Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

26 червня 2024 року [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є біологічним сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.10.1997 року. [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] та 04 листопада 2002 року вибула на постійне проживання до російської федерації, що підтверджується відповіддю відповідача № 528/02-25 від 26.04.2024 року та копіями сторінок паспортної книги Слов`яносербської сільської ради. Після виїзду [PERSON] до іншої країни, позивач не підтримував з нею жодних зв`язків. У січні 2024 року позивач засобами мобільного зв`язку був повідомленний родичами про те, що його мати [INFO] - померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого відділом ЗАЦС Почепського району управління ЗАЦС Брянської області від 20.01.2024 року. В подальшому, у зв`язку з припиненням у лютому 2022 року поштового сполучення між Україною та РФ внаслідок російського вторгнення, свідоцтво було направлено засобами поштового зв`язку до Молдови, звідки в подальшому, а саме 20.03.2024 року було направлено до м. Одеса, та отримано позивачем 06.04.2024 року, що підтверджується копією поштового конверту та відомостями відстеження трек-номеру з офіційного сайту АТ « Укрпошта». На момент життя, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка кадастровий номер: 5121684600:01:002:0394, площею 6,5142 га, яка розташована за адресою: Одеська область Великомихайлівський район Великоплосківська сільська рада, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 0165020. На підставі цього, після отримання свідоцтва про смерть та з метою прийняття спадщини, відкритою внаслідок смерті [PERSON] , її син [PERSON] звернувся до Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області. Також інформаційними довідками зі спадкового реєстру від 07.06.2024 року підтверджується, що позивач є єдиним спадкоємцем. Зважаючи на той факт, що [PERSON] померла [INFO] , строк на прийняття спадщини за нею закінчився 05 вересня 2004 року, тобто його слід вважати пропущеним саме з цієї дати. Зазначаємо, що позивачем було пропущено строк на прийняття спадщини з об`єктивних, незалежних від нього причин, які викладені далі. Повідомляємо, що на момент смерті своєї матері за кордоном - російська федерація Брянська область Почепський район с. Краснослободка, позивач перебував на території України. Дізнавшись у січні 2024 року про смерть своєї матері у зв`язку з російською збройною агресією, а також у зв`язку з припиненням поштового сполучення між Україною та РФ не міг виїхати до країни агресора з метою отримання свідоцтва про смерть та не міг його отримати шляхом прямого поштового сполучення. Відповідно до цього, дане свідоцтво було отримано поштовим зв`язком через треті країни, зокрема поштовим зв`язком з [PERSON] . Отже, відсутність можливості особисто виїхати за кордон для отримання необхідних документів у зв`язку з воєнним станом, а також тривале отримання свідоцтва про смерть через треті країни спричинило неможливість оформлення заяви про прийняття спадщини. Відтак, [PERSON] мав поважні причини, які унеможливили прийняття спадщини у визначений законодавством строк. Тому він просить суд визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] тривалістю 6 ( шість) місяців з моменту набрання законної сили рішенням суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій він просить розглядати справу у їх відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу без їх участі. Крім того зазначили, що Великоплосківська сільська рада Роздільнянського району Одеської області визнає позовні вимоги та не заперечує проти задоволення позову, оскільки в протилежному випадку можуть бути порушенні права та законні інтереси позивача гарантовані йому конституцією України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Краснослободка Почепського району Брянської області, росія, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( переклад з російської мови українською мовою з апостилем) серії [NUMBER] виданим 93200030 відділ ЗАЦС Почепського району управління ЗАЦС Брянської області від 20.01.2024 року. Також в матеріалах спраи наявна копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно від 22 жовтня 1997 року, з якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження від 20 листопада 1957 року було зроблено відповідний запис № 31, в графі батьки вказано : батько « [PERSON] », мати « [PERSON] ». Крім того в матеріалах справи наявна копія сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0165020 виданого головою Великомихайлівської районної державної адміністрації від 20 червня 1997 року, з якого вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Великомихайлівської районної державної адміністрації від 17 липня 1996 року № 451 належить право на земельну частку (пай ) у землі, яка перебуває у колективній власності в сільгосппідприємстві « Сербське» розміром 10,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Сертифікат зареєстровано 20 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № 358. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 528/02-25 від 26.04.2024 року Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, з якого вбачається, що згідно даних паспортних книг Великоплосківської сільської ради ( 1998-2007 роки, ст. 130) гр. [PERSON] була зареєстрована на території Слов`яносербського старостинського округу Великоплосківської сільської ради за адресою: [ADDRESS] . Реєстрація місця проживання гр.. [PERSON] була здійснена відповідно до паспорта громадянина України в Одеській області від 29 травня 2002 року , постійна реєстрація на території села Слов`яносербка з 01 червня 2000 року. На час проживання на території села Слов`яносербка з 01 червня 2000 року. На час проживання на території с. Слоав`яносербка разом з гр.. [PERSON] не зареєстровано інших осіб. Також в паспортній книзі зазначено, що гр.. [PERSON] вибула до російської федерації , Бердянська область м. Почеп 04 листопада 2002 року. Після її вибуття домогосподарство за вищезазначеною адресою було продано. В матеріалах справи наявний лист-роз`яснення № 463/01-16 від 07.06.2024 року Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області, з якого вбачається, що [PERSON] , роз`яснено, що прийняти його заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину законом після смерті [INFO] [PERSON] неможливо так як ним пропущено термін для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, тобто на протязі шести місяців від дня смерті. За даними Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області місцем реєстрації спадкодавця на день її смерті, крім неї, інші особи не були зареєстровані. Для прийняття спадщини потрібно подати до нотаріальної контори докази постійного проживання разом зі спадкодавцем на день його смерті, або документи, що підтверджують його недієздатність або рішення суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, яке набрало законної сили. Також в матеріалах справи наявна інформаційна довідка зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78974166 від 01.11.2024 року та інформаційна довідка зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) № 78881685 від 24.10.2024 року, з яких вбачається, що після померлої [PERSON] 05 березня 2004 року спадщина не відкривалась та відсутні відомості у спадковому реєстрі. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1ст.1270\~ЦК України\~). Відповідно до змісту статей\~1216,1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті\~1269, частини першої статті\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] заяву про прийняття спадщини, в строк передбачений\~статтею 1270 ЦК України, не подав, оскільки на момент смерті його матері за кордоном в російській федерації він перебував на території України. Дізнавшись у січні 2024 року про смерть матері, у зв`язку з російською збройною агресією, а також у зв`язку з припиненням поштового сполучення між Україною та РФ він не міг виїхати до країни агресора з метою отримання свідоцтва про смерть та не міг його отримати шляхом прямого поштового сполучення, про це позивачем було вказано в позовній заяві. За положеннями частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Наведені правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України№ 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року та № 6-1486цс15 від 04 листопада2015 року. Крім того, порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованими в МЮУ 22.02.2012 року за № 282/20595 передбачено, що заяву про прийняття спадщини нотаріуси приймають також і поштою. З вищевикладеного вбачається, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав, які б об`єктивно перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Крім цього, суд враховує, що [PERSON] звернувся до нотаріуса лише в червні 2024 року, тобто через 20 років після закінчення 6-місячного строку для прийняття спадщини. Докази наявності у позивача поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій у матеріалах справи відсутні, причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені позивачем, суд визнає неповажними. Також суд звертає увагу на те, що згідно зі\~ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Отже, за змістом зазначених норм, резервний фонд використовується у тому числі, для надання земельних ділянок особам, які незаконно були позбавлені права на земельну ділянку, до яких відносяться також громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Даний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03.05.2023 у справі №541/1512/21. Відповідно до\~ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Крім того,\~статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~також передбачається можливість наявності нерозподіленої земельної ділянки та невитребуваної земельної ділянки. Зокрема, нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Отже, наявність сертифікату на земельну частку (пай) засвідчує право на виділення земельної ділянки в натурі та отримання відповідного документу про право власності на землю. Крім того, суд не приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки законом чітко визначені підстави для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме: наявність поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Разом з цим, позивачем не доведено відповідними доказами та судом не встановлено поважних причин пропуску такого строку. У даному випадку, задоволення позову суперечитиме вимогам закону, зокрема ч. 3\~ст. 1272 ЦК України. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed