Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовними вимогами до відповідача, в яких просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 28 квітня 1993 року відділом ЗАГС м. Броди Львівської області, актовий запис за № 46. Позовну заяву мотивує тим, що впродовж багатьох років стосунки між подружжям були напруженими внаслідок відсутності взаєморозуміння, часто траплялись конфлікти, які були наслідком розбіжності в поглядах на сімейне життя, побут та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим поступово втратилися почуття любові та поваги. Фактично шлюбні відносини сторони припинили, тривалий час подружніх стосунків не підтримаємо, мешкаємо окремо, сумісного господарства не ведемо. Шлюб існує формально, а спілкування обмежується лише колом питань щодо виховання спільної дитини. Вважає, що примирення та подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Судове засідання призначене на 17 грудня 2024 року. У судове засідання позивачка не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання 17 грудня 2024 року не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. 04 грудня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про визнання позову. В заяві відповідач зазначає, що не заперечує щодо розірвання шлюбу, оскільки вже тривалий час між сторонами фактично відсутні подружні відносини, а подальше збереження шлюбу є неможливим. Просить суд розглядати справу без участі відповідача. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснюється. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною четвертою\~статті 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд встановив та врахував такі обставини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 28 квітня 1993 року відділом ЗАГС м.Броди Львівської області зареєстровано шлюб, актовий запис за № 46, після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 травня 2008 року. За правилами частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Стаття 112 СК України\~передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (стаття 113 Сімейного кодексу України). При вирішення спору по суті суд виходить із того, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, не підтримують подружніх стосунків, разом не проживають і бажають розлучитися. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. Також, розірвання шлюбу не суперечитиме інтересам неповнолітньої дитини сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини другої\~статті 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої\~статті 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету частину судового збору у розмірі 605 грн 60 к. та стягнути з відповідача на користь позивача частину судового збору у розмірі 605 грн 60 к.

Outcome: approved