Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області. Земельна ділянка належала діду заявника [PERSON] , який отримав її на підставі рішення Знам`янської райдержадміністрації Кіровоградської області 15 серпня 2002 року, про що видано державний акт серії Р1 №317689. [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність доказів родинного зав`язку між спадкодавцем та спадкоємцем, а також відмінності написання прізвища спадкодавця в свідоцтві про його смерть та в державному акті про право власності на землю. Рішенням суду встановлений родинний зв`язок між матір`ю позивача та дідом та встановлений факт належності спадкодавцю державного акту. У зв`язку зі смертю матері, яка не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , заявник вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позову та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог, просив просить вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть видане 26 вересня 2023 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області [PERSON] померла [INFO] , про що складений відповідний актовий запис №60. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 13.07.2023, [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №916 від 27.11.2024, [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] разом із сином [PERSON] , [INFO] . Згідно з витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №74194663, після смерті [PERSON] . Другою знам`янською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області заведена спадкова справа 132/2023. [PERSON] помер [INFO] , про що Дмитрівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області 26.07.2007 складений відповідний актовий запис №66. Відповідно до Інформаційних довідок із Спадкового реєстру, після його смерті спадкова справа не заводилася. Також судом встановлено, що [PERSON] написала заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , однак не звернулася із вказаною заявою до нотаріуса. Підпис заявника засвідчений 22 січня 2008 року секретарем Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області. Відповідно до довідки Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №917 від 27.11.2024, [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований та проживав один за адресою [ADDRESS] . Також судом встановлено, що на підставі розпорядження Знам`янської\~районної державної\~адміністрації від\~27.06.2002\~№ 239-р[PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,46 га, розташована на території Дмитрівської сільської ради Кіровоградської області кадастровий номер земельної ділянки 3522281500:03:000:0165, про що виданий 15.08.2002 державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №317689. Однак у вказаному державному акті допущена помилка в написанні прізвища власника земельної ділянки, а саме вказано, що він виданий [PERSON] . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2024 року встановлений факт, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Також встановлений факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №317689, виданий 15 серпня 2002 року Знам`янською районною державно адміністрацією. Роз`ясненням нотаріуса від 28.11.2024 повідомлено позивача про те, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, так як в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подавав, разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови в її прийнятті спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України та п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статті 3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 41 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві. Цивільний процесуальний кодекс України у статті 2 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколів до неї про захист прав людини і основоположних свобод із змінами та доповненнями, внесеними Протоколом № 11 від 11 травня 1994 року, який діє для України з 11 вересня 1997 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. За змістом положень книги 6 ЦК України, спадкове право захищає власність фізичних осіб. Позивач пов`язаний зі спадкодавцем кровним спорідненням. Усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача, виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб`єктом яких є позивач. Таким чином, суд вважає, можливим визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, оскільки позивач не скористався своїм правом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах вказаного строку, в інший спосіб захистити своє право не може, є спадкоємцем за законом п`ятої черги, інші спадкоємці які прийняли спадщину відсутні, спадщина не визнана відумерлою, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. На підставі викладеного та

Outcome: approved