Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - адвоката Білецької І.М., звернулася до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до Іваничівської селищної ради Володимирського району Волинської області, про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прабабусі позивача [PERSON] належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Однак, право власності на вказане домоволодіння у встановленому законом порядку зареєстровано не було. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті спадщину прийняла її дочка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, шляхом фактичного прийняття спадщини за правилами ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.). Таким чином, [PERSON] належав спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, однак спадкові права на зазначений об*єкт нерухомості нею не оформлено. Бабуся позивача [PERSON] померла [INFO] , після її смерті спадщину прийняла її дочка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, шляхом фактичного прийняття спадщини за правилами ст. 1268, 1270 ЦК України. Таким чином, [PERSON] належав спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, однак спадкові права на зазначений об*єкт нерухомості нею не оформлено. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері прийняла спадшину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. Однак, оскільки правовстановлюючий документ на спірний об`єкт нерухомого майна не видавався, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 29.08.2024 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 25.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача подала заяву про проведення судового розгляду справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача подав заяву про проведення судового засідання без участі представника Іваничівської селищної ради. Позовні вимоги визнав повністю. Суд, з урахуванням поданих заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, вважає за можливе провести розгляд справи без їх участі на підставі наданих доказів. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, суд встановив такі обставини. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій згідно з відомостями інвентаризаційної справи (а.с.26-31). Право власності на вказаний житловий будинок в установленому законом порядку за спадкодавцем не зареєстровано, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 389891474 від 06.08.2024 (а.с.32). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, шляхом фактичного прийняття спадщини за правилами ст. ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), що підтверджується витребуваними матеріалами спадкової справи. Таким чином, [PERSON] стала власником спірного житлового будинку, однак спадкові права на зазначений об*єкт нерухомості нею у встановленмоу законом порядку не оформлено. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, шляхом фактичного прийняття спадщини за правилами ст. 1268, 1270 ЦПК України, що підтверджується витребуваними матеріалами спадкової справи. Таким чином, [PERSON] стала власником спірного житлового будинку, однак спадкові права на зазначений об*єкт нерухомості нею у встановленмоу законом порядку не оформлено. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.03.1981 позивач у справі є дочкою [PERSON] (а.с.11). У 1997 році позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.12.2008 (а.с.12). Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів витребуваної спадкової справи №46/2024 від 28.08.2023 вбачається, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Будь-яких інших осіб, що належали б до числа спадкоємців, що здійснюють спадкування за законом/заповітом після смерті спадкодавця, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заявами до нотаріуса, або ж які фактично прийняли спадщину, немає. Постановою державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , що належав її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , котра прийняла спадщину та не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , котра померла [INFO] , яка в свою чергу прийняла спадщину та не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , що померла [INFO] . З вказаної постанови вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину за законом неможлива, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок (а.с. 33). За наведених обставин, позивач, як спадкоємець, позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , та набути право власності на нерухоме майно у позасудовому порядку. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції`у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Матеріалами справи встановлено, що позивач набула право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами шляхом спадкування. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому суд приймає визнання позову відповідачем у цій справі. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити рішення у справі при проведенні підготовчого провадження. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача просила залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved