Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

18.11.2024 [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 28 серпня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Радомишльської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 01. Вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28 серпня 2004 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що протягом останніх 5 років відносини між ними погіршились через нерозуміння один одного, різні погляди на життя. Протягом року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, примирятися позивач не бажає. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.11. 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі на 16.12.2024 року на 09 год. 00 хв. (а.с. 7). В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 9), подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити судове засідання без його участі (а.с. 11). Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 10), від неї до суду не надходило відзиву, заяв та клопотань. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2004 року, який зареєстровано виконавчим комітетом\~Радомишльської сільської\~ради Луцького\~району Волинської\~області,що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 01, виданого повторно (а.с. 4). Спільних неповнолітніх дітей сторони по справі не мають. З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки припинено, причиною розпаду сім`ї є нерозуміння один одного, різні погляди на життя. Протягом останніх 5 років відносини між сторонами погіршились через нерозуміння один одного та різні погляди на життя. Протягом року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. За такої сукупності обставин суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим та таким, що суперечить інтересам кожного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин, з огляду на те, що сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинено, кожен з них проживає окремо, спільного бюджету та домашнього господарства не ведуть, сім`я існує формально, тому суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved