Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0679955850 від 05.11.2020 у розмірі 59728,22 грн.; стягнути понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.; стягнути понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 05.11.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №0679955850 та отримання кредиту згідно заявки - анкети на умовах пропозиції на укладення електронного договору позики №3366514 від 03.12.2020, що акцептована відповідачем 03.12.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідача. Товариство виконало взяті на себе зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти. 11.02.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за Договором позики №0679955850 від 05.11.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект центр», зокрема і за договором, укладеним з [PERSON] .. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів станом на 08.04.2024 становить 103434,47 грн, з яких: 3750 грн - заборгованість за кредитом, 99684,47 грн - заборгованість за відсотками. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просить стягнути 59728,22 грн, з яких: 3750 грн заборгованість за кредитом, 55978,22 заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги від ТОВ «Інфінанс». Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві представник зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити, розгляд справи провести за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Частиною 3\~ст.211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення. Виклик відповідача також було здійснено оголошенням, яке розміщено на сторінці веб-сайту суду офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням\~того,\~що відповідач,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про дату\~та час\~розгляду справи, не\~з`явився у\~судове засідання,\~не подав\~відзив на\~позов,\~до того\~ж,\~інформація щодо\~часу розгляду\~даної справи\~розміщена на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~суд вирішує\~справу на\~підставі наявних\~у ній\~даних чи\~доказів (постановляє\~заочне рішення). Суд, дослідивши доводи представника позивача та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених\~ст.16 ЦК України\~способами. Згідно ч.1\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 05.11.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №0679955850 та отримання кредиту згідно заявки - анкети на умовах пропозиції на укладення електронного договору позики №3366514 від 03.12.2020, що акцептована відповідачем 03.12.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідача. Товариство виконало взяті на себе зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти. 11.02.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу №11-02/22, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за Договором позики №0679955850 від 05.11.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, у межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект центр», зокрема і за договором, укладеним з [PERSON] . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів станом на 08.04.2024 становить 103434,47 грн, з яких: 3750 грн - заборгованість за кредитом, 99684,47 грн - заборгованість за відсотками. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просить стягнути 59728,22 грн, з яких: 3750 грн заборгованість за кредитом, 55978,22 заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги від ТОВ «Інфінанс». Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №0679955850 від 05.11.2020. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови укладеного договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором позики №0679955850 від 05.11.2020, станом на 08.04.2024 становить 103434,47 грн, з яких: 3750 грн - заборгованість за кредитом, 99684,47 грн - заборгованість за відсотками. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просить стягнути 59728,22 грн, з яких: 3750 грн заборгованість за кредитом, 55978,22 заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги від ТОВ «Інфінанс». Згідно зі\~ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно зі ч.2\~ст.615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до\~ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Стаття 527 Цивільного кодексу України\~передбачає, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно зі ст. 530\~Цивільного процесуального кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як зазначено в ч.1\~ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1\~ст.1049 Цивільного кодексу України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 Цивільного кодексу України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.ст.\~76,\~78,\~80 Цивільного процесуального кодексу України,\~\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1\~ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо витрат на правничу допомогу. Згідно з положеннями\~статті 59 Конституції України\~кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У частині третій\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто,\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved