Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 143080 грн. Позов мотивував тим, що згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 12.07.2023 р. відповідача по справі [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 27.07.2023 р. В мотивувальній частині постанови зазначено, що 14.05.2023 року о 20 год. 00 хв. гр. за адресою: м. Полтава, вул. Монастирська, 28, [PERSON] навмисно здійснював пошкодження автомобіля марки Chevrolet Volt, Tesla і Chevrolet Aveo, що належать [PERSON] , тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Позивач зазначає, що у зв`язку із завданими пошкодженнями належних йому транспортних засобів, він змушений їх усувати. Згідно Рахунку на оплату № 173 від 17.05.2023 р. ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту складає 48780 грн., згідно рахунку № 166 від 12.05.2023 р. вартість відновлювального ремонту складає 21400 грн., згідно рахунку № 172 від 16.05.2023 р. вартість відновлювального ремонту складає 36700 грн. В цілому загальна сума складає : 21400+48780+36700+36200=143080 грн., тому змушений звернутись до суду з даним позовом про відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.36). Відповідач [PERSON] \~належним чином\~повідомлявся про\~дату,\~місце та\~час розгляду\~справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак останні повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою » (а.с.29-31, 44-45). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля Chevrolet Volt, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 12). З копії постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 12 липня 2024 року (справа № 554/4523/23) вбачається, що 14.05.2023 року о 20 год. 00 хв. гр. [PERSON] за адресою: м. Полтава, вул. Монастирська, 28, навмисно здійснював пошкодження автомобіля марки Chevrolet Volt, що належить гр. [PERSON] та інші два автомобіля марки Tesla та Chevrolet Aveo, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене\~ст. 173 КУпАП. [PERSON] визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 173 КУпАП,\~та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 119 грн. та стягнуто судовий збір у сумі 536,80 грн. (а.с. 4). Відповідно до ч.6 ст.\~82\~Цивільного процесуального\~кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З копії рахунку на оплату № 172 від 16.05.2023 р. виданого ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] за ремонт автомобіля Volt нараховано 36\~200 грн. (а.с.5). З копії рахунку на оплату № 173 від 17.05.2023 р. виданого ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] за ремонт автомобіля д.н.з. [NUMBER] нараховано 48780 грн. (а.с.6). З копії рахунку на оплату № 174 від 16.05.2023 р. виданого ФОП [PERSON] вбачається, що [PERSON] за ремонт автомобіля Volt нараховано 36\~700 грн. (а.с.5). В силу положень статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. За загальними положеннями, наведеними у\~статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди). Суд враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду 08.05.2018 у справі № 920/316/17, від 21.12.2018 у справі № 920/31/18, згідно з якою причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності, і він полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами завдання йому відповідачем матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля Chevrolet Volt, д.н.з. [NUMBER] в сумі 121\~680 грн. (36\~200 грн. +48 780 грн. + 36\~700 грн.). Щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої за пошкодження автомобіля Tesla в сумі 21\~400 грн. судом встановлено наступне. З копії накладної від 07.03.2023 р. вбачається, що [PERSON] на аукціоні Copart придбав автомобіль Tesla (а.с.13). Відповідно до\~статті 34 Закону України «Про дорожній рух»\~державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх марок, типів і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопеді» затверджено\~постановою КМУ від 07.09.1998 № 1388\~(далі - Порядок № 1388). Відповідно до п. 8 цього Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників та документів, які підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін в реєстраційні документи. За загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна, є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин, як договір, його сторони можуть самі визначити (у договорі) момент виникнення права власності на рухому річ. Правила ч. 4\~ст. 334 ЦК України\~(щодо державної реєстрації права) застосовуються до нерухомих речей. У постанові ВП ВС від 5 квітня 2023 року у справі № 911/1278/20 також вказано, що: «положеннями частини першої\~статті 334 ЦК України\~щодо переходу права власності на рухоме майно не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей\~6,\~627,\~628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу». \~ \~ \~ \~З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що копії накладної від 07.03.2023 р. про придбання [PERSON] автомобіля Tesla на аукціоні Copart не є документом, який підтверджує укладення правочину щодо переходу права власності на автомобіль та тягне за собою зміну його власника, будь яких інших документів на автомобіль Tesla позивачем не надано. Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 21\~400 грн., що складає вартість ремонту автомобіля Tesla, оскільки позивачем не доведено, що саме він є власником пошкодженого майна. \~ \~ \~ \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1216 грн. 80 коп. (1% від задоволених позовних вимог) необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial