcome: approved