Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 29.04.1992. Внаслідок різних поглядів на життя, непорозумінь шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведуть, з червня 2024 проживають окремо. Неповнолітніх дітей не мають. Тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, укладений 29.04.1992 Житомирським міським відділом ЗАГС за актовим записом № 586. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. У поданій позовній заяві позивач просить здійснювати розгляд справи за його відсутності, а відповідач направила до суду письмову заяву з проханням проводити судове засідання без неї, зазначивши про відсутність заперечень проти задоволення позову. \~ \~ \~ \~Частиною ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності на підставі наявних у справі матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.04.1992 між позивачем та відповідачем Житомирським міським відділом ЗАГС було зареєстровано шлюб за актовим записом № 586, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У зв`язку з відсутністю між сторонами взаєморозуміння наміру зберігати сім`ю вони не мають. Зважаючи на те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, а також враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому приймається судом, і за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, та в зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved