Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . У позові зазначається, що 11 липня 2017 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року шлюб розірвано. На підставі судового наказу від 01.10.2020 року №546/746/20 Решетилівського районного суду Полтавської області з відповідача стягуються аліменти на утримання сина. Згідно відповіді Решетилівського ВДВС від 20.08.2024 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 91306,00 грн. З моменту народження і на даний час дитина проживає разом з позивачкою, відповідач не цікавиться життям сина, не дає в добровільному порядку згоди на реєстрацію його місця проживання разом з матір`ю. Позивачка не може зареєструвати місце проживання дитини, виїхати разом з сином за кордон на відпочинок чи лікування без відповідного рішення суду. [PERSON] особисто несе повні витрати на утримання дитини, яка проживала разом з нею та її батьками за адресою: [ADDRESS] . 06.06.2024 року [PERSON] придбала нерухомість в [ADDRESS] , однак не може прописати дитину за вказаною адресою через відсутність згоди батька. Сторони не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати син. Позивачка має постійне місце проживання, володіє нерухомістю, має позитивні характеристики, спиртні напої не вживає, не палить, добре ставиться до сина, займається розвитком дитини, пілкується про його стан здоров`я та відпочинок, гармонійне життя та розвиток. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник надала заяву у якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, справу просила розглянути без участі сторони позивача. Заперечення проти заочного розгляду справи не вказала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача, відзиву на позов до суду не надходили. Тому суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Представник третьої особи до суду не з`явився. Надано письмову заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника, при вирішенні справи просять врахувати інтереси дитини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11 липня 2017 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, який розірвано Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.11.2020 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Решетилівського районного суду Полтавської області від 01.10.2020 року №546/746/20 з відповідача стягуються аліменти на утримання сина. Згідно відповіді Решетилівського ВДВС від 20.08.2024 року відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 91306,00 грн., штраф складає 27391,80 грн. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав, у якій і зареєстрована з 10.06.2024. До часу придбання власного житла, позивачка з сином проживали у її батьків в [ADDRESS] . Позивачка зверталася до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб з метою реєстрації малолітнього сина [PERSON] у належній їй квартирі, але отримала відмову. Роз`яснено, що відповідно до п.33 порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) передбачено подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). А у поданих на розгляд документах відсутня згода іншого з батьків, або законних представників чи відповідного рішення. На адвокатський запит, адміністрацією закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №81 «Горобинка» Полтавської міської ради (назва до перейменування «Оленка») надано інформацію про участь матері [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , відповідно до якої, мати цікавилася життям хлопчика, приймала до уваги поради, рекомендації, відвідувала батьківські збори, співпрацювала з педагогами. До садка дитину приводили та забирали мати і бабуся. Батько контакту з садком не підтримував, з вихователями не спілкувався. КП «ЦПМСД №1 ПМР» на адвокатський запит повідомлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] , знаходиться під наглядом КП «ЦПМСД №1 ПМР» АЗПСМ №11, декларація про вибір лікаря укладена з лікарем-педіатром [PERSON] з 11.06.2023. Зі слів дільничних медичних працівників, дитина на огляди з`являлася у супроводі матері [PERSON] . Рекомендації лікарів по догляду та лікуванню виконує у повному обсязі. Дозволи на проведення профілактичних щеплень надавала мати. Батько на огляди з сином не з`являвся, станом його здоров`я не цікавився. Відповідно до письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] , які проживають в [ADDRESS] та [ADDRESS] , судіди підтверджують, що вихованням та піклуванням про дитину [PERSON] займається мати [PERSON] . Про місцезнаходження батька дитини та його участь у вихованні сина їм нічого не відомо. Відповідно до чч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст.8 закону «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження начального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 (далі Правил) передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно з п. 26 Правил..., у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено судом, між сторонами існує спір, оскільки відповідач не надає письмової згоди на реєстрацію малолітнього сина за місцем проживання матері у належній їй квартирі. Відповідач відсутній за місцем реєстрації, на виклик до суду, що здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не з`явився, що позбавляє суд можливості встановити причину його відмови. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Неможливість реєстрації місця проживання сина за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить його інтересам та суттєво обмежує реалізацію його прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Згідно із ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Рішенням Київської районної в м.Полтаві ради №328 від 22.10.2024 затверджено Висновок ВК Київської районної в м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання малотінього [PERSON] , відповідно до якого, вважають за доцільне визначити місце проживання малотінього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . З урахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дитини, враховуючи обставини справи, визначений нормативно-правовим актом порядок реєстрації місця проживання дітей до 14 років, беручи до уваги вищезазначений висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що мається достатньо правових підстав для визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини слід задовольнити. З урахуванням положення ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved