Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

В січні 2021р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд: - визнати припиненими з 30 листопада 2019р. зобов`язання встановлене за попереднім договором купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Престиж продукт-К» від 24 липня 2019р. (далі по тексту - вимога № 1); - зобов`язати відповідача повернути позивачу аванс в розмірі 394880,0 дол. США за зазначеним вище попереднім договором (далі по тексту - вимога № 2). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24 липня 2019р. між сторонами було укладено попередній договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Престиж продукт-К» (далі по тексту - попередній договір), відповідно до умов якого позивач та відповідач домовились, що в строк до 30 листопада 2019р. повинні укласти основний договір купівлі позивачем частки ТОВ «Престиж продукт-К», у встановленій законом формі, та на умовах визначених попереднім договором. На виконання п.п. 2, 4 попереднього договору позивач, перерахував відповідачу 394880,0 дол. США, проте відповідач свої зобов`язання по теперішній час не виконав, та не повернув позивачу сплачені кошти. Оскільки між сторонами не було укладено основного договору з вини відповідача (продавця), то відповідно до ч. 1 ст. 571 ЦК України, позивач просив суд позов задовольнити, наголошуючи, що в позасудовому порядку вимоги позивача про повернення коштів відповідачем були проігноровані. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, та призначено справу в підготовче засідання. 24 березня 2021р. на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача. 24 листопада 2021р. на адресу суду представником відповідача також були подані письмові пояснення на позов. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2021р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 23 вересня 2024р. представниками сторін було подано до суду Акт звіряння стану розрахунків за попереднім договором між сторонами. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав наведених в позові, просив суд позов задовольнити, наголошував, що не може надати суду оригінали документів, копії яких були надані стороною до позову, оскільки не має цих оригіналів документів. Представник відповідача, проти позову заперечила, зазначала, що відповідач визнає факт отримання від позивача, на виконання попереднього договору грошові кошти в розмірі 50000,0 дол. США, решта сум коштів, які на думку сторони позивача отримав відповідач не підтверджені належними доказами. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 24 липня 2019р. між сторонами було укладено попередній договір, відповідно до п. 1 якого, підписанням цього договору Сторони визнають, що зобов`язуються в майбутньому, в строк до 30 листопада 2019р., укласти договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Престиж продукт-К» (надалі іменується «Основний договір») у встановленій законом формі та на умовах, визначених цим Договором, з оформленням Акту прийому - передачі часток у статутному капіталі цього товариства. Згідно п. п. 2-4 попереднього договору покупець (позивач) передає продавцеві (відповідачу) завдаток у гривні, що дорівнює. 133000,0 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату підписання цього договору, які повинні бути сплачені на дату підписання цього договору. Кошти, зазначені в пункті 2 цього договору, використаються як завдаток. внесений з метою забезпечення виконання покупцем зобов?язань по оплаті Основного договору. На забезпечення виконання зобов?язання про укладання договору купівлі - продажу покупець бере на себе зобов?язання перерахувати на поточний рахунок продавця грошові кошти в гривні. що дорівнює 225000,00 дол. за офіційним курсом НБУ на дату підписання Основного договору, до 30 листопада 2019р. включно наступним чином: - до 30 серпня 2019р., покупець вносить завдаток в сумі 70000,0 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку. - до 30 вересня 2019р. покупець вносить завдаток в сумі 50000,0 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку. - до 30 жовтня 2019р., покупець вносить завдаток в сумі 50000,0 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку. - до 30 листопада 2019р., покупець вносить завдаток в сумі 55000,0 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку. Продавець зобов?язується передати у власність Покупця за Основним договором частку в статутному капіталі Товариства розміром 62,50 % (п. 5.1. попереднього договору). Положеннями п. 5.5 та п. 5.6. попереднього договору визначено, що покупець зобов`язаний оплатити продавцю вартість частки у Статутному капіталі Товариства до укладення Основного договору та прийняти вказану частку у власність. Продавець зобов`язується передати свою частку у розмірі 62,50% і номінальною вартістю 6708214,28 грн. статутного капіталу ТОВ «Престиж продукт-К, а покупець - оплатити та прийняти її. Ціна продажу частки дорівнює 358000,0 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату підписання Основного договору (п. 5.7 попереднього договору). Відповідно до п. 5.12. попереднього договору, перехід права власності на частку, що складає 62,5 % статутного капіталу ТОВ «Престиж Продукт-К» від продавця до покупця відбувається в момент укладання Акту прийому - передачі часток у статутному капіталі Товариства. Перехід корпоративних прав учасника ТОВ «Престиж продукт-К» від продавця до покупця відбувається в момент внесення відповідних змін до Статуту ТОВ «Престиж продукт-К» та державної реєстрації вказаних змін у відповідних органах державної влади та/або органах місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 цього Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ст. 546 ЦК України). Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Положеннями ст. 571 ЦК України визначено, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, відповідно до ст. 15 ЦК України. За змістом ч. 1-3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Звертаючись до суду з вимогою № 1, позивач просив суд визнати припиненими з 30 листопада 2019р. зобов`язання встановлене за попереднім договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Так, умовами попереднього договору сторони (позивач та відповідач) передбачили, що в строк до 30 листопада 2019р., укласти договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Престиж продукт-К», тобто основний договір (п. 1 попереднього договору). В судовому засіданні сторони визнали той факт, що у зазначений вище строк (30 листопада 2019р.), основний договір між сторонами не був укладений, а тому в силу положень ч. 3 ст. 635, ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання сторін за попереднім договором сплинули 30 листопада 2019р. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу, що стороною відповідача оспорювався строк припинення зобов`язань за попереднім договором - 30 листопада 2019р. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимоги № 1. Звертаючись до суду з вимогою № 2, сторона позивача просила суд зобов`язати відповідача повернути позивачу аванс в розмірі 394880,0 дол. США, сплачений стороною позивача відповідачу, за зазначеним вище попереднім договором. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки. Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В судовому засіданні представник позивача не міг пояснити суду, чому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 394880,0 дол. США, якщо умовами попереднього договору (п. 5.7 попереднього договору), сторони визначили, що ціна продажу частки дорівнює 358000,0 дол. США за офіційним курсом НБУ на дату підписання Основного договору. В ході розгляду справи в суді, судом було зобов`язано сторін провести взаємо звірку стану розрахунків сторін за попереднім договором, і на виконання протокольної ухвали суду, сторонами було подано до суду Акт звіряння стану розрахунків за попереднім договором від 01 квітня 2024р. Згідно вищезазначеного Акту: -15 травня 2019р. позивачем здійснено «Swift-платіж» на банківський рахунок ТОВ «Престиж продукт-К» на суму 8000,0 дол. США; - 23, 28 травня 2019р. позивачем здійснено телеграфний грошовий переказ на банківський рахунок ТОВ «Престиж продукт-К» для внесення до статутного капіталу від імені позивача в сумі - 47960,0 дол. США; в сумі 13920,0 дол. США; - 26 липня 2019р. позивачем здійснено готівковий розрахунок, письмова розписка про отримання 26 липня 2019р. в сумі 120000,0 дол. США; - 25 вересня 2019р. позивачем здійснено «Swift-платіж» на рахунок відповідача у сумі 50000,0 дол. США; - жовтень 2019р. позивачем здійснено готівковий розрахунок, письмовий протокол в сумах 50000,0 дол. США і 50000,0 дол. США; - 03 грудня 2019р. позивачем здійснено готівковий розрахунок, письмова розписка про отримання в сумі 55000,0 дол. США. В судовому засіданні представник позивача не міг пояснити суду, чому при здійсненні позивачем зазначених вище платежів ним не було дотримані положення п. 4 попереднього договору, і чому призначення платежів не співпадають з положеннями, укладеного між сторонами попереднього договору. При цьому представник відповідача звертала увагу суду, що фактично відповідач отримав від позивача лише платіж у розмірі 50000,0 дол. США, який було здійснено 25 вересня 2019р., решта наданих стороною позивача письмових доказів, стороною відповідача не визнається, оскільки сторона не ознайомлена з оригіналами цих документів. В судовому засіданні представник позивача, зазначав, що позбавлений можливості надати суду оригінали документів, які не визнаються стороною відповідача. З урахуванням викладено, беручи до уваги положення ст. т. 546, 548, 570 ЦК України, правові позиції Верховного Суду наведені в постанові від 17 червня 2021р. по справі № 711/5065/15-ц, суд приходить до висновку, що вимога № 2 підлягає частковому задоволенню, а саме, з метою захисту порушеного права позивача слід стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 50000,00 дол. США, що були сплачені позивачем на виконання умов попереднього договору, при цьому в решті позову слід відмовити, враховуючи не надання стороною позивача належні і допустимі докази, в обгрунтування цієї вимоги.

Outcome: partial