Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2022 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Станом на час звернення до суду з цим позовом дитині лише один рік та один місяць, який проживає разом з позивачем та перебуває на її грудному годуванні. На сьогоднішній день відповідач самоусунувся від виконання обов`язку, як чоловік та не надає кошти на утримання дружини. Натомість відповідач є особою працездатного віку, працевлаштований, а отже має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу. У зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечити собі та сину належний рівень життя, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 жовтня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, яке відкладено до 18 грудня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Згідно позовної заяви та письмової заяви просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився з невідомих для суду причин, хоча про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином. Крім того, про судове засідання, яке призначено на 18.12.2024 [PERSON] повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Своїм правом на надання пояснень у судовому засіданні не скористався, про причини неявки не повідомляв. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як зазначено у ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 травня 2022 року, виданого Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №169 (а.с.10). Згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 лютого 2023 року, вбачається, що [INFO] народився [PERSON] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно копії довідки Комітету самоорганізації населення №7 мікрорайону 273 кварталу Прилуцької міської ради Чернігівської області від 16 жовтня 2024 року за №3556, виданої [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , про те, що за вказаною адресою згідно будинкової книги, зареєстровані та проживають без реєстрації слідуючі особи: [PERSON] (не власник, не зареєстрована), [INFO] ; [PERSON] (син, без реєстрації), [INFO] ; [PERSON] (свекор, зареєстрований), [INFO] ; [PERSON] (свекруха, зареєстрована), [INFO] ; [PERSON] (чоловік, зареєстрований), [INFO] . Дитина проживає разом з батьками. Акт обстеження №3127 від 11.10.2023 (а.с.11). Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області №940 від 16 жовтня 2024 року, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Прилуцької міської ради та відповідно до електронної бази даних з 01.02.2023 до 01.03.2026 призначено допомогу при народженні дитини, утриманець: [PERSON] (а.с.12). Згідно судового наказу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2024 року у справі №742/6059/24 (провадження №2-н/742/1209/24) стягнуто з [PERSON] , щомісячно, починаючи з 18 жовтня 2024 року, на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч.1,2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. У постанові по справі №750/9224/16-ц (провадження №61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Отже, суд бере до уваги, що подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим в силу приписів СК України, що регулюють вирішення даного питання, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Таким чином, оскільки позивач на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка проживає разом з матір`ю, доходи позивача складають лише соціальні виплати, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, враховуючи той факт, що відповідач вже сплачує аліменти на їхнього спільного сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, тому суд дійшов висновку щодо можливого стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки, однак зменшивши до 1/6 частки, яка є справедливою і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача та буде необхідним та достатнім для забезпечення позивачки. Аліменти на утримання дружини підлягають стягненню від дня пред`явлення позову (ч.1 ст. 79 СК України), тобто починаючи з 17.10.2024. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 807 грн. 51 коп.

Outcome: partial