Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

08.10.2024 року представник Акціонерного товариства «ОТП Банк» звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним\~договором №2040005340 від 20.11.2023 в розмірі 77181,72 грн., вирішити питання судових витрат.\~ Позовні вимоги мотивує тим, що між [PERSON] та АТ «ОТП Банк»\~був укладений кредитний договір №2040005340, відповідно до умов якого, останній надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності,стрковості в сумі 73866,00 грн. Повернення кредиту, сплата процентів та інших, передбачених договором платежів відбуваєтиься шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно графіком платежів. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, в повному обсязі або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості в розмірі 77181,72 грн, з яких: 71570,76 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5610,96 грн. - заборгованість за відсотками. Тому, просить позов задоволити. Ухвалою від 10.10.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутності, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судові засідання, призначені на 20.11.2024, 16.12.2024 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, подав заяву про здійснення розгляду у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Розгляд справи призначався на 16.12.2024, судове рішення складено 20.12.2024. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що 20.11.2023 між сторонами укладено кредитний договір №2040005340. Згідно з даним договором, відповідач отримав кредит в розмірі 73866 грн на загальні споживчі цілі, дата остаточного повернення кредиту 20.11.2028 (а.с. 6-7). Як передбачено п. 1.2. договору, протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовується фіксована процента ставка у розмірі 20,00% річних до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. П. 1.3. встановлено, що повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів. Згідно із паспортом споживчого кредиту, сума кредиту складає 73866 грн, строк кредитування 60 місяців, мета отримання кредиту загальні споживчі цілі, спосіб та строк надання кредиту шляхом видачі суми кредиту у вигляді готівкових коштів через касу Банку, або безготівково, шляхом зарахування кредитних коштів на поточний/картковий рахунок споживача, протягом 5 робочих днів, процентна ставка 20,00% річних, тип процентної ставки фіксована, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк корисування кредитом 117\~416,65 грн, реальна річна процентна ставка 21,91% (а.с. 8-9). Відповідно до додатку №1 до Паспорту споживчого кредиту та додатку №1 до Кредитного договору №2040005340 від 20.11.2023, дата видачі кредиту 20.11.2023, чиста сума кредиту 73866 грн, сума кредиту за договором 73866 грн, проценти за користування кредитом 43550,65 грн, реальна річна процентна ставка 21,91%, загальна вартість кредиту 117\~416,65 грн (а.с. 9 зворот, 10-11). Із поданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №2040005340 встановлено, що кредит сплачено у сумі 2295,24 грн, прострочена заборгованість кредиту складає 71570,76 грн, відсотки сплачено у сумі 3694,82 грн, прострочена заборгованість по відсотках складає 5610,96 грн, всього заборгованість за договором станом на дату розрахунку 08.08.2024 становить 77\~181,72 грн (а.с. 18). Згідно з платіжною інструкцією на видачу готівки №25641258 від 20.11.2023, відповідач отримав від позивача кошти за кредитним договором №2040005340 від 20.11.2023 у сумі 73866,00 грн (а.с. 16 зворот). Статтею 526 Цивільного кодексу України\~визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Приписами ст.ст.\~610,\~611 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Відповідно до частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених\~ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні\~статті 77 ЦПК України\~є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи вищенаведене, а також, беручи до уваги визнання позову, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за вищевказаним договором. Зважаючи на визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved