Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд до відповідача із вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 20 листопада 2015 року, Позивачка - [PERSON] , зареєструвала шлюб з Відповідачем - [PERSON] в виконавчому комітеті Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області під актовим записом № 17 від 20.11.2015 року, про що було видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . Проживали Позивачка та Відповідач однією сім`єю до 2023 року, після чого їхнє спільне проживання зупинилося і Позивачка прийняли рішення роз`їхатися. Спільне життя Позивачки з Відповідача як чоловіка та дружини не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними та за відсутності розуміння та підтримки один одного. Протягом спільного життя в подружжя були різні погляди на проблеми які виникали, відсутність бажання до компромісу та бажання вести спільний побут, а також давно втратилося почуття любові та взаємоповаги та прийшло відчуття байдужості одне до одного. В певний момент прийшло розуміння, що їх шлюб вже давно існує лише формально і що Позивачка та Відповідач хочуть будувати своє життя незалежно один від одного. Рішення про розірвання шлюбу Позивачка прийнялав остаточно і змінювати його немає намірів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам обох Сторін, примирення між сторонами не можливе. Спільних дітей у подружжя немає. Майновий спір у Позивачки та Відповідача відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явилася, ї представник подала заяву про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позову. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи, зокрема довідкою про доставлення повідомлення у додаток Viber. Про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надходило на адресу суду клопотань, відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 2015 року в виконавчому комітеті Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області під актовим записом № 17 від 20.11.2015 року, про що було видано свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] . Спільних дітей у подружжя немає. Майновий спір у Позивачки та Відповідача відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що сторони проживали однією сім`єю до 2023 року, після чого їхнє спільне проживання зупинилося і Позивачка прийняли рішення роз`їхатися. Спільне життя Позивачки з Відповідача як чоловіка та дружини не склалося з причин відсутності взаєморозуміння між ними та за відсутності розуміння та підтримки один одного. Протягом спільного життя в подружжя були різні погляди на проблеми які виникали, відсутність бажання до компромісу та бажання вести спільний побут, а також давно втратилося почуття любові та взаємоповаги та прийшло відчуття байдужості одне до одного. На даний час позивачка зрозуміла, що їх шлюб вже давно існує лише формально і що Позивачка та Відповідач хочуть будувати своє життя незалежно один від одного. Рішення про розірвання шлюбу Позивачка прийнялав остаточно і змінювати його немає намірів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам обох Сторін, примирення між сторонами не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження сім`ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує. Враховуючи вищенаведене, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який сплечений при подачі позову до суду. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вимогу позивачки про зміну їй прізвища, їй слід залишити прізвище [PERSON] .

Outcome: approved