Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника - адвоката Боднар О.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійниг вимог Борщівська міська рада, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей та визначення порядку участі у вихованні дітей, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Борщівського районного суду від 12.05.2023. У шлюбі, [INFO] народилася дочка [PERSON] , а [INFO] народився син [PERSON] . Після розірвання шлюбу, між ними виникли сварки та суперечки щодо місця проживання дітей, тривалості та кількості побачень з дітьми. На даний час діти проживають з нею, за місцем її проживання, де створені належні умови для проживання дітей. Вона займається їх вихованням, навчанням та розвитком, піклується про здоров`я дітей. Дочка являється особою з інвалідністю, з народження потребує особливого догляду та медичного супроводу. Врегулювати питання участі у вихованні дітей в позасудовому порядку не вдалося, в зв`язку з чим змушена звертатися до суду для забезпечення прав та інтересів дітей. А тому, просила встановити місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з нею, [PERSON] ; визначити порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми, шляхом встановлення систематичних зустрічей, без обмеження місця проведення відповідно до графіку побачень: кожна друга субота місяця з 10 год. до 18 год. Якщо побачення дітей з батьком відбуваються не за місцем його проживання, на [PERSON] покладається обов`язок повідомлення матері дітей [PERSON] про місце перебування неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а також стягнути з відповідача в її користь судові витрати. Провадження у справі було відкрито ухвалою суду від 02 лютого 2024 року, при цьому, сторонам визначено строк для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень щодо останньої, та призначено підготовче судове засідання. 04.03.2024 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що позов не визнає, в задоволенні такого просив відмовити. При цьому, зазначив, що діти проживають з позивачкою, з огляду на що, вимога про визначення місця проживання таких з матір`ю є безпідставною. Позивачка не надала жодних доказів, які б підтверджували факт сварок чи суперечок, а також не надала жодних доказів наявності між ними спору з приводу визначення місця проживання дітей. Позивачка також не зверталася до органу опіки та піклування для вирішення питання в позасудовому порядку. Щодо вимоги позивачки визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дітьми, шляхом встановлення систематичних зустрічей, без обмеження місця проведення кожної другої суботи місяця з 10 год. до 18 год., зазначив, що вважає їх такими, що порушують його права на спілкування з дітьми, а також порушують права дітей на спілкування з ним, а встановлення графіку побачень два рази в місяць є недостатнім та протиправним. Встановлення такого графіку його зустрічей з дітьми порушують права та інтереси дітей та позбавляють їх в достатній мірі його уваги та підтримки. За результатами проведення підготовчого судового засідання ухвалою суду від 04 квітня 2024 року справу призначено до розгляду по суті, задоволено клопотання сторони позивача про приєднання до матеріалів справи виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, трихологічного заключення [PERSON] , виписки з медичної картки [PERSON] , заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню про стягнення з [PERSON] , повідомлення про початок досудового переслідування, витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань; про виклик та допит в якості свідка лікаря - педіатра Комунального некомерційного підприємства «Борщівська міська лікарня» Борщівської міської ради [PERSON] . Зобов`язано орган опіки та піклування Борщівської міської ради надати суду висновок про доцільність визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з позивачкою, виходячи зі змісту позовної заяви, даних щодо фактичного місця проживання позивачки та місця її реєстрації. Крім того, щодо участі батька [PERSON] , у даному випадку відповідача у справі, у вихованні та спілкуванні з дітьми, шляхом встановлення систематичних зустрічей, без обмеження місця проведення відповідно до графіку побачень: кожна друга субота місяця з 10 год. до 18 год., та при умові, що якщо побачення дітей з батьком відбуваються не за місцем його проживання, на [PERSON] покладається обов`язок повідомлення матері дітей [PERSON] про місце перебування неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, заслухавши представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні позивач [PERSON] , її представник - адвокат Боднар О.В. позов, з підстав, зазначених у такому, підтримали повністю. При цьому, позивач [PERSON] зазначила, що виникнення спірного питання щодо визначення місця реєстрації дітей, визначення порядку участі батька у їх вихованні, було зумовлено виключно негативною поведінкою відповідача. Так, неповнолітні діти сторін є зареєстрованими за різними адресами - старша донька [PERSON] за місцем проживання батьків відповідача ( [ADDRESS] ), а син [PERSON] - за місцем проживання її батьків ( [ADDRESS] ). З приводу вирішення питання щодо визначення місця проживання дітей разом з нею у листопаді 2023 р. зверталася до органу опіки та піклування, оскільки цьому передувало те, що відповідач у жовтні 2023 року фактично викрав їх сина та утримував у себе, з приводу чого зверталася у поліцію. В ході цього конфлікту відповідач спричинив їй і тілесні ушкодження. Проте, незважаючи на те, що в подальшому орган опіки та піклування прийняв рішення про визначення місця проживання дітей разом з нею, за відсутності на це згоди відповідача, реєстратором у реєстрації місця проживання дітей разом з нею було відмовлено. Дане питання не вирішено сторонами і на момент розгляду справи по суті. Щодо визначення порядку участі відповідача у вихованні дітей, вказала, що останній надає перевагу спілкуванню з сином, потребу у спілкуванні дочки з ним ігнорує. Дочка має інвалідність, у зв`язку з чим потребує організації додаткових умов життя, в тому числі пов`язаних і з лікуванням. Відповідач, проживає у найманому житлі, разом з іншою жінкою. Працює не офіційно. У минулому, забираючи дітей до себе, з ними не спілкувався, залишав у себе вдома з фактично чужою жінкою. Обговорити час, протягом якого діти перебуватимуть з відповідачем, неможливо - такий спілкування уникає, виключно на власний розсуд діє, коли має намір спілкуватися з дітьми. Що призводить до непорозумінь між ними - відповідач не зважає на її устрій життя, устрій життя дітей. Все це негативно відображається як на їх взаємовідносинах, так і на взаємовідносинах з дітьми. Крім того, відповідач уникає і обговорення питань щодо утримання дітей - аліменти не сплачує, іншої допомоги не надає. Після того, як 13.07.2023р. звернулася до суду з вимогою про стягнення аліментів, відповідач повністю почав ігнорувати доньку - з такою не спілкувався, до себе не забирав, що викликало у неї певні стреси та у зв`язку з чим у неї погіршилося здоров`я. Відповідач [PERSON] , його представник - адвокат Сивак Т.М. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечили. При цьому, посилались на обставини, викладені у відзиві на позов. Крім того, відповідач зазначив, що фактично суперечки з приводу визначення порядку спілкування з дітьми між ним та позивачем розпочалися після того, як вона звернулася до суду з вимогою про стягнення з нього аліментів. Між ними часто виникають сварки, навіть бійки, що негативно впливає на дітей. Саме позивач створює йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, тому, змушений був йти на крайні міри - дійсно, у жовтні 2023 року, забравши сина до себе деякий час не повертав його колишній дружині. Дітям має змогу забезпечити всі умови для проживання - хоча і живе в орендованому житлі, проте, це трьохкімнатна квартира. В минулому і син і дочка проживали з ним по кілька днів поспіль, і протягом цього часу забезпечував їм належний догляд, в тому числі і щодо дотримання режиму прийому ліків. Вважає, що позивач негативно впливає на дітей, забороняє їм спілкуватись з ним, саме її поведінка слугує причиною погіршення стану їх здоров`я. Матеріально дітей утримував, проте, позивач бажає, щоб такі його витрати були більші, тому і подала на аліменти. Такі не сплачує так, як не має змоги спілкуватись з дітьми. Вважає, що за обставин, які склалися, графік побачень з дітьми мав би становити з 16 год. кожної п`ятниці до 16 год. понеділка. Допитана як свідок [PERSON] , суду показала, що є сімейним лікарем, її пацієнтами є малолітні [PERSON] та [PERSON] . Прийом та лікування [PERSON] проводились нею у період з 2023р., [PERSON] - у період 2024р. У дітей спостерігаються порушення здоров`я пов`язане зі стресами, тому їм рекомендоване, в тому числі, лікування пов`язане з прийомом заспокійливого. Такі заключення робились іншими лікарями. Знає, що між батьками дітей виникають непорозуміння з приводу участі у їх вихованні, на дітей поведінка батька впливає негативно. Представник органу опіку та піклування [PERSON] зазначила, що орган дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання [PERSON] разом з матір`ю, щодо участі батька у спілкуванні з дітьми - у зручний для обох батьків час за їх попередньою домовленістю. Крім того, просила суд врахувати, що свідок [PERSON] є членом комісії з питань захисту прав дитини Борщівської міської ради, у зв`язку з чим була присутня при обговоренні питання щодо спірних питань, а тому, є обізнаною про взаємовідносини, які склалися між сторонами, в тому числі щодо звинувачень [PERSON] ( позивача у справі) саме відповідача [PERSON] у поведінці, що призволить до стресів у дітей. Поряд з тим, судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] , з 25 вересня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на піставі рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 12.05.2023, яке набрало законної сили 13.06.2023 (цивільна справа №594/459/23). Також встановлено, що від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей, дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, та відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 березня 2022 року Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ). За заявою позивачки [PERSON] , 13.07.2023 Борщівським районним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з[PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з 10 липня 2023 року. Згідно наданих позивачкою розрахунків заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадження про стягнення з [PERSON] , проведених державним виконавцем Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі, станом на 31.10.2023 сума заборгованості зі сплати аліментів становила 14737, 98 грн, станом на 01.03.2024, така становила 30628, 62 грн. При цьому вбачається, з часу видачі судового наказу, відповідач аліментів станом на 01.03.2024, не сплачував. З даних посвідчення серії [NUMBER] слідує, що дочка сторін [PERSON] , є особою з інвалідністю. Згідно висновку про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , та участі батька у їх вихованні №821/03-18 від 22.03.2024, поданого до суду Борщівською міською радою як органом опіки та піклування 25.03.2024, така вважає: 1) недоцільним розгляд питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки місце проживання дітей визначене органом опіки та піклування Борщівської міської ради (рішення виконкому Борщівської міської ради від 12.12.2023 року № 380 «Про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] ») та не оспорюється відповідачем; 2) рекомендує такий порядок участі батька [PERSON] з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зручний для обох батьків час за їхньою попередньою домовленістю. Висновок обґрунтовано тим, що Борщівська міська рада, як орган опіки та піклування, розглянула письмову заяву [PERSON] від 01.11.2023 про визначення місця проживання її малолітніх дітей, в ході розгляду якої упродовж листопада 2023 року встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 25.09.2012. У шлюбі у них народилося 2 дітей: донька [PERSON] та син [PERSON] . Рішенням Борщівського районного суду від 12.05.2023 шлюб між ними розірвано. Після розлучення батьків, діти залишились проживати з матір`ю. Малолітня [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у будинку батьків батька, малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у будинку батьків матері. Відповідно до довідки про склад сім`ї № 1165/52 від 07.11.2023, виданої ЦНАП Борщівської міської ради, [PERSON] разом з дітьми проживає без реєстрації по [ADDRESS] . З її слів, вона ніколи не заперечувала проти спілкування дітей з батьком. Неодноразово колишній чоловік [PERSON] забирав дітей (частіше сина) на вихідні до себе. Однак, 28.10.2023 він забрав сина, обіцяючи привезти назад 30.10.2023, однак у домовлений час він відмовився повернути сина матері. Саме тому, [PERSON] звернулася з відповідною заявою в поліцію, а 01.11.2023 - до служби у справах дітей Борщівської міської ради. 02.11.2023 [PERSON] пішла до колишнього чоловіка, який проживає на орендованій квартирі по [ADDRESS] , щоб забрати сина. В результаті суперечки [PERSON] наніс їй тілесні ушкодження, внаслідок чого [PERSON] звернулась із відповідною заявою до поліції. Того ж дня батько повернув дитину матері. Щоб уникнути таких непорозумінь і конфліктів у майбутньому, [PERSON] просила вирішити питання щодо визначення місця проживання дітей органом опіки та піклування, оскільки судом це питання при розлученні не вирішувалося. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.11.2023 року № 77, складеного працівниками служби у справах дітей та фахівцем з соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» Борщівської міської ради, малолітні діти дійсно проживають з матір`ю по [ADDRESS] у орендованій квартирі (без укладання договору оренди). Умови проживання дітей добрі, є все необхідне для їхнього проживання, виховання та розвитку. Діти забезпечені одягом, взуттям, іграшками, шкільним приладдям, повноцінним харчуванням. За ними здійснюється належний догляд. Водночас фахівцем з соціальної роботи КУ «Центр надання соціальних послуг» здійснено оцінку потреб сім`ї та встановлено, що мати спроможна виконувати обов`язки з виховання дітей та догляду за ними. Відповідно до акту обстеження житлових умов заявника № 395 від 06.11.2023 року, складеного депутатом та секретарем Борщівської міської ради Микитейчуком М. М., сусідами [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] проживає з дітьми за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебуває у декретній відпустці. Відділом соціального забезпечення №1 (м. Борщів) УСЗН Чортківської райдержадміністрації [PERSON] щомісячно виплачується допомога при народженні дитини в розмірі 860 грн, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям в розмірі 4132,93 грн, а також державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю в розмірі 2881,60 грн. Відповідно до медичних довідок № 214 та № 215 від 07.11.2023, виданих лікарем-педіатром [PERSON] , малолітня [PERSON] знаходиться під диспансерним наглядом, малолітній [PERSON] - здоровий. Згідно довідки від 07.11.2023 № 03-17/372, виданої Борщівською ЗОШ І-ІІІ ступенів №1, [PERSON] навчається у 5-Б класі даної школи. В навчальному закладі характеризується позитивно, навчається в повну міру своїх сил, має добрий загальний розвиток. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] , виданого 31.10.2023 Борщівським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), починаючи з липня 2023 року призначено аліменти на утримання дітей, які [PERSON] не сплачував жодного разу. Сума заборгованості по аліментах станом на 31.10.2023 року становила 14737,98 грн. Крім того, діючи в інтересах дітей, Борщівська міська рада, як орган опіки і піклування, прийняла рішення: №1/12 від 27.11.2023 комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Борщівської міської ради - визначити місцем проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , адресу проживання матері [PERSON] , яка зареєстрована у [ADDRESS] , а фактично проживає [ADDRESS] ; №380 від 12.12.2023 виконавчого комітету Борщівської міської ради «Про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] ». Рішенням виконавчого комітету Борщівської міської ради від 12.12.2023 № 380, отримали обоє батьків дітей: мати [PERSON] і батько [PERSON] , з якими працівниками служби у справах дітей проведено профілактичну бесіду щодо участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Роз`яснено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Невиконання зазначеного договору одним із батьків є підставою для притягнення його до відповідальності, передбаченої законом. Також у висновку зазначено, що батько [PERSON] , який проживає окремо, не звертався до служби у справах дітей із заявою щодо визначення його участі у вихованні дітей, встановлення порядку побачення та спілкування з ними, хоч був неодноразово повідомлений про таку можливість. У відзиві на позовну заяву [PERSON] стверджує, що не заперечує та не оспорює місце проживання дітей, які проживають з матір`ю, водночас він не згідний із позовною вимогою позивачки щодо встановлення графіку його побачень з дітьми лише двічі на місяць, а саме кожної другої суботи місяця з 10 до 18 години, вважаючи це порушенням прав та інтересів дітей. Поряд з тим, як слідує із змісту висновку, такий наданий на заяву представника позивачки - адвоката Боднар О.В. від 11.03.2024. Ухвалою суду від 04.04.2024, зобов`язано орган опіки та піклування Борщівської міської ради надати суду висновок про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з позивачкою, виходячи зі змісту позовної заяви, даних щодо фактичного місця проживання позивачки та місця її реєстрації. Крім того, щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, шляхом встановлення систематичних зустрічей, без обмеження місця проведення відповідно до графіку побачень: кожна друга субота місяця з 10 год. до 18 год., та при умові, що якщо побачення дітей з батьком відбуваються не за місцем його проживання, на нього покладається обов`язок повідомлення матері дітей про місце їх перебування. 03.05.2024 Борщівським районним судом отримано висновок Борщівської міської ради як органу опіки та піклування №1227/03-18 від 02.05.2024, згідно якого орган опіки та піклування вважає недоцільним повторний розгляд питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, оскільки місце проживання дітей визначене органом опіки та піклування Борщівської міської ради (рішення виконкому Борщівської міської ради від 12.12.2023 року № 380 «Про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] ») та не оспорюється відповідачем; рекомендує такий порядок участі батька [PERSON] з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зручний для обох батьків час за їхньою попередньою домовленістю. У висновку зокрема зазначено, що [PERSON] навчається у 5-Б класі Борщівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 характеризується позитивно, навчається в повну міру своїх сил, має добрий загальний розвиток. Проживає у неповній сім`ї, з матір`ю. Мати і дві бабусі приходять до школи, цікавляться успіхами дівчинки, відвідують виховні заходи, в яких приймає участь [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.04.2024 № 35, складеного працівниками служби у справах дітей Борщівської міської ради, малолітні [PERSON] та [PERSON] дійсно проживають з матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] у орендованій квартирі (без укладання договору оренди). Умови проживання дітей добрі, є все необхідне для їхнього проживання, виховання та розвитку. Діти забезпечені одягом, взуттям, іграшками, шкільним приладдям, повноцінним харчуванням. За ними здійснюється належний догляд. Службою у справах дітей також було обстежено умови проживання батька [PERSON] за адресою [ADDRESS] , про що складено акт № 36 від 25.04.2024 та встановлено, що [PERSON] разом із співмешканкою [PERSON] , [INFO] , проживають у орендованій трикімнатній квартирі (без укладання договору оренди). Матеріально-побутові умови добрі, є все необхідне для проживання чи перебування дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] , виданого 01.04.2024 Борщівським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), починаючи з липня 2023 року призначено аліменти на утримання дітей, які [PERSON] не сплачував жодного разу. Сума заборгованості по аліментах станом на 01.04.2024 року становить 34601,28 грн. [PERSON] , який проживає окремо, не звертався до служби у справах дітей із заявою щодо визначення його участі у вихованні дітей, встановлення порядку побачення та спілкування з ними, хоч був неодноразово повідомлений про таку можливість. 20.05.2024 Борщівським районним судом отримано висновок Борщівської міської ради як органу опіки та піклування за вих.. №1335/03-18 від 17.05.2024, згідно якого орган опіки та піклування вважає встановити місце проживання малолітніх дітей з матір`ю за місцем її проживання; визначено порядок участі батька з дітьми, шляхом встановлення систематичних зустрічей, без обмеження місця проведення відповідно до графіку побачень з 16 год. п`ятниці по 16 год. неділі кожного першого та третього тижня місяця. Якщо побачення дітей з батьком відбуваються не за місцем його проживання, на нього покладається обов`язок повідомлення матері дітей про місце перебування дітей. 10 грудня 2024 Борщівським районним судом отримано висновок Борщівської міської ради як органу опіки та піклування за вих.. № 3006/03-18 від 30.11.2024, згідно якого орган опіки та піклування вважає встановити місце проживання малолітніх дітей з матір`ю за місцем її проживання. При цьому, органом опіки та піклування встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] проживаєть разом з матір`ю у [ADDRESS] . Матір малолітніх - позивач у справі [PERSON] 03.08.2024р. зареєструвала шлюб з [PERSON] , який на даний час є мобілізованим до ЗСУ. Також встановлено, що батько малолітніх [PERSON] з вересня 2024 року в орендованому помешканні по [ADDRESS] не проживає у зв`язку з виселенням через несплату комунальних послуг, що встановлено за показами власниці квартири [PERSON] . Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно положень частини першої статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частина перша статті 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як встановлено судом, що сторонами не оспрювалось, їх спільні діти, після припинення між ними шлюбних стосунків, офіційного розірвання шлюбу, залишились проживати разом із матір`ю - позивачем [PERSON] . Проте, діти є зареєстровані за різними адресами - старша донька [PERSON] за місцем проживання батьків відповідача ( [ADDRESS] ), а син [PERSON] - за місцем проживання батьків позивача ( [ADDRESS] ). На час постановлення судом рішення позивач та діти проживають у помешканні батьків останньої, а саме по [ADDRESS] . За вказаною адресою є зареєстровані позивач та син [PERSON] . На вирішення спору між сторонами щодо визначення місця проживання дітей з матір`ю, за її заявою від 01.11.2023 органом опіки та піклування 12.12.2024р. постановлено рішення про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. Проте, таке рішення не було виконано, реєстратором, за відсутності згоди батька, відмовлено у внесені відповідних даних у державні реєстри. Зазначені обставини в ході судового розгляду сторонами не заперечувались та не оспорювались. З огляду на що суд приходить до переконання, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дітей. Оскільки, з'ясовуючи обставини справи, докази, надані сторонами, судом встановлено, що на момент постановлення рішення у справі позивач, малолітня [PERSON] є зареєстрованими за однією і тією ж адресою - [ADDRESS] , де і проживають, а малолітній [PERSON] є зареєстрованим за місцем проживання батьків відповідача - [ADDRESS] , хоча фактично проживає разом з матір`ю за місцем її реєстрації, суд приходить до переконання, що позов в частині визначення місця проживання мололітнії підлягає задоволенню частково - виключно щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] . Щодо позовних вимог в частині визначення порядку участі у вихованні дітей суд приходить до висновку, що такі підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч.ч1,2,3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.1 та ч.2 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення . Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитині законом і іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволяли б їй розвиватися фізично, розумово, етично, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки. Враховуючи все вищенаведене, суд знаходить, що при вирішенні даного спору слід першочергово виходити з інтересів малолітніх дітей сторін, та вже після цього враховувати права та обов`язки батьків щодо своїх дітей. Як встановлено судом, малолітні [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу між сторонами, залишились проживати з матір`ю. Розірвання шлюбу мало місце 12 травня 2023 року, відповідно на той час [PERSON] досягла віку майже 10 років, [PERSON] досяг віку 1 року 2 місяців. Фактів, які б свідчили про те, що батько дітей [PERSON] у період після розірвання шлюбу своєю поведінкою негативно впливав на дітей, ухилявся від спілкування з такими, судом не встановлено, доказів, які б такі факти стверджували суду надано не було. Суд зауважує, що саме існування неприязних відносин між сторонами породжує між ними різного роду конфлікти та непорозуміння, заручниками чого виступають їх діти. Батьки не можуть досягти порозуміння щодо визначення участі кожного з них у житті дітей. Взаємні звинувачення один одного у різного роду негараздах, невміння досягти згоди, призвело виключно до існування між ними неприязних відносин. При цьому, відповідач вдався до фактичного невиконання такого обов`язку, як належне матеріальне забезпечення дітей - через непорозуміння, які виникли з позивачем, від сплати аліментів ухиляється. Крім того, незважаючи на те, що діти постійно проживають з матір`ю, вдавався до проявів неприпустимої поведінки - без згоди позивача утримував у себе малолітнього сина, при вирішенні питання щодо повернення дитини вдався до спричинення колишній дружині тілесних ушкоджень. І тільки за втручання державних органів таку поведінку припинив. Враховуючи, що суд не приймає запропонований відповідачем варіант щодо його участі у спілкуванні з малолітніми дітьми. На переконання суду, такий варіант буде несприятливим для дітей, які постійно проживають з матір`ю. Така позиція суду кореспондує з позицією Верховного Суду, визначеній в постанові від 11.12.2019р. по справі №463/6859/18, згідно якої вкрай несприятливим наслідком для дитини буде вимушена необхідність повністю змінити свій спосіб життя та зв`язки виключно для забезпечення участі у вихованні одним із батьків (який проживає окремо). При цьому суд позбавлений можливості з`ясувати дійсну прихильність дітей до одного з батьків, тому, на думку суду, у даному випадку слід керуватись висновком органу опіки і піклування, в якому орган, який перевірив умови проживання дітей, висловив свою думку щодо необхідності встановлення побачень для відповідача з певною періодичністю. Виходячи з наведеного вище, зважаючи на поведінку сторін, в тому числі і в ході розгляду справи судом, зміни у їх житті, що відбуваються, суд приходить до переконання, що для відповідача слід визначити слідуючий порядок участі у житті дітей - шляхом регулярних побачень, без присутності матері, з урахуванням графіку та режиму дітей, думки дочки [PERSON] , та з метою забезпечення інтересів малолітнього сина [PERSON] , виключно за погодженням з матір`ю, за попереднім повідомленням матері щодо місця проведення таких побачень, та з урахуванням інших обставин, які можуть виникнути та слугувати виключенням для цього, зокрема, з урахуванням стану здоров`я дітей, : - першої та третьої суботи місяця, другої та четвертої неділі місяця з 10 год. по 19 год.; - святкові дні, дні народження дітей - за домовленістю між батьками. На думку суду на даному етапі саме така періодичність зустрічей відповідача, як батька дітей, з дітьми буде найбільш відповідати інтересам усіх сторін, оскільки батькові буде забезпечено право на регулярну безпосередню учать у вихованні дітей та спілкуванні з ними. З іншого боку саме така періодичність, на думку суду, буде мати найменший негативний вплив на дітей, оскільки діти не будуть вимушені змінювати спосіб життя та зв`язки. При цьому суд звертає увагу відповідача, що у випадку позитивного впливу таких зустрічей на дітей, позивач має право звернутись до суду з вимогами про збільшення його участі у вихованні дітей. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. На підставі наведеного, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року,Декларації прав дитини від 20.11.1959 року,Закону України «Про охорону дитинства», ст. 29 ЦК України, ст.ст. 141, 157, 159, 160, 161 СК України,

Outcome: approved