Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась в\~суд з\~позовом до\~Акціонерного товариства\~Комерційний банк\~«ПриватБанк» про\~визнання права\~власності на\~нерухоме майно\~та скасування\~арешту з\~майна посилаючись\~на те,\~що на\~підставі договору\~міни від\~28\~січня 2005\~року ,\~вона є\~співвласником квартири\~ [ADDRESS] .\~Інша частина\~квартири належала\~сину позивача\~ [PERSON] ,\~який був\~зареєстрований та\~проживав в\~даній квартирі.\~ [INFO] [PERSON] \~помер.\~У травні\~2024\~року позивач\~звернулась до\~приватного нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини,\~проте постановою\~їй відмовлено\~у вчиненні\~нотаріальної дії,\~оскільки накладений\~арешт на\~майно \~боржника \~померлого [PERSON] .\~На звернення позивача\~Київським ВДВС\~у місті\~Полтаві Східного\~ міжрегіонального управління юстиції повідомив, що постановою від 22 травня 2023 року закрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 552/6883/18 від 22 квітня 2019 року, виданого Київським районним судом міста Полтави, про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості у розмірі 26 677, 92 грн. АТ КБ «ПриватБаню» відомо про смерть сина [PERSON] , проте відповідач не звертався до неї як правонаступника боржника та до\~суду про заміну сторони виконавчого провадження. Вказана обставина порушує законні права та інтереси позивача як спадкоємця та власника щодо розпорядження майном, оскільки вона не може оформити \~спадщину , провівши державну реєстрацію належної частки квартири. Просила зняти арешт із нерухомого майна належного [PERSON] у виконавчому провадженні № 59432923 від 03 лютого 2020 року, визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явилась, у день судового розгляду подала заву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача АТ КБ «Приват Банк» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Представник третьої особи Київського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління юстиції надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Третя особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Оканенко Т.Є. в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223\~ЦПК\~України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, \~дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що згідно договору міни від 28 січня 2005 року, який посвідчений нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В. у власність [PERSON] , [PERSON] перейшла в рівних частках кожному, квартира номер [ADDRESS] . Право власності зареєстровано на дану квартиру за [PERSON] частина, [PERSON] частина. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, Постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 59432923, виданий 03.02.2020 Київським відділом державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) накладено арешт нерухомого майна, особа майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , опис предмета обтяження: все нерухоме майно. [INFO] [PERSON] помер. Згідно постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії від 29 липня 2024 року , приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Оканенко Т.Є. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на частку квартири [ADDRESS] . При підготовці документів до видачі свідоцтва про право на спадщину було виявлено арешт майна боржника на померлого [PERSON] . Крім матері померлого [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , ніхто із спадкоємців до нотаріуса не звертався. Як вбачається\~з повідомлення\~ Київського\~ВДВС у\~місті Полтаві\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції від\~05\~червня 2024\~року на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління юстиції перебувало виконавче провадження № 59432923 з примусового виконання виконавчого листа № 552/6883/18 від 22 квітня 2019 року, виданого Київським районним судом міста Полтави про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості у розмірі 26 677, 92 грн.\~Виконавче провадження відкрито 02 липня 2019 року. 03 лютого 2020 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та накладено арешт на все рухоме та нерухоме \~майно боржника, відомості про що внесені до державних реєстрів обтяжень. 22 травня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на\~підставі п. 3 ч.\~1\~ст.\~39,\~ст.\~40 Закону України «Про виконавче провадження». Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16\~ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Позивач має намір оформити свої спадкові права, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує права позивача. Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується розгляд справи. Виконавче провадження в рамках якого накладено арешт на майно боржника, постановою від 22 травня 2023 року закінчено на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, суд дійшов до висновку про необхідність захисту права позивача шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку, про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову в частині зняття арешту з частини квартири за адресою [ADDRESS] . Щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно у вигляді зазначеної частки квартири, то позивач після скасування арешту, не позбавлена права звернутися до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на дане нерухоме майно, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial