Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Назаркевич С.М., який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] . В кінці 2019 року шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були припинені, спільне життя не склалося, через постійні сварки, в результаті чого 23 вересня 2021 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області розірвано шлюб між сторонами. Донька після розірвання шлюбу продовжила проживати разом із батьком за адресою: [ADDRESS] та до теперішнього часу перебуває на його повному утриманні. Після 24.02.2022 року відповідачка жодним чином не бере участь у вихованні та утриманні доньки, не спілкується з нею. Відповідач продовжила проживати на окупованій території, на якій вдруге вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON] . 16.12.2022 року отримала паспорт громадянки російської федерації. [PERSON] після початку повномаштабного вторгнення разом із донькою переїхали у м. Львів та отримали статус ВПО. 30.01.2024 року Залізничним ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР було здійснено обстеження фактичного місця проживання та видано Акт № 64, згідно якого за вищевказаною адресою проживає лише [PERSON] та його донька [PERSON] . [PERSON] є військовослужбовцем та брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, має посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] . Позбавлення батьківських прав відповідачки відповідатиме інтересам малолітньої доньки, вона бажає проживати та бути на утриманні свого батька, який належним чином її утримує та забезпечує усім необхідним та батьківським піклуванням, вживає усіх заходів для її розвитку як фізичного так і духовного. Ухвалою суду від 12.08.2024 р. цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, прийнято до провадження судді Варнавської Л.О. та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 05.11.2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Зобов`язано Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Назаркевич С.М. у судове засідання не з`явились, представником позивача надано заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримали у в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» Комунарський районний суд міста Запоріжжя. 05.11.2024 на електронну адресу суду надійшла заява [PERSON] , яка зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] . Просить задовольнити позов [PERSON] , оскільки в неї інша родина. На теперішній час вона громадянкою російської федерації, можливості та бажання виховувати та утримувати доньку в неї не має. Представник Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду висновок про розв`язання спору щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , 2008 р.н. Суд, врахувавши думку позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №1237. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23.09.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишено без змін. Як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », вона зареєстрована в місті Мелітополь Запорізької області, що є тимчасово окупованою територією України. Суду позивачем надана ксерокопія паспорту громадянки російської федерації [PERSON] , виданий 16.12.2022 року. [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується довідками №1306-5001568580 від 12.05.2022 року та № 1306-5003107276 від 30.01.2024 року. [PERSON] є військовослужбовцем має посвідчення учасника бойових дій серії [NUMBER] . Згідно довідки виданої ТВО командира військової частини [NUMBER] форми № 9, яка видана [PERSON] , останній є розлучений та має на утриманні доньку [PERSON] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи від 30.01.2024 року складеного Залізничним ВСЗ УСЗДГП ЛМР за адресою [ADDRESS] вбачається, що за адресою проживають [PERSON] та його донька [PERSON] . Окрім того в матеріалах справи наявний і Акт обстеження умов проживання складений начальником в «СуСД» Личаківського району Сальвицьким Р.І. та завідувачем сектору профілактичної роботи в «СуСД» Личаківського району [PERSON] на підставі заяви [PERSON] від 02.03.2023 року №3-Т-13228-33 згідно якого обстежено умови проживання за адресою: [ADDRESS] . В акті зазначено, що у вказаній квартирі проживають [PERSON] та [PERSON] . У квартирі створені належні умови для проживання і розвитку. Зі слів батька [PERSON] вказано, що він займається вихованням доньки, повністю її забезпечує. Згідно довідки виданої директором середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №29 м.Львова Оксаною Верхівською вбачається, що [PERSON] є ученицею 10-а класу СЗШ І-ІІІ ст. №29 м.Львова. [PERSON] навчається у школі з 01.09.2022 року. За час навчання зарекомендувала суду як здібна, розумна дитина, має високі досягнення у навчанні, є учасником учнівського самоврядування класу, бере активну участь у позаурочному житті класу. Дуже дружня, добра дитина, по товариські відноситься до усіх дітей у класі, має лідерські здібності. Батько [PERSON] бере активну участі у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, моні торить поводження дитини в мережі Інтернет та інформаційну гігієну, забезпечує високий рівень навчання дитини. Мати [PERSON] із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлась. 24.10.2024 року начальником відділу «Служби у справах дітей» Залізничного району Коваль А.С. та головним спеціалістом відділу Рибак М.С. складено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] відповідно до якого зазначено, що за вказаною адресою проживають [PERSON] та [PERSON] (батько та донька). Умови проживання задовільні, квартира мебльована та об лаштована побутовою технікою. В помешканні чисто, прибрано, наявні предмети побутового вжитку. Для виховання розвитку створені задовільні житлово-побутові умови. Батько [PERSON] є військовослужбовцем, [PERSON] навчається у 55 школі м.Львова. Стосунки між батьком та донькою побудовані на теплій та доброзичливій основі. Зі слів [PERSON] мати дитини проживає на окупованій території та має громадянство російської федерації, дитина з матір`ю не спілкується, та їй дзвонить дуже рідко, діалог закінчується сваркою. На спростування викладеного відповідачем не надано належних та допустимих доказів. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як міжнародні договори, так і національне законодавство в питаннях виховання дітей направлені на забезпечення найвищих інтересів дітей. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін „найкращі" інтереси дитини, а у ст. 3 зобов`язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу „як найкращому забезпеченню інтересів дитини". У частині 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: „предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав...". Стандарти Ради Європи у галузі прав людини виходять із того, що спілкування батька та дитини є ключовим моментом сімейного життя, що розуміється як зв`язок між близькими родичами. Батьківські права щодо дітей визнаються і захищаються ст..8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789 від 27.02.1991 р.. Сімейне життя, як розуміється в договірних країнах, охоплює широкий спектр прав батьків, пов`язаних з турботою і опікою над їх неповнолітніми дітьми. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.12 Закону України Про охорону дитинства виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Зокрема, нею передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства»). У матеріалах справи наявний висновок Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 25.11.2024 №260001-вих-169360 з якого встановлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини був присутній [PERSON] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] . Зі слів [PERSON] , матір - [PERSON] перебуває на окупованій території, отримала російський паспорт (виданий 16.12.2022). [PERSON] , повідомив, що матір дівчинки - [PERSON] , з 2020 року не займається вихованням дочки, не цікавиться її життям, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не вітає з днем народженням. Також зазначив, що він як військовослужбовець у лютому 2022 виїхав із своєю військовою частиною, дочка залишилась з його батьками у м. Мелітополь, протягом усього часу перебування дитини в окупованому місті матір - [PERSON] не цікавилась нею. Зазначив, що [PERSON] створила іншу родину. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , повідомила, що не заперечує щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав, так як уже 2,5 роки не бачилась із матір`ю, вона не цікавиться її життям, не телефонує та не вітає з днем народження. Орган опіки та піклування з метою захисту прав та законних інтересів дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження аргументи позову щодо ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини [PERSON] , 2008 р.н. Суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження винної поведінки відповідача та свідомого нехтування своїми обов`язками відносно власної дитини. В судовому засіданні не встановлені обставини, які б свідчили про існування об`єктивних перешкод для реалізації відповідачем її батьківських обов`язків, що спричинили неналежне піклування про дитину з підстав, що не залежать від відповідача. З метою захисту якнайкращих інтересів дитини суд визнає за доцільне позбавити матір батьківських прав, що забезпечить її розвиток у безпечному та стійкому середовищі. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, наявність у нього рухомого та нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення. Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач як матір також зобов`язана приймати участь в утриманні своєї дитини нарівні із батьком, суд вважає за необхідне одночасно стягнути аліменти з відповідача на утримання своєї дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). З урахуванням встановлених судом обставин, наданих доказів, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] 2008 р.н., у розмірі частини її доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов подано до суду 27.06.2024 року. Згідно ст. 430 ЦПК України, стягнення аліментів за один місяць підлягає зверненню до негайного виконання. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, а в дохід держави суму судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину.

Outcome: approved