Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

30.07.2024 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 12.08.2016, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2016 сторони уклали шлюб. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В ході спільного життя стосунки подружжя погіршилися, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, не могли дійти згоди навіть у побутових питаннях. Фактично шлюбні відносини припинено, сторони проживають окремо, шлюб має формальний характер, тому його слід розірвати, примирення неможливе. Після фактичного припинення відносин, матеріально відповідач дитину не утримує, позивачу важко самій забезпечувати дитину, у зв`язку з чим просить стягнути аліменти на утримання сина. Відповідач проходить військову службу, отримує заробітну плату, у зв`язку з чим здатен сплачувати аліменти. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала. 06.11.2024 від відповідача надійшла заява, в якій він позов визнав в повному обсязі, просив розірвати шлюб, стягнути з нього аліменти у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно та розглянути справу без його участі. 18.12.2024 відповідач надав заяву, в якій просив шлюб розірвати, стягнути аліментів твердій грошовій сумі у розмірі 6500.00 грн. щомісячно та звільнити його від сплати судового збору на підставі п.п.12, 13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Суд установив, що 12.08.2016 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.11.2019 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04.01.2017 (а.с.7). На підтвердження проживання дитини з матір`ю до суду надано копії довідко від 25.08.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , 2017 р.н. (а.с.16), та [PERSON] , 1999 р.н. (а.с.17). Частиною 3 статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує\~фактичні\~взаємини\~подружжя,\~дійсні\~причини\~позову про\~розірвання\~шлюбу,\~бере\~до\~уваги наявність\~малолітньої\~дитини,\~дитини\~з\~інвалідністю та\~інші\~обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім`ї неможливим. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами\~Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частиною 1\~ст. 184 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців немає, докази тяжкого матеріального становища відсутні, а тому зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел доходів для забезпечення гідних умов проживання та розвитку дитини. Разом з тим, згідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи вік дитини, потреби фізичного, духовного, соціального розвитку, зважаючи на те, що\~обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, виходячи із засад справедливості та розумності, а також враховуючи ту обставину, що відповідачем до суду не надано жодного доказу щодо розміру його доходів, його майнового стану, жодним чином не обгрунтував розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 6500,00 грн., проти стягнення яких не заперечував, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. Згідно з ч. 1\~ст. 199 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ч. 1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд розподіляє судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно п.п.12, 13 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Позивачем заявлено позов з двома вимогами: немайнового характеру (про розірвання шлюбу) та майнового характеру (про стягнення аліментів). Згідно ЗУ «Про судовий збір» розмір судового збору, який необхідно сплатити при подачі позовної заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на момент подачі позову (29.11.2024) складає 1211.20 грн. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1211.20 грн. за вимогу про розірвання шлюбу. Щодо суми судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів суд вважає за доцільне віднести ці судові витрати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved