Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

04.11.2024 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві і просила їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, натомість його представник, адвокат Герасимчук О.О. подав до суду відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд», в якому позов [PERSON] визнав частково, з підстав, наведених у ньому, вказавши, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, однак у меншому розмірі, а саме щомісячно по 1500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В подальшому представник відповідача подав до суду заяву, в якій він просить проводити розгляд даної справи у їх відсутність та підтримав позицію стосовно позовних вимог, викладену у відзиві на позов. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши доводи сторони відповідача, викладені у відзиві на позов, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 08.09.2016 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який був зареєстрований Надвірнянським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис №220. Перебуваючи у вказаному шлюбі, у позивача з відповідачем народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , батьками яких є сторони по даній справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.7, 8). Як перевірено\~судом,\~малолітні діти:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~проживають разом\~з матір`ю,\~що стороною\~відповідача не\~заперечується,\~і перебувають\~на її\~утриманні та\~вихованні,\~що стверджується витягом №1031354 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 31.10.2024 року та актом обстеження №1871 від 04.11.2024 року, складеним депутатом Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області (а.с.9-13). В ході судового розгляду зясовано, що на даний час позивач працює в КНП «Дитяча лікарня» Надвірнямської міської ради, на посаді медичної сестри педіатричного відділення. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сама вона не в змозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним малолітніх дітей від спільного шлюбу з відповідачем, в зв`язку з чим зазнає значних труднощів через відсутність належної матеріальної допомоги із сторони відповідача. Стверджує, що діти хворіють сезонними захворюваннями, і відповідно багато коштів потрібно на лікарські препарати, а також продукти харчування, одяг. Діти відвідують дитячий садочок, що теж вимагає певних коштів, і тому її заробітної плати не вистачає. Крім того, як встановлено судом, відповідач [PERSON] також має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу - сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого з нього, відповідно до рішення суду, стягуються аліменти (а.с.43). Також в процесі розгляду даної справи з`ясовано, що відповідач приймав участь у веденні бойових дій на території України у складі Збройних сил України, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій, в ході яких отримав поранення та був відправлений з України до Німеччини на реабілітацію та лікування, що підтверджується відповідною довідкою лікаря від 15.04.2024 року (44, 45). Разом з тим, суд констатує, що відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.7 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.ст.2, 8 даного Закону, завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно із ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2024 року становить 2563 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень. Згідно абз.2 ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дітей, а також матеріального стану платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі утримувати своїх дітей в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку. За вказаних\~обставин,\~із урахуванням\~доводів сторін,\~викладених у\~позовній заяві\~та відзиві\~на неї,\~а також\~того,\~що обов`язок\~утримувати дітей\~є рівною\~мірою обов`язком\~як матері\~так і\~батька,\~суд вважає,\~що відповідач\~має змогу\~надавати матеріальну\~допомогу на\~утримання неповнолітніх:\~дочки [PERSON] ,\~ [INFO] \~та сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~і аліменти\~можуть бути\~визначені судом\~у твердій\~грошовій сумі,\~однак в меншому розмірі, ніж просить позивач,\~а саме щомісячно по 3000 грн. 00 коп. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Що стосується вирішення питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд зазначає наступне: У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Таким чином, вирішуючи питання з якого часу на відповідача покладається обов`язок по сплаті аліментів, суд встановлює, що згідно вимог ст.191\~СК України аліменти слід стягувати від дня пред`явлення позову, тобто з 04.11.2024 року. Відносно розподілу судових витрат між сторонами, суд приходить до наступного висновку: У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України 1211 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved