Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

кредитна спілка «Вигода» через свого представника [PERSON] звернулась в суд із цим позовом. Просить стягнути із відповідачки [PERSON] заборгованість за договором кредиту в сумі 17001,77 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 02 жовтня 2023 року між сторонами укладено договір споживчого кредиту №47829/V/2 строком на 22 місяці, а строк дії кредитного договору становить до 02.08.2025. За вказаним договором відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в сумі 15 000,00 грн. зі сплатою 41% річних за його користування від суми залишку кредиту за кожен день користування, який зобов`язалася щомісячно сплачувати, в однаковій (незмінній) сумі платежу в розмірі 1000 грн. протягом усього терміну договору. Однак відповідачкою були порушені нею взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку відповідачка добровільно не погашає. Так, станом на 18.09.2024 року заборгованість по вказаному кредиту становить 17001,77 грн., з яких: 13499,05 грн. - сума основного боргу (тіло кредиту) та 3502,72 грн. - проценти за користування кредитом. Оскільки відповідачка своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала у повному обсязі, сума несплачених боргових зобов`язань залишається непогашеною, яку позивач просить стягнути із відповідачки у судовому порядку. Крім цього, позивач просив суд стягнути із відповідачки 3028,00 грн. судового збору, сплаченого ним при поданні цього позову. Ухвалою судді від 04.10.2024 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки, яка не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача Британ О.С. в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, а заперечень проти розгляду справи за відсутності представника позивача та проти заочного розгляду справи до суду від позивача не надходило. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомила, а відзиву на позовну заяву не подавала, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи відсутність заперечень представника позивача проти розгляду справи за відсутності представника позивача та ухвалення заочного рішення по справі, а відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання та не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті ст. 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 02 жовтня 2023 року між позивачем КС «Вигода» та відповідачкою [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит (кредитна лінія) №47829/V/2 строком на двадцять два місяці, а строк дії кредитного договору становить до 02.08.2025 року. За вказаним договором відповідачка [PERSON] отримала у позивача кредит в сумі 15 000,00 грн. зі сплатою 41% річних за його користування від суми залишку кредиту за кожен день користування, який відповідачка зобов`язалася щомісячно сплачувати. За статтею 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведеного вбачається, що між позивачем КС «Вигода» та відповідачкою [PERSON] мають місце кредитні правовідносини, що підпадають під регулювання норми статті 1054 ЦК України. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Проте, взятих на себе обов`язків за укладеним договором споживчого кредиту відповідачка [PERSON] не виконала, а спірною сумою позивача безпідставно користується. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно частини першої статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). В силу приписів статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Як убачається із наявних у матеріалах справи Карточки платежів по гривневій кредитній лінії та Розрахунку сум, що стягуються від 18.09.2024, що станом на 18 вересня 2024 року за відповідачкою [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 17001,77 грн., з яких: 13499,05 грн. - сума основного боргу (тіло кредиту) та 3502,72 грн. - проценти за користування кредитом. Проте, відповідачка не надала до суду належних та допустимих доказів, які би спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов кредитного договору, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, вважає такий обгрунтованим. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, відтак суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Окрім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а тому враховуючи повне задоволення цього позову, такий збір слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Ураховуючи викладене, та

Outcome: approved