Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Представниця позивача\~КОНЦЕРНА «МІСЬКІ\~ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ»,\~по системі\~«Електронний суд»,\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до фізичної\~особи[PERSON] в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за індивідуальним договором про надання комунальної послуги з постачання теплової енергії №74205981 від 01.11.2021 року в розмірі 54912 грн. 93 коп. за період з 01.05.2022 року по 30.06.2024 року, а також судовий збір у\~розмірі 2422,40\~грн., посилаючись на неналежне виконання своїх зобов`язань з боку відповідачки. В обґрунтування позову вказано, що Позивач по відношенню Відповідача, як споживача послуг, являється виконавцем комунальних послуг, а саме з постачання теплової енергії. [PERSON] є власницею нежитлового приміщення № 145 площею 102,5м2 за адресою [ADDRESS] . 02 жовтня 2021 року на офіційному сайті позивач розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. Станом на\~01.11.2021\~року ТИПОВИЙ ІНДИВІДУАЛЬНИЙ ДОГОВІР №74205981\~ про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] між Позивачем та Фізичною особою [PERSON] з 01 листопада 2021 року є укладеним, Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Не житлове приміщення відповідачки не оснащене розподільчим приладом обліку теплової енергії Враховуючи знаходження приміщення відповідача в багатоквартирному будинку, відсутність документів на підтвердження відключення від мережі опалення, вказане приміщення є опалювальним. Позивач надавав Відповідачу послугу з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення за період з травня 2022 року по червень 2024 року на загальну суму 54912,93 грн., які не сплачено Відповідачем. 04.10.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Представник позивача у позові вказала на розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечу. На офіційному веб-порталі суду розміщувалося оголошення про виклик відповідачки у судове засідання. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомляляся, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідачка [PERSON] є власницею нежитлового приміщення № 145 площею 102,5 м2 ( цокольний поверх, літ. А-9), за адресою [ADDRESS] . 02.10.2021 року Концерн «МТМ» оприлюднив на офіційному веб - сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання. 01.11.2021 року між Концерном «МТМ» та [PERSON] укладений типовий індивідуальний договір №74205981 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , приміщення № 145 (літ. А-9). Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з постачання теплової енергії, що регулюються загальними нормами\~Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини,\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими\~Постановою КМУ, від 21.08.2019р., №830\~Положенням\~Міністерство розвитку, будівництва та житлово-комунального господарств України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року. №315\~про затвердження «Методики споживання обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу. Згідно\~ст. 610-611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.\~67,68 ЖК України\~наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ч.1\~ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з п.5 ч.2 ст.7, ст.9\~цього\~Закону\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вимог діючого законодавства, суд вважає, що відповідачка як споживач послуг в порушення норм діючого законодавства неналежним чином виконувала свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з постачання теплової енергії, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.05.2022 року по 30.06.2024 року у сумі 54912 грн. 93 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості і яка підлягає стягненню з відповідачки. При цьому, суд виходить з того, що нежитлове приміщення підключене до мережі постачання теплової енергії, ці послуги у зазначений період надавались і споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачка до позивача не зверталася, факт отримання вказаних послуг не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачка не здійснювала їх оплату. Суд вважає, що позивачем було правомірно здійснено нарахування обсягів спожитої теплової енергії відповідачці. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений із зазначенням нарахованих та сплачених за кожен місяць сум. Надана суду загальна інформація щодо нарахувань з постачання теплової енергії, містить інформацію щодо спожитої теплової енергії по будинку і споживачу, інформацію по приміщенню споживача, архів показів опалення по договору і по будинку, інформацію по нарахуванням споживачу, які суд приймає до уваги при ухваленні рішення. Доказів, які б спростовували надані позивачем фактичні дані, відповідачкою не надано. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (частина друга статті 317 ЦК України). Нежитлове приміщення відповідачки є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Нежитлове приміщення відповідачки не підпадає під термін «неопалювальне приміщення», так як відсутні докази на підтвердження відключення приміщення від центрального опалення в установленому законом порядку. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідачку.

Outcome: approved