Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивачка 13.11.2024 через систему «Електронний суд» звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, за змістом якої просить розірвати шлюб, укладений між сторонами у справі, зареєстрований 14.02.2015 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №32. За змістом позовної заяви сторони перебувають у шлюбі з 14.02.2015, мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] .. З березня поточного року відповідача мобілізовано та у місті Запоріжжя він не проживає. Водночас, його перебування за межами міста Запоріжжя призводить до систематичного з`ясування стосунків, безпідставних звинувачень з його боку, сварок та суперечок. На даний час вже майже рік ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, тому фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Питання про поділ майна та виконання сторонами батьківських обов`язків, наразі не підлягає вирішенню і буде вирішено окремо. На підставі наведеного, з посиланням на ст. 104-105, 110, 112 СК України, адже розірвання шлюбу в позасудовому порядку неможливе із врахуванням наявності малолітньої дитини, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 25.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було. Сторони в судове засідання не з`явились. Від позивачки надійшла заява за вх.№40811/24 від 27.11.2024 про розгляд справи за відсутності сторони позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі на зазначених в позовній заяві обставинах, прізвище просить залишити « [PERSON] ». Відповідач, відповідно до заяви вх.№39854/24 від 20.11.2024 просить розглядати справу за його відсутності, а також позовні вимоги визнає в повному обсязі на зазначених в позовній заяві обставинах. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відкладення судового засідання та/або його перенесення, оголошення перерви судом не встановлено, із врахуванням приписів ст.223, 240 ЦПК України. Оскільки сторони висловили свою думку з приводу заявлених вимог, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 14.02.2015, між сторонами у справі вказаним відділом державної реєстрації актів цивільного стану зареєстровано укладення шлюбу, актовий запис №32 від 14.02.2015. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.09.2015, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області. Подружні відносини між сторонами у справі припинені з березня 2024 року, спільне господарство не ведеться. Вказані обставини визнаються сторонами та відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. За приписами ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За нормою ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За наявності законних підстав, судом встановлено, що позов підлягає задоволенню, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст.111 СК України суд не вважає за доцільне із врахуванням позиції сторони позивача з цього приводу. Ст.113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За приписами ч.8 ст.6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведені процесуальні норми, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивачки з відповідача судового збору у сумі 605,60 гривень (за подання позовної заяви до суду), із врахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі. Разом з цим, за змістом ч.1 ст.142 ЦПК України поверненню з державного бюджету на користь позивачки підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого ним при поданні позову, тобто, у сумі 605,60 гривень. На виконання ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved