Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

У січні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути із відповідачів заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 17\~765,65 грн., 3% річних в сумі 562,19 грн., індекс інфляції в сумі 1495,85 грн., а всього 19\~823,69 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. 07 травня 2024 року відповідачі по справі подали до суду відзив, яким частково заперечують проти позовних вимог. В обґрунтування зазначили, що частково не погоджуються з нарахуванням плати та розміром платежів. Зазначають, що в період воєнного стану нарахування штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населення, заборонено. Просять застосувати позовну давність щодо суми індексу інфляції та 3% річних. Окрім того, зазначили, що за адресою: [ADDRESS] , фізично проживає одна особа, а саме [PERSON] . [PERSON] хоч зареєстрований за даною адресою, але фактично не проживає, фізично проживає за адресою: [ADDRESS] . 13 травня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування вказав, що до вимог, які є предметом розгляду даної справи, які виникли в період з 01.05.2018 року по 31.12.2023 року строки позовної давності не пропущено оскільки: - послуга централізованого водопостачання та водовідведення за травень 2018 року підлягала сплаті до 20.06.2018 року, відповідно початок виникнення боргу є 21.06.2018 року із строком позовної давності на її стягнення 3 роки - до 21.06.2021 року; - оскільки відповідно до п. 12 та п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України строки позовної давності з 12.03.2020 року продовжені на строк дії карантину та з 24.02.2022 року зупинені на період воєнного стану, строк позовної давності до вказаної заборгованості не закінчились. Враховуючи викладене, позивач вважає, що до заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникли в період з 01.05,2018 року по 31.12.2023 року, відсутні аргументовані підстави для застосування строків позовної давності. Нарахування плати за 3-х осіб проведено позивачем відповідно до кількості мешканців, які зареєстровані за вказаною адресою. Відповідачами не надано доказів, які б підтверджували звернення відповідачів до позивача з письмовими заявами з підтвердними документами про відсутність в житловому приміщенні зареєстрованих в ньому осіб, що б давали підстави на звільнення від оплати за послуги водопостачання та водовідведення. Законодавством чітко передбачена процедура для звільнення споживача від сплати послуг у разі тимчасової відсутності, яка відповідачами була не дотримана. Просить задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явилась, через канцелярію суду, подала заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково заперечила проти позову, посилаючись на обставини викладених у відзиві. Заслухавши думку відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» з 01.04.2012 року надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення. З`ясовано, що шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] та видачею абонентської книжки між сторонами склались фактичні договірні відносини, згідно яких підприємство зобов`язалось надавати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідачі своєчасно їх оплачувати. Суд вважає, що відповідачі споживають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає позивач, в зв`язку з чим між сторонами склалися договірні відносини і виникли взаємні права та обов`язки. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Статтею 162 ЖК України, передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення Згідно розрахунку борг відповідачів перед позивачем за період з 01.05.2018 року по 31.12.2023 року становить 17\~765,65 грн. Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконує. Що стосується заперечень відповідачів проти позовних вимог, з підстав того, що фактично послугами користувалась одна особа [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідачі по даній справі є фактичним споживачами та отримувачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення по [ADDRESS] та несуть зобов`язання по їх оплаті. Нарахування плати на 3-х осіб проведено позивачем відповідно до кількості мешканців, які зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується Витягом з реєстру мешканців м. Кропивницького сформованого Відділом реєстрації місця проживання особи Управління у сфері державної реєстрації Департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради. Відповідно до ч. З ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають\~та/або\~зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово - комунальних послуг. Відповідно до вищезазначеного Витягу з реєстру мешканців м. Кропивницького, за позовний період, в кв. [ADDRESS] зареєстровано 2-ві дієздатні особи, які є учасниками в справі у статусі відповідачів. До неповнолітньої особи, яка також зареєстрована за даною адресою, майнові вимоги не заявлялись і відповідачем; така особа не визначалась. Відповідно до положень ч.7 п. 45 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 05.07.2019 року №690, споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору; При цьому, ч. II-1) п. 47 Правил № 690 на споживача покладено обов`язок інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) у місячний строк з моменту закінчений кожного шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену зайву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі. Відповідачами до матеріалів справи не надано доказів, які б підтверджували звернення до позивача з письмовими заявами з підтвердними документами про відсутність в житловому приміщенні зареєстрованих в ньому осіб, що дає підстави на звільнення від оплати за послуги водопостачання та водовідведення. Законодавством передбачена\~чітка процедура\~для звільнення\~споживача від\~сплати послуг\~у разі\~тимчасової відсутності,\~яка не\~була дотримана\~відповідачами, а відтак заперечення викладені у відзиві на позовну заяву про відсутність зазначених у позові осіб, які не здійснювалося фактичне користування послугами не доведені належними і допустимими доказами. Таким чином, з відповідачів підлягає до стягнення, солідарно, 17\~765,65 грн. боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Разом з тим, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А відтак, суд, враховуючи вищезазначені положення вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно 3% річних в сумі 562,19 грн., індекс інфляції в сумі 1495,85 грн. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення. Щодо застосування строків позовної давності суд зазначає наступне. Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування позовної давності до заявленого позову без зазначення періоду її застосування. Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності. Загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин (стаття 257 ЦК України), і Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався і відмінений лише з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема» пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУЮ-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Таким чином, в період з 12.03.2020 по 01.07.2023 року на території України впроваджено карантин на строк дії якого строки позовної давності продовжено. Окрім того, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 наступного змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. В редакції Закону України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, викладено в новій редакції щодо зупинення строків позовної давності. У період дії воєнного стану в\~Україні,\~введеного Указом\~Президента України\~"Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні"\~від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. Таким чином, в період з 24.02.2022 по даний час на території України взагалі зупинено строки позовної давності у зв`язку з введеним воєнним станом. В даній справі позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості в період з 01.05.2018 року по 31.12.2023 року. Поняття строку міститься у частині першій статті 251 ЦК. Відповідно до цієї норми строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 252, стаття 253 ЦК). Визначення початку строку має практичне значення, оскільки від цього залежить як правильність обчислення строку, так і встановлення факту його закінчення, що обумовлює ті чи інші юридичні наслідки, які настають у зв`язку із цим. За вимогами п. 18. Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05,07.2019 № 690 (яка набрала чинності 13.08.2019 року і регулює відносини з цього періоду) розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше\~останнього дня\~місяця,\~що настає\~за розрахунковим\~періодом (граничний\~строк внесення\~плати за\~спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Отже, початком перебігу позовної давності у стягненні заборгованості яка виникла до серпня 2019 року (до набрання чинності новими Правилами надання послуг № 690) за житлово-комунальні послуги централізованого водопостачання та водовідведення, спожиті у певному місяці, є 21 число місяця наступного за звітним. Суд вважає, що в межах заявленого позову позовна давність не підлягає застосуванню до вимог про стягнення заборгованості. До вимог, які є предметом розгляду даної справи, які виникли в період з 01.05.2018 року по 31.12.2023 року строки позовної давності не пропущено оскільки: - послуга централізованого водопостачання та водовідведення за травень 2018 року підлягала сплаті до 20.06.2018 року, відповідно початок виникнення боргу є 21.06.2018 року із строком позовної давності на її стягнення 3 роки - до 21.06.2021 року; - оскільки відповідно до п. 12 та п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України строки позовної давності з 12.03.2020 року продовжені на строк дії карантину та. з 24.02.2022 року зупинені на період воєнного стану, строк позовної давності до вказаної заборгованості не закінчились. Враховуючи викладене, суд вважає, що до заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникли в період з 01.05,2018 року по 31.12.2023 року, відсутні аргументовані підстави для застосування строків позовної давності. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню - по 1514 грн., з кожного, судового збору.

Outcome: approved