Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним цивільним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. На обґрунтування вимог зазначив, що 21 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони дітей не мають. З вересня 2023 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть та не мають спільного бюджету. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, тому просить шлюб розірвати. 14 листопада 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представниця позивачки [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, про час та місце проведення судових засідань був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 2014 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 709, дошлюбне прізвище позивачки « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11). Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося, вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, не мають спільного сімейного бюджету. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновлювати подружні відносини сторони не бажають, позивачка підтримала позов, розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, примирення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved