Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 07.09.2021 року у м. Чернівці на вул. Хотинська, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] та транспортного засобу «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно-правову відповідальність транспортного засобу «Mercedes» реєстраційний номер [NUMBER] було застраховано за полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP 201243063. Вказав, що у відповідності до умов вказаного договору обов?язкового страхування позивач взяв на себе зобов?язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь потерпілої особи страхове відшкодування. Відповідно до Постанови Садгірського районного суду міста Чернівці від 23.11.2021 року у справі №726/1533/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та 130 КУпАП, та відповідно винним у настанні дорожньо-транспортній пригоди. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла особа в рамках договору, стороною було складено страховий акт та виплачене страхове відшкодування, яке складає 130 000.00 грн. Зазначив, що після цього він звертався до відповідача із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу, проте жодної відповіді на його адресу не надходило та виплати відшкодування в порядку регресу з боку відповідача здійснено не було. А тому просив, стягнути з [PERSON] на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 130000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 жовтня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.\~\~ Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позовну заяву не надав, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про поважні причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , 07.09.2021 року о 23.21 год., в м. Чернівці вул. Хотинській, 49 Б, керуючи автомобілем марки «Mersedes ML 350», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з транспортними засобами «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , який після удару зіткнувся з транспортним засобом «Volksvagen», державний номерний знак [NUMBER] , а той допустив зіткнення з автомобілем «Fiat», державний номерний знак [NUMBER] , чим своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Садгірського районного суду міста Чернівці від 23.11.2021 року у справі №726/1532/21 (а.с.9-10) [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. на користь держави. Крім того, [PERSON] , 07.09.2021 року о 21.44 год., в м. Чернівці по вул. Хотинській, 49 Д, керував транспортним засобом «Мерседес ML 350», державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору «Alkotester Draqer 7510», результат 2,28 проміле,з яким він був не згідний, але пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога відмовився, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Садгірського районного суду міста Чернівці від 23.11.2021 року у справі №726/1532/21 (а.с.11-12) [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність пошкодженого з вини відповідача автомобіля «Renault», державний номерний знак [NUMBER] станом на 07.09.2021 року була застрахована ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», що підтверджується полісом №204303895. Цивільно- правова відповідальність відповідача автомобіля «Мерседес ML 350», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», номер страхового полісу ЕР.201243063 страхувальник [PERSON] (а.с. 32). Згідно з цим договором страхова сума за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн. 08.09.2021 страхувальник ТЗОВ «ПБС» автомобіля «Renault», державний номерний знак [NUMBER] повідомив про настання страхового випадку по договору [PERSON] відповідною заявою до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» (а.с. 5-6). В акті огляду транспортного засобу ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» від 09.09.2021 вказано про наявні пошкодження автомобіля «Renault», реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 17-28). Крім того, в матеріалах справи наявний страховий акт №11003/1 та розрахунок страхового відшкодування до вказаного акта, де загальний розмір страхового відшкодування по розглядуваній події становить 130000 грн. (а.с. 29). Платіжним дорученням №00065119 від 01.11.2021 р. підтверджується перерахування означеної суми платником ПрАТ СК «ПЗУ Україна» отримувачу ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», призначення платежу: страхове відшкодування в порядку регресу за страх. [PERSON] (потерпілий ТзОВ «ПБС») (а.с. 30). 14.05.2024 р. представник ПрАТ СК "ПЗУ Україна" Семененко А.О., який діє на підставі довіреності № 2339 (а.с. 33), письмово звернувся до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу на суму 130000 грн., однак відповідачем в добровільному порядку заборгованість не погашена (а.с. 31). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ України» свої обов`язки по договору страхування виконало. Відповідно до п.п. в) п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з постанови Садгірського районного суду міста Чернівці від 23.11.2021 року у справі №726/1532/21 відповідач керував на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем «Мерседес ML 350», державний номерний знак [NUMBER] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Відтак, оскільки відповідальним за завдані збитки є відповідач, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння, то страховик має право на отримання від нього відшкодування в межах фактичних витрат. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути відшкодування завданої шкоди в розмірі фактично понесених позивачем витрат в сумі 130000 грн., задовольнивши позовні вимоги. Крім того,\~відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~позивача необхідно\~стягнути судові\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~розмірі 3028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved