Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

16 жовтня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Згурівського районного суду Київської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, пропущений з поважних причин, після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. До складу спадщини входить будинок в [ADDRESS] та земельна ділянка площею 5,4838 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Середівської сільської ради Броварського району Київської області. Крім неї спадкоємцем першої черги за законом є її брат [PERSON] , який подав заяву про те, що спадщину він не прийняв та на неї не претендує, а також звертатися до суду із заявою про продовження строку прийняття спадщини він не буде. 28 вересня 2024 року вона звернулася до Згурівської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері за законом, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що похоронивши матір, вона тимчасово виїхала до Республіки Польща, так як в Україні почалася війна. У вересні 2022 року вона звернулася в Консульство України в Гранську із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Заява була зареєстрована, але не відіслана в Україну, для забезпечення свого існування вона вимушена була піти працювати в Польщі. І тільки в кінці серпня 2024 року вона змогла приїхати в Україну, де виявилось, що її заява про прийняття спадщини з Гданська не була переслана на Україну. Вважає, що строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 17.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання про витребування доказів. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 18.11.2024 витребувано від Згурівської державної нотаріальної контори інформацію про заведення спадкової справи, а також про наявність чи відсутність складених заповітів [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] направила до суду заяву, в якій просить суд розглянути цивільну справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Згурівської селищної ради В. Мокронос, направив до суду клопотання, в якому зазначив, що відповідач визнає заявлені позовні вимоги повністю, наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, просив проводити розгляд справи без участі представника відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін, та їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~ст.\~206\~ЦПК України\~позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 6 копія свідоцтва про народження, а.с. 8 копія свідоцтва про укладення шлюбу, а.с. 9 копія рішення Дніпровського районного суду м. Києва). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 7 копія свідоцтва про народження). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 22.09.1990 року, після укладення шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 47 копія свідоцтва про укладення шлюбу). [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.02.2022 Згурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 10). Відповідно до довідки № 03.02-17/251 від 13.09.2024, виданої старостою Войтівського старостинського округу С. Колодій, [PERSON] , яка померла [INFO] до дня смерті була зареєстрована та проживали за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] проживала одна (а.с. 11). Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5565366 від 24.11.2004 вбачається, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності на підставі договору дарування від 21.09.2004 [PERSON] (а.с. 19- копія витягу, а.с. 12 копія рішення про зміну адреси житлового будинку). Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№156348 вбачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,4838 га, кадастровий номер 3221985500:03:002:0106 (а.с. 13). Судом встановлено, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач [PERSON] змушена була виїхати до Республіки Польща через ворожу агресію Російської Федерації проти України. 23 вересня 2022 року вона звернулася до компетентних органів нотаріату подавши заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , до Консульства України в Гранську. В заяві зазначено, що їй роз`яснено п. 3 ч. 1 ПКМУ від 28.02.2022 № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Дана заява зареєстрована в реєстрі № 570/4/1968 та засвідчена 23.09.2022 консулом Консульства України в Гранську [PERSON] (а.с. 20). У позовній заяві позивач стверджує, що перебуваючи за кордоном вона не мала можливості повернутися в Україну, оскільки змушена була працювати для забезпечення своєї життєдіяльності. На підтвердження цього надала суду копії цивільно-правових договорів від 21.04.2023, 29.12.2023, з яких вбачається, що [PERSON] зобов`язується до виконання робіт, пов`язаних з працею на прибиранні готельних номерів у період з 22.04.2023 до 31.12.2023 (а.с. 23), з 01.01.2024 по 31.12.2024 (а.с. 24); довідки з місця роботи за період з 01.04.2022 по 31.08.2022 (а.с. 25-28), за період з 07.09.2022 по 07.03.2023 (а.с. 29-30). 28 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до Згурівської державної нотаріальної контори з усною заявою по питанню з оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 28 вересня 2024 року державний нотаріус Згурівської державної нотаріальної контори О.М. Саркісян повідомила [PERSON] про те, що вона із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] до Згурівської державної нотаріальної контори не зверталася, не надала підтвердження спільного проживання із спадкодавцем на час її смерті, тому враховуючи те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, їй відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини та заведенні спадкової справи та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 14). 05 жовтня 2024 року [PERSON] звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, в якій зазначала, що, вона [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , цією заявою приймає з будь-яких підстав, як за законом так і за можливим заповітом. Спадкоємцем першої черги також є син померлої [PERSON] , [INFO] . Справжність підпису [PERSON] засвідчено державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори Саркісян О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1473 (а.с. 21). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] , [INFO] , 02 жовтня 2024 року звернувся до компетентних органів, усіх, кого це стосується, із заявою, в якій зазначив, що він - [PERSON] повідомляє, що в управління чи володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у відведений чинним законодавством строк з дня відкриття спадщини він не вступив, спадщину він не прийняв та на неї не претендує, не заперечує, щоб все рухоме та нерухоме майно після смерті матері було повністю оформлене на інших спадкоємців. Справжність підпису [PERSON] засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., зареєстровано в реєстрі за № 6658 (а.с. 22). Із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) станом на 20.11.2024 інформація за параметрами запиту [PERSON] відсутня (а.с. 54, 55). В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно\~зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого\~ст. 1270 ЦК України\~не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В п. 23 вищенаведеної\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7\~роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Верховний Суд у своїй постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), з посиланням на постанову Верховного Суду України від 23.08.2017 № 6-1320цс17, зазначає, що за змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач [PERSON] та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] , який від прийняття спадщини відмовився. Позивач звернулася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини через Консульство України в Гданську 23.09.2022, вважаючи, що строк звернення із такою заявою становить десять місяців. Дана заява не була направлена до нотаріуса в Україну, а тому державний нотаріус Згурівської держаної нотаріальної контори при зверненні позивача вже 28.09.2024 відмовив їй та повідомив про пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.\~38\~Закону України\~«Про нотаріат»\~консульські установи\~України вчиняють\~такі нотаріальні\~дії,\~зокрема, посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо), крім іпотечних договорів, договорів про відчуження та заставу житлових будинків, квартир, дач, садових будинків, гаражів, земельних ділянок, об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, іншого нерухомого майна, що знаходиться в України ;\~вживають заходів\~до охорони\~спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину; засвідчують справжність підпису на документах. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права є принцип правової визначеності. Про це у низці своїх рішень зазначає, зокрема, Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права. Принцип правової визначеності (певності)\~ загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності. У широкому розумінні принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення, перш за все, стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Враховуючи те, що в умовах воєнного стану та у короткий проміжок часу неодноразово змінювалось регулювання питання щодо строків для прийняття спадщини в умовах воєнного стану, враховуючи принцип правової визначеності, суд вбачає за необхідне визнати поважними зазначені позивачем причини пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки позивач вчинювала дії, спрямовані на прийняття спадщини, відповідач позов визнав, суд прийняв визнання позову, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на вищезазначене, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, оцінивши докази та проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved