Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту її спільного проживання із [PERSON] , загиблим [INFO] , з 2014 року по день смерті [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що заявник є рідною сестрою загиблого [INFO] військовослужбовця [PERSON] , з серпня 2014 року проживала разом з ним в квартирі [ADDRESS] , вели разом спільне господарство, мали спільні витрати та харчування, взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, піклування один про одного та про батьків, які також проживали за вказаною адресою. Мати [PERSON] померла [INFO] , батько [PERSON] помер [INFO] , також з ними проживав син заявника [PERSON] , [INFO] , якого загиблий виховував як власного сина. Перед виїздом до військової частини брат заявника залишив їй картку АТ КБ «ПриватБанк» для отримання заявником заробітної плати. Після смерті брата, заявник несла всі витрати на організацію його поховання, Заявлений факт має для заявника юридичне значення, оскільки пов`язаний із її правом на отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Сич М.В. в судовому засіданні заяву підтримали з підстав, що містить її зміст. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України [PERSON]. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила в повному обсязі з підстав, що містить зміст письмових пояснень, долучених до матеріалів справи, вказуючи на те, що заявлений факт не створить заявнику правових наслідків, оскільки спільне проживання із загиблим не надає заявнику право на отримання виплат. Вислухавши пояснення заявника, представників заявника та заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного. Статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] ,, 1968 року народження, є рідно сестрою [PERSON] , 1977 року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження, долученими до матеріалів справи. (а.с. 17, 18) За даними Акту, складеного Житлово-експлуатаційною дільницею 106, від 09.05.2023 року, [PERSON] з 07 серпня 2014 року по 09 травня 2023 року проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 26) Згідно Довідки, складеної тво командира в/ч [NUMBER] від 24.04.2023 року № 4946, підтверджено перебування сім`ї старшого лейтенанта [PERSON] , який є неодруженим, на його утриманні. (а.с. 11-16, 27) Згідно платіжних інструкцій за період з лютого 2022 року по січень 2023 року [PERSON] здійснювала перерахування коштів на рахунок [PERSON] (а.с. 30-39) За даними свідоцтва про смерть, виданого Київським відділом реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.03.2023 року, актовий запис № 5343, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . (а.с. 21) За даними Довідки про причину смерті № 2196, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] від вибухової травми внаслідок бойових дій. (а.с. 22, 23) Згідно Свідоцтва про поховання від 17.03.2023 року, [PERSON] похований 18.03.2023 року на кладовищі 2Лісове». (а.с. 25) Згідно Довідок про причину смерті, батьки заявника [PERSON] та загиблого [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . (а.с. 19, 20) Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до ч. 1 ст. 90 Цивільного процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що вона перебуває у дружніх відносинах із заявником [PERSON] , є її сусідкою, проживає із заявником у будинку [ADDRESS] з 1993 року та близько спілкується. До загибелі брата заявника, [PERSON] , заявник проживала з ним та батьками разом у квартирі, спільно з братом вели господарство, купували продукти, утримували житло. У [PERSON] не було власної родини, до нього інколи навідувалась жінка, але вона ніколи не жила із родиною [PERSON] . Заявник та її загиблий брат [PERSON] фінансово підтримували один одного до призову [PERSON] на війну та під час його перебування на війні, постійно перебували один з одним на зв`язку, та після призову брата заявник продовжила проживати у квартирі по [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] . Суд, надавши оцінку показанням свідків, за відсутності даних про зацікавленість свідків щодо наслідків розгляду справи, приймає до уваги факти, зазначені свідками щодо обставин, які є предметом даного розгляду. Згідно ч. 1, п. 5. ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України. За нормою частини другої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення та його встановлення в позасудовому порядку не можливе, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. У даному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту спільного проживання із загиблим рідним братом. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети. Таким чином, надавши оцінку наявним у справі доказам та показанням свідків [PERSON] , [PERSON] , суд дійшов висновку про доведення заявником факту її спільного проживання із рідним братом [PERSON] , загиблим [INFO] , з 2014 року по день загибелі [PERSON] . Як було встановлено під час розгляду справи, встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для подальшого отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Разом з тим, суд критично оцінює твердження представника [INFO] [PERSON]., викладені у письмових поясненнях, щодо відсутності у заявника права на отримання виплат після смерті брата [PERSON] , оскільки таке право не є предметом розгляду у даному провадженні. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, заява [PERSON] , заінтересована особа [INFO], про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Враховуючи викладене та

Outcome: approved