Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 15 липня 2008 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №249. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 липня 2008 року зареєстровано шлюб з відповідачем. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що шлюб протривав близько 16 років, однак утворити міцну сім"ю не вдалося. Зазначає, що після вступу чоловіка в ЗСУ, в них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втаречено почуття любові один до одного, спільне господарство не ведеться. З лютого 2024 року вона, позивачка, проживає окремо з відповідачем, припинилися відносини чоловіка та дружини як подружжя, почуття любові та поваги втрачено остаточно. Вважає, що збереження шлюбу за жодних обставин є недоцільним, відтак просить розірвати шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не прибули, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримує позовні вимоги, просить позов задоволити, відповідач позов визнає, просить розірвати шлюб. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові заяви сторін та матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 липня 2008 року у Франківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №249 (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та донька - [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Будь - яких доказів, які б спростовували позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, відповідачем суду не надані, навпаки визнано позов. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Враховуючи те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем доказів на спростування позовних вимог суду не надано та підтримано позов, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved