Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивачка, через свого представника, адвоката Хільчевського С. О., звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2021 року по квітень 2024 року у розмірі 65772 грн. 63 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 27.10.2007 по 14.06.2022 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області вiд 08.06.2022 на її користь стягнуто з відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі виконавчого листа, виданого Бобровицьким районним судом Чернігівської області, Ніжинським відділом ДВС 23.12.2022 було відкрито виконавче провадження № 70609157. Проте відповідач аліменти сплачував нерегулярно, внаслідок чого станом на 29.05.2024 утворилась заборгованість у сумі 63906,51 гривень, що у свою чергу, є підставою для стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів. Згідно розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, сума пені становить 80237,19 гривень, проте, ураховуючи вимоги ст. 196 СК України щодо обмеження максимальної суми пені, яка може бути стягнута рішенням суду - не більше 100 відсотків заборгованості, просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі заборгованості 65772 грн. 63 коп. Позивачкау судове засідання не з`явилася. Її представник, адвокат Хільчевський С. О. у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити. Зазначив, що державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованості по аліментах з урахуванням приписів ч.2 ст.195 СК України, згідно якої заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подавав. Представник відповідача, адвокат Гінінгер А.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у письмових поясненнях. Пояснив, що сплачені відповідачем суми в рахунок погашення заборгованості по аліментах починаючи з 26 квітня 2023 року, виконавець не розподілив на погашення такої заборгованості, внаслідок чого вона і утворилася. Про відкриття виконавчого провадження відповідача повідомлено 26 квітня 2023 року, а тому його вини в утворенні заборгованості за період з вересня 2021 по квітень 2023 немає. При цьому, державним виконавцем, з часу відкриття провадження, не було встановлено джерел доходів відповідача. Відповідно до письмових пояснень, адвокат вважає відсутніми підстави для задоволення позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що дійсно рішенням суду від 08.06.2022 року у справі 729/959/21 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 вересня 2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Про відкриття виконавчого провадження № 70609157 відповідача повідомлено 26 квітня 2023 року шляхом направлення постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, державним виконавцем був розрахований розмір аліментів виходячи із середнього рівня заробітку у відповідній місцевості (без зазначення) - 2333,17 грн. у вересні 2021 та 4286,90 грн. з жовтня 2021. При цьому у період 23.12.2022 по 29.05.2024 відповідач офіційного доходу не отримував. Відповідач сплатив аліменти в такому розмірі: 26.04.2023 - 79505,40 грн.; 20.06.2023- 61570,73 грн.; 25.04.2024-67074,01 грн. (платіжна інструкція 21952); 25.04.2024-67074,01 грн. (платіжна інструкція 21953); 25.04.2024-67074,01 грн. (платіжна інструкція 21954), всього 342298,16 грн. Представник відповідача зазначає, що так як відповідач не мав офіційного доходу у спірні періоди, а тому розмір аліментів мав розраховуватися виходячи із 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину. Відповідач сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей у віці більше 6 років станом на дату ухвалення рішення, відкриття виконавчого провадження. Таким чином, загальний розмір аліментів на двох дітей мав складати розмір 1 (одного) прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років. Отже, розмір аліментів на обох дітей, із розрахунку прожиткового мінімуму для дітей від 6 до 18 років у вказані періоди складав: з вересня 2021 року по травень 2024 року, 92385 гривень. Таким чином, як зазначалося вище, відповідач виплачував аліменти на утримання своїх дітей, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями. Щомісячні платежі по аліментах відповідача виглядають таким чином: у період з вересня 2021 року по квітень 2023 року відповідачем 26.04.2023 року сплачено 79505,40 гривень, різниця після виплати становила 25764,40 гривень; з травня 2023 року по травень 2024 року, 20.06.2023 року сплачено 61570,73 гривня, різниця після виплати становила 48691,12 гривень. Отже, після того, як 26.04.2023 року відповідач дізнався про відкрите виконавче провадження із виплати аліментів, того ж дня сплатив повну суму за період з вересня 2021 року по квітень 2023 року, а також наперед (авансом) сплатив суму аліментів в розмірі 25764,40 гривень (за 8 місяців). У подальшому відповідач додатково сплатив 61570,73 гривні аліментів наперед. Між тим, державний виконавець Бобровицького ВДВС невірно здійснив розрахунок аліментів, помилково зазначивши замість розміру прожиткового мінімуму середній дохід усіх працівників по відповідному району. Законодавством передбачено розмір аліментів у відсотках від доходів або в твердій грошовій сумі. Такого розміру аліментів, як середній показник доходів працівників відповідного регіону законодавством не передбачено. Крім того, державний виконавець не зараховував виплати відповідача за минулі періоди. Натомість нарахував виплати за майбутні періоди. Внаслідок таких дій державного виконавця у відповідача і виникла заборгованість. Таке свідчить про відсутність вини відповідача та відсутність підстав для нарахування та виплати неустойки (пені) за ст. 196 СК України. Разом з тим, розрахована державним виконавцем сума пені (80237,19 грн.) є вищою за суму заборгованості (63906,51 грн.), хоча за законом становить не більше 100 % розміру заборгованості. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд доходить такого висновку. Як встановлено в судовому, рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області вiд 08.06.2022 ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13.09.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Як видно із матеріалів справи, за заявою [PERSON] державним виконавцем Бобровицького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.12.2022 ВП № 70609157 по примусовому виконанню виконавчого листа, виданого 30.11.2022 Бобровицьким районним судом Чернігівської області про стягнення [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13.09.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.107-111). Доказів отримання відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.12.2022 ВП № 70609157 матеріали справи не містять. Постановою про передачу виконавчого провадження ВП № 70609157 від 24.04.2023, вищезазначене виконавче провадження передано з Бобровицького відділу до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.101). З наданого позивачкою розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного державним виконавцем за період з вересня 2021 по травень 2024, станом на 29.05.2024 заборгованість [PERSON] становить 63906, гривень (а.с.10). Згідно з наданим позивачкою розрахунком, пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання [PERSON] по сплаті аліментів за період з вересня 2021 року по квітень 2024 року, розрахована за формулою: пеня = сума боргу х 1% х кількість днів заборгованості, і становить 80237,19 гривень (а.с.11-12). Відповідно до постанови про зняття арешту з коштів від 28.08.2024 Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, знято арешт з усіх рахунків [PERSON] у зв`язку із погашенням заборгованості у повному обсязі (а.с.70). Разом з тим, скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у зв`язку із повним погашенням заборгованості станом на 28.08.2024, що підтверджується постановою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.08.2024 (а.с.72). Це також підтверджується іншими постановами про зняття відповідних обмежень (а.с.74-78). Як видно із розрахунку заборгованості по аліментах від 16.01.2023 заборгованість за період з вересня 2021 по грудень 2022 року, нарахована виконавцем, становить 66643,40 гривень. При цьому, для розрахунку взято розмір середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості (а.с.103). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 24.04.2023 заборгованість за період з грудня 2022 по березень 2023 року, нарахована виконавцем, становить 79505,40 гривень. При цьому, для розрахунку взято розмір середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості (а.с.102). Згідно наданих Пенсійним фондом України індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , відомості про сплачені останнім кошти відсутні з 2021 року (а.с.138-139). З наданих відповідачем платіжних інструкцій вбачається, що відповідач сплатив на рахунок Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в рахунок стягнення за ВП №70609157: 26.04.2023 - 79505,40 гривень (платіжна інструкція №70609157); 20.06.2023- 61570,73 грн. (платіжна інструкція №70609157); 25.04.2024-67074,01 грн. (платіжна інструкція №21952); 25.04.2024-67074,01 грн. (платіжна інструкція № 21953); 25.04.2024-67074,01 грн. (платіжна інструкція 21954), всього 342298,16 грн. (а.с.142-146). З розрахунку заборгованості від 17.09.2024 видно, що виконавцем не в повному обсязі зараховувалися сплачені відповідачем у квітні 2023 року, червні 2023 року та квітні 2024 року кошти в рахунок погашення заборгованості по аліментах (а.с.112). Таким чином, суми сплачені відповідачем в рахунок погашення заборгованості, розподілялися державним виконавцем не належним чином, у результаті чого розрахунок заборгованості по аліментах не можна вважати вірним. Згідно з частинами другою-третьою статті 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 Сімейного кодексу України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене також узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими в постановах від 25 квітня 2018 року в справі № 572/1762/15-ц та від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16-ц. Разом з тим, тлумачення статті 196 Сімейного кодексу України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному конкретному випадку окремо на підставі поданих доказів. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 Сімейного кодексу України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Такі висновки зроблені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14 грудня 2020 року в справі № 661/905/19. Судом встановлено, що відповідачем заборгованість зі сплати аліментів, зокрема і за період з вересня 2021 по квітень 2023 року, яка виникла не з його вини, погашена у повному обсязі 28.08.2024, а тому підстави для стягнення пені відсутні. Враховуючи наведені обставини, зважаючи, що вина відповідача в утворенні заборгованості по аліментах до часу коли він дізнався про відкриття виконавчого провадження відсутня, зворотнє в судовому засіданні не доведено, умислу на ухилення від сплати аліментів та заборгованості у нього не має, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed