Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до Міністерства оборони України, [INFO] , Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із січня 2004 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] Позовні вимоги мотивувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 23.01.1988 року. Під час шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які на даний час досягли повноліття. Рішенням Надвірнянського районного суду від 15.08.2002 року шлюб між ними розірвано. Заявник отримала свідоцтво про розірвання шлюбу повторне 15.01.2008р., актовий запис - №130 від 26.05.2003р., а [PERSON] свідоцтво про розірвання шлюбу не отримував. Незважаючи на розірвання шлюбу, вони продовжували проживати разом однією сім`єю, вели спільне господарство, виховували дітей, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки один перед одним. [PERSON] інших шлюбів не укладав. Вони разом побудували будинок де постійно проживали разом з дітьми. [PERSON] був учасником АТО. [PERSON] сплачував за спожиту електроенергію за адресою їхнього спільного проживання: будинок [ADDRESS] . У них був спільний бюджет, позивач займалася домашнім господарством, а чоловік працював та матеріально утримував сім`ю. [PERSON] служив у Збройних Силах України з лютого 2022р. Службу проходив військовій частині в/ч [NUMBER] , військова професія - бойовий медик, військове звання молодший сержант. [PERSON] в зв`язку із захворюванням визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового облік захворювання пов`язане із захистом Батьківщини. [INFO] [PERSON] помер. Зважаючи на викладене, позивач як дружина військовослужбовця, має право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з його смертю, однак відсутність реєстрації шлюбу є перешкодою в реалізації цього права. За таких обставин позов просила задовольнити. 07 жовтня 2024 року справу передано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09.10.2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження . 22.10.2024 року від представника Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник зазначає, що позов не визнає та вважає його необґрунтованим. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбачені відповідними постановами Кабінету Міністрів України, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. У відповідності до пп. «а» п. 5-2 Додатку до Порядку і умов призначення та ОГД, обов`язковим документом, який дружина надає до районного (міського) ТЦКСП для призначення та виплати ОГД, є СВІДОЦТВО ПРО ШЛЮБ. Альтернативних документів, що підтверджують статус дружини, не передбачено (ст. 49 ЦК України акти цивільного стану). В силу пп. «а» п. 5-2 Порядку і умов призначення та виплати ОГД статус дружини підтверджує лише свідоцтво про шлюб. Надані [PERSON] докази (копії актів обстеження, довідок по склад сім`ї, рахунки, накладні, ймовірні свідки, інші документи) жодним чином не підтверджують, що вона перебувала у родинних (сімейних) відносинах з [PERSON] . Окрім цього, до позову не долучено жодних документів щодо сімейного стану позивачки та загиблого [PERSON] , наявність/відсутність інших дітей, відсутня інформація про батьків загиблого, не додано сповіщення про загибель, яке якщо вона була членом його сім`ї вона повинна була отримати з ТЦК, витяг з особової справи загиблого у військовій частині і щодо відомостей про членів його сім`ї та/або родичів. За наведених обставин у задоволенні позову просив відмовити. 08.11.2024 року від представника [INFO] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник зазначає, що позов не визнає та вважає його необґрунтованим, просить у задоволенні позову відмовити. 11.11.2024 року представника Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву в якому представник зазначив, що встановлення такого юридичного факту повинно здійснюватись відповідно до вимог ЦПК України, просив прийняти відзив та розгляд справи проводити без участі представника. Ухвалою суду від 09.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Додатково позивачка пояснила, що вона з чоловіком [PERSON] проживала до його смерті однією сім`єю, але повторно шлюб не укладали через те, що позивачка цього не хотіла через образу на чоловіка. Їх діти вже повнолітні, батьки чоловіка померли, тому інших родичів, які б хотіли отримати соціальні виплати немає. З позовом вона звернулась до суду з метою отримання допомоги разової грошової допомоги у зв`язку з смертю чоловіка. Представник відповідача Міністерства оборони України у судовому засідання щодо задоволення позовних вимог заперечила із підстав наведених у відзиві. Представник відповідача [INFO] у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у судове засідання не прибув, у поданому відзиві просив про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне. [PERSON] з 23 січня 1988 року по 15 серпня 2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вже давно є повнолітніми. Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2002 року шлюб між\~ [PERSON] та [PERSON] розірвано. На підставі даного рішення суду [PERSON] видано свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.37). Статтею 25 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Згідно копій довідок В/Ч [NUMBER] № 192 від 08.02.2020 та №2/309 від 17.03.2023 року [PERSON] безпосередньо брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, військова професія бойовий медик (а.с.5,18). Згідно копії Свідоцтва про хворобу №3 від 03.02.2023р., виданого позаштатною ВЛК КНП «Іван Франківський обласний фтизіопульмонологічний центр Івано-Франківської обласної ради» [PERSON] , в зв`язку із захворюванням, визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Захворювання пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.8-9). Згідно Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] [INFO] , помер [INFO] у віці 59 років, місце смерті Івано-Франківська область с. Гвізд. Посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу, тобто із 2002 року продовжили проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу, позивач звернулася до суду з даним цивільним позовом про встановлення відповідного факту, метою чого вказала бажання реалізувати права члена сім`ї загиблого військовослужбовця на отримання відповідної виплати від держави. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі, однак, проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, ззовні такі відносини подібні до шлюбних. Так, частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається, як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до частин першої та другої статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, і права спільної сумісної власності на майно. Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім є сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, які визначені ч. 2 ст. 3 СК України. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~ установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільногого сподарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із частиною першою статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що, «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Факт спільного проживання, сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. Подібні висновки містяться у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 180/2536/18 (провадження № 61-18579св19), від 09 червня 2021 року у справі № 346/5702/18 (провадження № 61-17111св20). Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Як зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 30 жовтня 2019 року, справа № 643/6799/17 (провадження № 61-1623св19): «проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини». В іншій справі Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 лютого 2019 року (касаційне провадження № 61-11607св18) в результаті перегляду справи № 522/25049/16-ц дійшов висновку, що «при встановленні факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу суди повинні встановити, що між сторонами склалися усталені відносини, притаманні подружжю». Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. В даній цивільній справі [PERSON] , стверджуючи про факт проживання її з\~ [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, посилалася на нижчеперелічені обставини. Згідно копії довідки №2614 від 23.10.2015 року про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка видана [PERSON] , за адресою [ADDRESS] до складу сім`ї входять зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (а.с.34). Згідно копії довідки №1126 від 12.04.2016 року про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка видана [PERSON] , за адресою [ADDRESS] до складу сім`ї входять зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (а.с.35). Згідно копії довідки №2430 від 15.09.2016 року про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка видана [PERSON] , за адресою [ADDRESS] до складу сім`ї входять зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (а.с.36). Згідно копії довідки №2339 від 29.08.2018 року про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка видана [PERSON] , за адресою [ADDRESS] до складу сім`ї входять зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (а.с.31). Згідно копії довідки №234 від 26.08.2022 року про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка видана [PERSON] , за адресою [ADDRESS] до складу сім`ї входять зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (а.с.33). Згідно копії акту обстеження матеріально побутових умов від 26.08.2022 року, який виданий [PERSON] , за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (а.с.20-21). Згідно копії спадкової справи № 10/2024 яка була заведена після смерті [PERSON] , вбачається, що позивач успадкувала майно після смерті [PERSON] (132-161). Іншими спадкоємцями є діти померлого [PERSON] , Шибіста Христина та [PERSON] , які також подали заяви про прийняття спадщини. Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.39). Згідно копії довідки №3-10 від 23.11.2023 року виданої [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності, будинок за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , у вказаному будинку постійно проживають та зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] зняти із реєстрації у зв`язку зі смертю [INFO] (а.с.38). Згідно копії актового запису про укладення шлюбу №3 від 23.01.1988 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі лише із [PERSON] (а.с.173). Згідно копії вироку Надвірнянського районного суду від 23.02.2012 року вбачається, що [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] . Згідно копії Ухвали Надвірнянського районного суду від 13.10.2014 року вбачається, що [PERSON] проживав із своєю співмешканкою [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки ТОВ «ПРИКАРПАТ-ЕНЕРГОТРЕЙД» про спожиту електричну енергію за період з 01.01.2021 по 01.12.2022 року вбачається що платником послуг по особовому рахунку [NUMBER] за адресою [ADDRESS] був [PERSON] . Згідно квитанції №6851 ТОВ «ПРИКАРПАТ-ЕНЕРГОТРЕЙД» від 08.04.2024 про спожиту електричну енергію вбачається що платником послуг по особовому рахунку [NUMBER] за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно листа ТОВ «ПРИКАРПАТ-ЕНЕРГОТРЕЙД» у відповідь на ухвалу Івано-Франківського міського суду вбачається, що договір № 30003914 про надання послуг електропостачання було укладено із [PERSON] . Крім того, по споживачу [PERSON] поступали кошти від Управління соціального захисту у вигляді пільг та житлових субсидій (а.с.204-208). Також до позовної заяви Позивачем додано копії витягів із наказів командира військові частини щодо служби [PERSON] та копії документів, щодо стану здоров`я [PERSON] та причин його смерті. Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №52 від 20.02.2023 року [PERSON] помер вдома за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Згідно копії виписки по надходженню по картці [PERSON] за період із 01.01.2019 по 31.10.2023 року вбачається, що регулярно на її карту надходили грошові кошти від [PERSON] (а.с.11-15) З приводу обставин справи в судовому засіданні було допитано також свідків. Так, допитаний судом свідок [PERSON] , який є старостою с. Гвізд повідомив суду, що родину [PERSON] знає ще із 2010 року, те що подружжя було розлучено йому не було відомо. [PERSON] . У 2015 року перебував в АТО та із 2022 року знову повернувся на військову службу. [PERSON] проживав в [ADDRESS] разом із дружиною, у них є діти, подружжя разом зверталося до сільської ради за різними довідками. Оскільки [PERSON] був бойовим медиком через його дружину [PERSON] військовому передавалась гуманітарна допомога. Про те що шлюб між ними розірваний свідок дізнався після смерті [PERSON] , його поховання організовувала дружина [PERSON] . Свідок [PERSON] , рідна сестра [PERSON] , повідомила суду, що її брат працював фельдшером, був одружений із [PERSON] , спочатку вони проживали у батьків, а згодом побудували власний будинок, де проживали разом та вели спільне господарство, робили ремонти, купляли меблі. Інколи брат зичив гроші, які віддавала його дружина [PERSON] . Те що подружжя було розлучена вона не знала. про це її перед смертю повідомив брат. В лікарні [PERSON] доглядала вона та дружина [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою, вказала, що [PERSON] та [PERSON] разом проживали більше 30 років, [PERSON] був військовослужбовцем та коли приїжджав у відпустку постійно проживав вдома, те що вони були розлучені вона знала зі слів [PERSON] , однак подружжя постійно проживало спільно, разом ходили в гості, [PERSON] під час служби постійно дзвонив до [PERSON] . Коли [PERSON] захворів, його доглядала [PERSON] та після здійснювала його поховання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , сестра [PERSON] , повідомила суду що [PERSON] та [PERSON] разом проживали більше 36 років. Те що вони були розлучені вона знала від [PERSON] однак він хотів знову одружитися із [PERSON] . Подружжя разом побудувало будинок, свідок приїжджала до них в гості. [PERSON] та [PERSON] проживали в одній кімнаті. Коли здійснювали ремонт, то кошти [PERSON] відправляв [PERSON] , бо він перебував на службі. За таких обставин, проаналізувавши всі вищевказані обставини та підтверджуючі їх існування докази в сукупності та системному зв`язку, зважаючи на специфіку доказування у справах про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, Суд приходить до висновку про те, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з січня 2004 року та до дня смерті [PERSON] , до [INFO] , підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами. Зазначене свідчить про те, що між ними, як жінкою та чоловіком, склалися усталені відносини, які притаманні подружжю, та є підтвердженням факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Встановлення факту проживання однією сім`єю породжує юридичні наслідки для Позивача, оскільки вона зможе скористатися правом на отримання передбачених законом пільг та виплат як член сім`ї загиблого військовослужбовця. Таким чином, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту, що має юридичне значення: проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2004 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 3, 21,36 Сімейного кодексу України, пункту 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 , пунктів 2,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved