Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , в якому просить: 1) позбавити батьківських прав громадянку України [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; 2) стягувати з громадянки України [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь особи, на утриманні якої будуть перебувати діти, у розмірі 1600 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 5% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до чинного законодавства, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; 3) звільнити орган опіки та піклування Богодухівської міської ради від сплати судового збору на підставі підпункту «ґ» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки позивач діє в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; та на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки дана заява подана з метою захисту прав малолітніх дітей; 4) стягнути з відповідачки судовий збір на користь держави. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що до Служби у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області звернулася із заявою [PERSON] , яка виховує малолітніх онуків: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щодо позбавлення батьківських прав їх матері, [PERSON] по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та повідомила, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя. Мати дітей не приймає участі у їх вихованні, матеріально їх не утримує, не цікавиться станом здоров`я, лікуванням, не дбає про її фізичний і духовний розвиток. Відповідачка покинула дітей та проживає окремо. Малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із бабусею, [PERSON] , але через відсутність матері у житті дітей, у [PERSON] виникають складнощі з оформленням документів на дітей, тому що вона не є їх законним представником. Оскільки відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей, не цікавиться їх станом здоров`я, навчанням, лікуванням, не дбає про їх фізичний і духовний розвиток, тому висновком Богодухівської міської ради Харківської області встановлено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09.09.2024 позовну заяву органу опіки та піклування Виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів булоприйнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Направлено відповідачці копію позовної заяви з копіями доданих документів. Встановлено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Заходи забезпечення позову не вживались. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 23.10.2024 закрито підготовче провадження у даній справі. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, як шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, так і шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада України» відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. За приписами ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є , зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Згідно з відомостями Управління «Центр надання адміністративних послуг» Богодухівської міської ради від 31.07.2024 вих.№ 01-09/813, в Реєстрі Богодухівської територіальної громади місце проживання [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] були направлені судові повістки про виклик в судові засідання, призначені на 30.09.2024, 23.10.2024, 20.11.2024, однак, конверти повернулись без вручення адресату з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» («адресат не проживає»). Судова повістка про виклик у судове засідання, призначене на 10.12.2024, була вручена адресату, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Іншої адреси [PERSON] суду не повідомила. Крім того, за приписами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Повідомлення про виклик [PERSON] в судові засідання, призначені на 20.11.2024 та 10.12.2024 були розміщені на офіційному веб-порталі «Судова влада» 23.10.2024 та 20.11.2024 відповідно. Отже, відповідачка у розумінні ст.ст. 128, 131 ЦПК України є належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, як шляхом надіслання судових повісток, так і оголошеннями, розміщеними на сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, серії [NUMBER] від 06.02.2020 та серії [NUMBER] від 13.09.2022, копії яких наявні у матеріалах справи (а.с. 15, 20). Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері), що підтверджується наявними у матеріалах справи Витягами № 00042905896, № 00042905920 від 27.12.2023 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України ( а.с. 18, 19). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Кленівським старостинським округом виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області від 11.01.2024 за № 104/23-01-12, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (вказано, що за місцем реєстрації не проживає); [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). Також, те що [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстрована за вище вказаною адресою, підтверджується витягами з Реєстру територіальної громади, копії яких наявні у матеріалах справи (а.с. 13, 16, 21). 16.07.2024 до начальника служби у справах дітей Богодухівської міської ради звернулась [PERSON] (бабуся малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ) із заявою, в якій вона просила розглянути питання про доцільність позбавлення її доньки [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей дітьми [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з невиконанням батьківських обов`язків. [PERSON] зазначила, що [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, матеріально не утримує їх, не цікавиться станом здоров`я, фізичним і духовним розвитком їх не займається. Відповідачка жодного разу не купляла дітям дитяче харчування, памперси, дитячий одяг, ліки тощо, на планові огляди до лікаря не з`являлась, дітей до лікаря не водила. Вихованням та утриманням дітей займається їх бабуся [PERSON] .. [PERSON] покинула дітей та не проживає з ними. Сина [PERSON] вона покинула через два тижні після його народження, а [PERSON] - у трьохмісячному віці. Кожен раз, коли [PERSON] втікала з дому, вона цупила гроші, мобільні телефони, фотоапарат та інші цінні речі. Джерела доходу [PERSON] не має, ніде не працює, отримує лише пенсію по інвалідності (інвалід з дитинства). Стверджує, що коли [PERSON] відсутня вдома, вона бере кредити в швидкозаймах та потім не повертає їх, через наявність заборгованості неодноразово з таких компаній телефонували [PERSON] та їй доводилось закривати кредити замість [PERSON] .. Також [PERSON] відомо, що коли [PERSON] не проживає вдома, вона веде аморальний спосіб життя, притягувалася до кримінальної від повільності. [PERSON] неодноразово просила повернутися [PERSON] і бути з дітьми, але вона не має бажання бути поруч з дітьми та виховувати їх. Крім того, у зв`язку з невиконанням [PERSON] батьківських обов`язків виникають проблеми з оформленням документів на дітей, оскільки вона є офіційним представником малолітніх дітей (а.с.4). У письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які проживають по сусідству з [PERSON] , наданими на ім`я начальника Служби у справах дітей Богодухівської міської ради від 15.07.2024 зазначено, що донька [PERSON] - [PERSON] , залишила своїх малолітніх дітей на свою матір і зникла на півроку в черговий раз. Дітьми з самого народження займається [PERSON] , яка піклується про них, займається їх вихованням кожен день та дуже їх любить. [PERSON] може з`явитися та потім знову зникнути, однак діти це важко переносять. [PERSON] про дітей зовсім не турбується (а.с. 27, 28, 29). Наказом Служби у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області від 16 липня 2024 року № 69 малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , тимчасово влаштовано на період з 16 липня 2024 року до прийняття рішення про подальше їх влаштування дітей до сімейних форм виховання (а.с. 31). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Кленівським старостинським округом виконавчого комітету Богодухівської міської ради Харківської області від 11.01.2024 за № 103/23-01-12, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (вказано, що за місцем реєстрації не проживає); [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 24). З довідки-характеристики, виданої Кленівським старостинським округом вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована по [ADDRESS] , але за місцем реєстрації не проживає. [PERSON] має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проте не бере участі у вихованні своїх дітей, безвідповідально відноситься до своїх прями батьківських обов`язків, покинула своїх дітей, не проживає з ними. Місце перебування її невідоме, не працевлаштована, веде асоціальний спосіб життя. За дітьми постійно доглядає бабуся [PERSON] , у якої вони проживають на теперішній час за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 16.07.2024 представниками Служби у справах дітей Богодухівської міської ради за результатами проведення обстеження за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що за вказаною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] - бабуся, [PERSON] , [INFO] - онук, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] - підопічна, [PERSON] - [INFO] .. Умови проживання задовільні. Діти забезпечені необхідним одягом, взуттям, засобами гігієни, канцтоварами, повноцінним харчуванням (а.с. 35). Згідно з довідкою лікаря-педіатра КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської міської ради Харківської області» від 16.07.2024, виданої [PERSON] , в тім що її онуки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на обліку у лікаря-педіатра [PERSON] .. У вихованні та догляді за дітьми приймає участь тільки бабуся. Мати жодного разу не з`являлась на прийом, не цікавилась станом здоров`я дітей, не приймала участі у лікуванні дітей. На прийом з дітьми приходила тільки бабуся, всі рекомендації по профілактиці, по лікуванню, по щепленню виконувала [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки ТОВ «Авентус Україна» [PERSON] уклала договір про надання споживчого кредиту № 7604841 від 20.02.2024 з ТОВ «Авентус Україна». Станом на 05.04.2024 зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, договір закритий згідно з квитанцією № ЕЕТЕ-В7НА-6РВА-Р57Т від 05.04.2024 [PERSON] (а.с. 25-26). У зв`язку з вищевикладеним, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Богодухівської міської ради Харківської області від 25 липня 2024 року розглянуто заяву та вивчено документи, надані [PERSON] , яка виховує малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав їх матері [PERSON] .. Вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] до її малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 10). 25.07.2024 Службою у справах дітей Богодухівської міської ради Харківської області складено висновок № 01-32/1000 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки мати [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 6-9). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно роз`яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що мати малолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] - не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому в даному випадку суд вважає доцільним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідачки, як позбавлення її батьківських прав. З 16 липня 2024 року малолітні діти тимчасово влаштовані в сім`ю бабусі [PERSON] до прийняття рішення про подальше влаштування дітей до сімейних форм виховання, мати не цікавиться дітьми, залишила місце проживання та перебуває у невстановленому місці, жодного разу не відвідала дітей, не зверталася до служби у справах дітей з питання повернення їй дітей, жодного разу не прибула у судове засідання, що свідчить про її байдужість до здійснення своїх батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, ч.5 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством. Частиною 3 ст. 166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров'1я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 ст. 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З огляду на викладене, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, той факт, що відомості про доходи та стан здоров`я відповідача, а також відомості, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходили, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, стягнувши аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі - по 1600 грн. на кожну дитину щомісяця, з індексацією відповідно до чинного законодавства, починаючи з дня подання позову (26 липня 2024 року) до досягнення кожною дитиною повноліття. Суд зауважує, що на час розгляду вимог опікуна дітей не визначено, тому аліменти слід стягувати на користь особи, під опікою якої перебуватимуть малолітні діти. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Беручи до уваги, що згідно із п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Outcome: approved