Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Представника [PERSON] адвокат Штундюк О.А. звернувся до суду з заявою, в якій просив ухвалити рішення про усиновлення [PERSON] [PERSON] , [INFO] , записавши його батьком в свідоцтві про народження цієї дитини. Заявлені вимоги мотивував тим, що [PERSON] , [INFO] , з 19 квітня 2024 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . До реєстрації шлюбу з [PERSON] у [PERSON] . [INFO] народився син [PERSON] , якого [PERSON] має бажання усиновити. Мати дитини [PERSON] не заперечує проти усиновлення її дитини заявником. Відомості у свідоцтві про народження [PERSON] про батька дитини були записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України зі слів матері. Представник в заяві зазначив, що після укладення шлюбу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають разом однією сім`єю утрьох за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] веде здоровий спосіб життя, перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, має постійний дохід, займається вихованням дитини. Згідно медичного висновку [PERSON] має задовільний стан здоров`я, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Службою у справах дітей Житомирської райдержадміністрації Житомирської області було проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] та зроблено висновок про те, що усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] є доцільним та таким, що відповідає найкращим інтересам дитини. Зі станом здоров`я неповнолітньої дитини [PERSON] та його розвитком [PERSON] ознайомлений. Підсумовуючи вищенаведене, представник вважав, що [PERSON] має можливість створити всі необхідні умови для забезпечення нормального розвитку малолітньої дитини [PERSON] , та усиновлення неповнолітньої дитини провадиться у її інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя та розвитку. Просив суд дозволити [PERSON] усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , змінивши у свідоцтві про народження дитини її прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », в графі батько записати [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав вимоги поданої його представником заяви про усиновлення неповнолітньої дитини, надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив суд їх задовольнити. Крім того вказав, що познайомився з теперішньою дружиною в інтернеті, в подальшому зустрівся з нею. В них зав`язались стосунки, в результаті чого вони вирішили одружитись. Син дружини, який до цього не знав власного батька, одразу назвав його татом, в них склались дуже близькі стосунки. Стверджував, що полюбив цього хлопчика як власну дитину та відчуває такі ж самі почуття до нього з боку дитини. Також пояснив, що від попереднього шлюбу має ще двох неповнолітніх дітей, яким сплачує аліменти, з якими підтримує зв`язок та з якими вже познайомив маленького [PERSON] , який дуже радіє, що отримав двох братів. Вважає, що усиновлення ним цієї дитини сприятиме її гармонійному розвитку, відчуттю захищеності та повноти родини. Також подав до суду заяву, в якій просив подальший розгляд справи здійснювати в його відсутність. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заявлені [PERSON] вимоги підтримала, не заперечувала проти усиновлення заявником її сина. Пояснила, що випадково познайомилась з заявником з інтернеті, при особистій зустрічі вони відчули взаємний потяг, розуміння один одного. Заявник проявляв до неї увагу, турботу. Особливу радість від появи в її житті [PERSON] виявляв її син [PERSON] , який ніколи свого рідного батька не бачив, але постійно питався про нього. Тому він одразу вирішив, що [PERSON] і є його батьком, дуже прив`язався до нього, в них виникли дуже близькі стосунки як у сина з батьком, [PERSON] дуже багато уваги приділяє її сину, дарує подарки, займається з ним, веде чоловічі бесіди. Тому коли [PERSON] запропонував їй одружитись, вона не вагалась, та дуже щаслива, що зробила цей крок. Тому вважає, що усиновлення [PERSON] її сина лише зміцнить їх родину, зробить її дитину більш впевненою у собі, оскільки він буде мати не лише матір, а й батька. Також вказала, що її чоловік має дуже гарні стосунки зі своїми дітьми від іншого шлюбу, допомагає їм матеріально, спілкується з ними та проводить час. Також влітку вони всі разом їздили відвідати дітей чоловіка, її син потоваришував з ними та дуже щасливий, що має братів. Просила суд заяву задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області Несенюк С.П. заявлені [PERSON] вимоги підтримала, не заперечувала проти усиновлення заявником вказаної дитини, підтримавши висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення, наявний в матеріалах справи. Додатково пояснила, що особисто бачила, як спілкуються заявник [PERSON] та маленький [PERSON] , та стверджувала, що це справжні стосунки батька та сина, дуже люблячі та справжні. В подальшому подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ч. 1 ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав" вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 статті 218 СК України щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. За змістом статей 211, 217-219, 283 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа, віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років. Усиновлення дитини здійснюється за її згоди, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити, а також за вільною згодою її батьків. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнані безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється; протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. Згідно ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). У виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема, відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19 квітня 2024 року заявник [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблений актовий запис № 456 від 19 квітня 2024 року. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини стало [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1318, батьком дитини записаний (відповідно до частини 1 статті 135 СК України)[PERSON] (а.с. 12). До складу сім`ї [PERSON] входять: [PERSON] , 2019 р.н. - син, [PERSON] , 1991 р.н. - чоловік (а.с. 7, 16). Акт обстеження умов проживання в будинку за адресою: [ADDRESS] свідчить, що в дитини є окреме місце для відпочинку, для сну та занять, дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку, стосунки в сім`ї гарні, засновані на взаємоповазі, довірі, турботі і чесності (а.с. 16-17). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації Житомирської області від 05.09.2019 року про доцільність усиновлення [PERSON] , [INFO] , Житомирська районна державна адміністрація Житомирської області як орган опіки піклування вважає доцільним усиновлення [PERSON] громадянином [PERSON] , [INFO] , оскільки це повністю відповідає інтересам дитини (а.с. 18-20). Заявник [PERSON] має задовільний фізичний стан здоров`я, будь-які медичні протипоказання до усиновлення в нього відсутні, про що свідчать висновок про стан здоров`я останнього від 19.08.2024 року(а.с. 6). Заявник перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації в період запровадження воєнного стану та дійсно проходить службу у військовій частині [NUMBER] з 10.01.2023 року по теперішній час, отримуючи дохід в розмірі 26 587, 50 гривень щомісячно (а.с. 7-8). Мати дитини [PERSON] свою згоду на усиновлення її дитини [PERSON] , [INFO] , підтвердила безпосередньо суду в судовому засіданні. Відповідно до витягу, виданого Департаментом інформатизації МВС України, станом на 16 липня 2024 року [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 6 зворот). Згідно довідки Тиврівського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) № 32630 від 28.11.2024 [PERSON] сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно з виконавчим листом, виданим 19.01.2023 року Жмеринським районним судом Вінницької області № 2-н/130/38/2023, заборгованості по сплаті аліментів не має (а.с. 47). Судом встановлено, що [PERSON] любить [PERSON] як власну дитину, створює всі необхідні умови для його розвитку та виховання, дитина вважає його своїм батьком та рідного батька не знає. Заявник ознайомлений зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками її усиновлення. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення [PERSON] громадянином України [PERSON] в судовому засіданні не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N 58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Заявник [PERSON] відповідає вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачами, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможний виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити її нормальний фізичний та духовний розвиток. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Враховуючи встановлені судом фактичні обставин справи та норми закону, що їх регулюють, наявні підстави для задоволення заяви [PERSON] , адже усиновлення заявником дитини [PERSON] , на переконання суду, відповідає інтересам останнього. З аналізу статей 229-233 СК України випливає, що при усиновленні особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини, а також змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, зміни прізвища та по батькові дитини. Дані зміни вносяться до актового запису про народження дитини, яка усиновлена. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженнями. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження, а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. За огляду на викладене вище, суд вважає можливим також задовольнити вимогу заявника про зміну прізвища та по батькові усиновленої дитини, а також запису відомостей про нього як батька усиновленої дитини. На підставі викладеного, Конвенції про права дитини, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав", ст. ст. 207, 208, 211-213, 219-225, 229, 231, 233 СК України та

Outcome: approved