Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» (далі - ТОВ «УК «Венеція») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «УК «Венеція» є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. 09.04.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко - Житлосервіс» (далі - ТОВ «Ліко-Житлосервіс») та відповідачем, яка є власником квартири [ADDRESS] , було укладено Типовий договір №4-А/162 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку, а відповідач забезпечує своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до розпорядження КМДА від 31.01.2017 №100 щомісячний розмір плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по квартирі [ADDRESS] у спірний період складав 1082 грн. 09.11.2021 ТОВ «Ліко - Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати наданих позивачем послуг за період з 01.10.2021 по 31.03.2023 у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за наданні житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] у розмірі 17387,98 грн. У зв`язку з простроченням оплати житлово-комунальних послуг, відповідач повинен сплатити також 3% річних в розмірі 27,12 грн. та інфляційні втрати в розмірі 101,79 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за житлово-комунальні послуги, 3% річних, інфляційні втрати, а також судові витрати. 12.04.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. 26.06.2024 відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому частково заперечувала проти заявлених позовних вимог. Зазначила, що визнає заборгованість по кв. 162 по тарифу 1046,07 грн/міс з урахуванням перерахунку на період відсутності електроенергії та не визнає додаткові нарахування за вивіз сміття та нарахування пені і 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. 29.12.2016 співвласники будинку за адресою: [ADDRESS] на установчих зборах створили Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мейтуса Композитора 4-А". Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2017 № 100 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим», було змінено тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому будинку [ADDRESS] , який становить 5,90 грн. за 1 кв. м. площі квартири. Згідно цієї постанови вартість послуги з вивезення побутового сміття з будинку [ADDRESS] становить 0,2028 грн без ПДВ за метр квадратний площі квартири, тобто у діючий тариф 5,90 грн з ПДВ за 1 м.кв. житлової площі та в суму квартплати 1046,07 грн/міс за квартиру [ADDRESS] вже включена вартість послуги з вивезення побутових відходів. Щодо послуги з вивезення побутових відходів зазначила, що рішення Київської міської ради від 17.04.2018 №479/4543 не стосується об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, а поширюється на установи з надання комунальних послуг, які, згідно законодавства України, постачають свої послуги на конкурсній основі. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача виплат, передбачених ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, зазначила, що на території України з 12.03.2020 по 30.06.2023 було запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що в період воєнного стану нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат також заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період 3% річних та інфляційних втрат є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] є власником 2/5 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 21.08.2015 №42660855. 09.04.2013 між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та [PERSON] укладено типовий договір №4-А/162 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку [ADDRESS] , а споживач зобов`язався своєчасно вносити оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п. 2, 3 договору №4-А/162 від 09.04.2013 виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього договору становила 588,64 грн. з ПДВ при оплаті після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим та 535,45 грн з ПДВ при оплаті до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Тариф на послуги по даному будинку встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2017 № 100 «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» та становить 5,90 грн за 1 кв.м. Рішенням Київської міської ради від 17.04.2018 №479/4543 виокремлено послугу з вивезення побутових відходів окремою комунальною послугою. 09.09.2018 між ТОВ «Екотранс-Груп» (виконавець) та ТОВ «Ліко-Житлосервіс» (замовник) укладено Договір №005/18 про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, відповідно до якого виконавець бере на себе виконання робіт по перевезенню та знешкодженню твердих побутових відходів, а виконавець має сплатити за надані послуги 80 грн. за 1 куб.м. 20.02.2019 між ТОВ «Екотранс-Груп» (виконавець) та ТОВ «Ліко-Житлосервіс» (замовник) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №005/18 про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, відповідно до якого узгоджено тариф в розмірі 114 грн. за 1 куб.м. 29.11.2019 Наказом ТОВ «Ліко-Житлосервіс» № 36 виокремлено послугу «Вивезення побутових, великогабаритних, рідких відходів» зі складової тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. 09.11.2021 ТОВ «Ліко - Житлосервіс» перейменовано на ТОВ «УК «Венеція». 01.01.2022 між ТОВ «Екотранс-Груп» (виконавець) та ТОВ «УК «Венеція» (замовник) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №005/18 про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, відповідно до якого узгоджено тариф в розмірі 149 грн. за 1 куб.м. Наказом ТОВ «УК «Венеція» від 25.01.2022 № 1 внесено зміни в тарифи надання послуг з вивозу та знешкодження твердих відходів, відповідно до якого з 01.01.2022 застосовується тариф у розмірі 149 грн/м3 з розрахунку на 1 людину 2,15 м3/рік - норма твердих побутових відходів, 0,26 м3/рік - норма великогабаритних та ремонтних відходів. Наказом ТОВ «УК «Венеція» від 30.09.2022 № 26 внесено зміни в тарифи надання послуг з вивозу та знешкодження твердих відходів, відповідно до якого з 01.10.2022 застосовується тариф у розмірі 179 грн/м3 з розрахунку на 1 людину 2,15 м3/рік - норма твердих побутових відходів, 0,26 м3/рік - норма великогабаритних та ремонтних відходів. Співвласники буд. 4А по вул. Мейтуса склали заяву, в якій зазначили, що відмовляються від підписання запропонованого ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» договору від 10.11.2021 та запропонували привести текст проекту договору до вимог законодавства України. Доказів направлення заяви на адресу ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» та її отримання останнім матеріали справи не містять. Відповідно до розрахунку заборгованості по квартирі за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.10.2021 по 31.03.2023 за житлово-комунальні послуги становить 17387,98 грн., за період з жовтня 2021 року по січень 2022 нараховані 3% річних в розмірі 27,12 грн., інфляційні втрати в розмірі 101,79 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частина 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно з частинами 1, 2 статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Конклюдентні дії є акцептом, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Відповідно до частини 4 статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Згідно зі статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Враховуючи зміст пункту 2 статті 205 ЦК України та пункту 2 статті 642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. Частиною 1 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, має право на вибір серед визначених у встановленому законодавством порядку виконавців послуг з поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» також передбачено, обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Вказані положення Законів України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення відходів може бути у вигляді мовчання. Водночас, ч. 1 ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Якщо інше не визначено законом, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку або інша уповноважена особа, яка укладає колективний договір про надання комунальних послуг, згідно з правилами благоустрою території населеного пункту, розробленими з урахуванням схеми санітарного очищення населеного пункту та затвердженими органом місцевого самоврядування, має право на вибір серед визначених у встановленому законодавством порядку виконавців послуг з поводження з побутовими відходами. Отже, вказані положення Законів України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів. Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів. Відповідно до положень статті 35-1 Закону України «Про відходи» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Виконавець послуг з вивезення побутових відходів укладає договори про надання послуг з поводження з побутовими відходами із споживачами. Тобто через специфіку житлово-комунальних послуг, пов`язаних із вивезенням побутових відходів, та з метою відвернення негативного впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини на території України, законодавцем покладено на фізичних осіб обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів, а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а з таким правом споживача прямо кореспондується і його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону). Оскільки відповідачка є власницею квартири, за адресою якої позивачем надаються житлово-комунальні послуги, вона є споживачкою цих послуг. Згідно з п. 10 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонту технічного перепланування спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно його частки співвласника. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. У постанові Верховного Суду від 03.04.2020 року у справі № 802/2021/16-а (провадження № К/9901/34858/18) міститься такий висновок: формування тарифів і їх затвердження це різні за своїм змістом поняття, при чому формування тарифів другої групи житлово-комунальних послуг здійснюється виключно відповідним підприємством, що надає послуги, а встановлення тарифів на такі послуги здійснюється органом місцевого самоврядування в межах його компетенції та у спосіб, визначений законом. У постанові Верховного суду від 18.05.2020 у справі №176/456/17 та у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15 зазначено правовий висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідачка у встановленому законом порядку не відмовилась від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачкоюнадано не було. Суд відзначає, що співвласники квартири у багатоквартирному будинку повинні усвідомлювати, що набуття права власності на квартиру покладає на них обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману послугу. Відповідачем не було надано доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, також не спростовано надані розрахунки заборгованості. у тому числі відповідач, відповідно до порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не відмовився від надання позивачем послуг. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач уклала договір про вивезення відходів із іншим виконавцем послуг, що також свідчить факт відсутності скарг на якість послуг позивача. Відповідач, отримуючи надані позивачем послуги та рахунки на їх оплату не звернулася до позивача із запереченнями щодо їх вартості, об`ємів або актами-претензіями щодо їх якості. Таким чином, [PERSON] свої обов`язки щодо оплати отриманих житлово-комунальних послуг виконувала неналежним чином, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 17387,98 грн., яка підлягає стягненню з неї на користь позивача. Щодо вимог про стягнення з відповідача за період з жовтня 2021 року по січень 2022 року інфляційних втрат в розмірі 101,79 грн. та 3% річних в розмірі 27,12 грн., нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, суд відзначає наступне. Заперечуючи проти заявленої вимоги, відповідач вказала, що на території України з 12.03.2020 по 30.06.2023 було запроваджено карантин, а з 24.02.2022 воєнний стан, на період дії яких заборонено нарахування та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та неустойки. 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положения» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості за надані послуги є правомірним, оскільки встановлення карантину не зупиняло дію ч. 2 ст. 625 ЦК України. Суд звертає увагу, що на спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Позивачем заявлено вимоги до відповідача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 101,79 грн. та 3% річних в розмірі 27,12 грн., нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг, за період з жовтня 2021 року по січень 2022 року. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 27,12 грн. та інфляційних втрат в розмірі 101,79 грн. підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 (зі змінами), а доводи відповідача у цій частині є необгрунтованими. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню нараховані на суму заборгованості за період з жовтня 2021 року по січень 2022 року 3% річних в сумі 27,12 грн. та інфляційні втрати в сумі 101,79 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved