Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, а саме просить: - визнати транспортний засіб «ВАЗ 11194», 2010 року випуску, об`єм двигуна 1390 см3, номер кузова [NUMBER] та транспортний засіб «KIA RIO», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1396 см3, номер кузова [NUMBER] - спільною сумісною власністю подружжя; - провести поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на транспортний засіб «KIA RIO», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1396 см3, номер кузова [NUMBER] , вартістю 294 580 грн., а за [PERSON] визнати право власності на транспортний засіб «ВАЗ 11194», 2010 року випуску, об`єм двигуна 1390 см3, номер кузова [NUMBER] , вартістю 96 934 грн. 93 коп.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію різниці частки вартості транспортних засобів розподілених між подружжям у сумі 98 822,54 грн. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2005 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 03.04.2023 року. [PERSON] зазначає, що між сторонами виникли непорозуміння щодо поділу спільного майна і сторони не можуть у позасудовому порядку вирішити питання щодо добровільного поділу транспортних засобів, що й стало підставою звернення до суду. 08.04.2024 року представником [PERSON] , подано до суду відзив на позовну заяву, у якому позов визнають частково, а саме не заперечують щодо запропонованого позивачем порядку розподілу транспортних засобів, однак не погоджуються із розміром компенсації різниці вартості автомобілів, вказуючи що сума, яку відповідач повинен сплати позивачу становить лише 31 290,00 грн. За твердженням представника відповідача наданий висновок щодо середньої вартості аналогічного транспортного засобу KIA RIO, від 29.02.2024 року, який виданий ТОВ «Експертна служба України» зроблений експертом без огляду транспортного засобу є помилковим, а зазначена вартість транспортного засобу у сумі 294 580,00 грн. є завищеною. При цьому, представник відповідача надав звіт про оцінку транспортного засобу KIA RIO 2011 року випуску, об?єм двигуна 1396 см3 , номер кузова [NUMBER] , згідно якого вартість вказаного транспортного засобу становить лише 170 300,00 грн. В судовому засіданні представник позивача просила позовні вимоги задовольнити та при їх задоволенні врахувати узгоджену з позивачем заву про зменшення розміру компенсації вартості транспортних засобів, а саме просила стягнути з відповідача лише 36 682,54 грн. В судовому засіданні представник відповідача просила позов задовольнити частково, враховуючи наданий відзив. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі зареєстрованому 12.02.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №142. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.03.2023 року №756/11035/22 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу) і вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданим документами, що під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] придбано наступне майно: - транспортний засіб «ВАЗ 11194», 2010 року випуску, об`єм двигуна 1390 см3, номер кузова [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] 28.10.2010 року, ринкова вартість 96 934 грн. 93 коп.; - транспортний засіб «KIA RIO», 2011 року випуску, об?єм двигуна 1396 см3 , номер кузова [NUMBER] , зареєстрований на [PERSON] 28.12.2011 року, середня ринкова вартість 170 300,00 грн. Право власності на зазначені в переліку об`єкти, час їх придбання, а також реєстрації підтверджується матеріалами справи та не заперечуються сторонами, а отже є спільним майном подружжя. Здійснюючи поділ майна подружжя суд звертає увагу на те, що у відповідності до положень ст. 60 СК України, реєстрація прав на майно придбаного під час шлюбу лише на ім`я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності особа здійснює незалежно від волі інших осіб, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості, одночасно майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) (частина перша статті 355 ЦК України). За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Прикладом спільного майна є спільне сумісне майно подружжя, яке набуте за час шлюбу та належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку та/або доходу (стаття 60 СК України). При цьому дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим з подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Також частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно звіту про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу, виконаного 28.02.2024 року ТОВ ЕК «Фаворит-Ассистанс» вартість транспортного засобу ВАЗ 11194, 2010 року випуску, об?єм двигуна 1390 см3 , номер кузова [NUMBER] , складає 96 934,93 гривень. Відповідно до звіту від 01.04.2024 суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість транспортного засобу KIA RIO, 2011 року випуску, об?єм двигуна 1396 см3 , номер кузова [NUMBER] становить 170 300,00 грн. Сторони в судовому засіданні дійшли згоди, що для визначення вартості транспортних засобів потрібно брати до уваги саме вказані вище звіти про оцінку майна. Отже, загальна вартість спільного сумісного майна подружжя складає 267 234,93 грн. Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Під час поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розглядаючи даний спір, дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, побажання сторін, суд вважає за потрібне в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб «KIA RIO», 2011 року випуску, об?єм двигуна 1396 см3 , номер кузова [NUMBER] , а за [PERSON] визнати право особистої приватної власності на транспортний засіб «ВАЗ 11194», 2010 року випуску, об`єм двигуна 1390 см3, номер кузова [NUMBER] . У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, суд вважає за потрібне в порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в якості компенсації різниці частки вартості транспортних засобів розподілених між подружжям узгоджену сторонами в судовому засіданні суму у розмірі 36 682,54 грн. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає за потрібне відмовити позивачу та відповідачу у стягненні витрат на правову допомогу адвокатів, оскільки заявлені вимоги є співмірними, про що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні. При цьому, вирішуючи питання про стягнення судового збору та компенсації витрат на правову допомогу сторін, суд враховує часткове задоволення вимог, складність справи та час витрачений представниками на представництво у суді і вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частково витрати сплаченого судового збору у розмірі 2 500,00 грн. Враховуючи зазначене, відповідно до ст.ст. 316, 317, 319, 355, 369 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial