Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 50373,02 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 16.07.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» (далі - ТОВ «ФК «ЦФР») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8545522882. Цей договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими відповідач ознайомилася до укладення Договору та до яких він приєднався підписавши Договір) складають єдиний кредитний договір, на який відповідач погодився та зобов`язався виконувати умови цього договору. На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк»), згідно якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) право вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує за них грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором. 04.04.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25083,92 грн., з яких: 14667,38 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,18 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 10415,36 грн. - загальна заборгованість по комісії, 0 грн. - пеня/штрафи.З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 20.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] укладено кредитний договір № 2964345. 19.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19072023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19.07.2023 року до Договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 20283,60 грн., з яких: 4000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16283,60 грн. - сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Також, 12.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено кредитний договір № 102483231.16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 5005,50 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Однак, відповідач ухиляється від сплати своєї заборгованості, що змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом, яким він просив суд стягнути із відповідача кошти за договорами та витрат зі сплати судового збору. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 18 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 18 листопада 2024 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 18 листопада 2024 року судове засідання відкладено на 16 грудня 2024 року через неявку відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Дружківського міського суду Донецької області: http://dr.dn.court.gov.ua, до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання від нього на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, проти чого представник позивача не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фік\-сування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та ТОВ «ФК «ЦФР» 16.07.2021 року уклали Кредитний договір № 8545522882 відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 24109,48 грн. За користування кредитом [PERSON] мав сплатити товариству проценти за користування кредитом та здійснити повернення кредиту відповідно до графіку платежів. Кредит було надано строком на 18 місяців (а.с. 9). Також, факт отримання [PERSON] кредиту за договіром № 8545522882 від 16.07.2021 року підтверджується копією Паспорта кредиту від ТОВ «ЦФР» № 5522882 від 16.07.2021 року та копією Заяви-Анкети на отримання послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 10,13). На підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк», згідно якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) право вимоги до позичальників, а АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує за них грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором (а.с. 20,21). 04.04.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № НІ/11/17-Ф, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги. Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Прав Вимоги, після чого, з урахуванням п. 2.1 Договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги боргу від позичальників і фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно їх боргів (а.с. 22-24). Відповідно витягу з Реєстру Прав Вимог до договору факторингу № НІ/11/17-Ф від 04.04.2024 від АТ «Таскомбанк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 25083,92 грн. (а.с. 25). До матеріалів справи надано розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 8545522882 від 16.07.2021 року в сумі 25083,92 грн., з яких: 14667,38 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,18 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 10415,36 грн. - загальна заборгованість по комісії, 0 грн. - пеня/штрафи станом на 31.08.2024 року (а.с. 19). Також, 20.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2964345. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного кредитного Договору, що підтверджується електронними підписами у самому договорі, додатку № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2964345 від 20.02.2022 року та паспорті споживчого кредиту. Сума (загальний розмір) кредиту становить 4000,00 грн. Кредит було надано загальним строком на 360 днів. Відповідно до умов Договору, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день, знижена процентна ставка становить 0,01 % в день (а.с. 30-38). 19.07.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 19072023, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, що підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу (а.с 42-45). Згідно витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року заборгованість [PERSON] складає 20283,60 грн., з яких 4000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16283,60 грн. - сума заборгованості за процентами, що підтверджується також детальним розрахунком заборгованості (а.с. 46-47). Також, 12.02.2022 року між ТОВ «Міолан» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 102483231. Сторонами було узгоджено всі умови укладеного кредитного Договору, що підтверджується електронними підписами у самому договорі, додатку № 1 до Договору № 102483231 від 12.02.2022 року та паспорті споживчого кредиту. Сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000,00 грн. Кредит було надано загальним строком на 60 днів. Відповідно до умов Договору, реальна річна процентна ставка становить 1218,00 відсотків річних (а.с. 53-59). 16.07.2024 року між ТОВ «Міолан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до якого ТОВ «Міолан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги та приймає належні ТОВ «Міолан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, що підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників за вказаним договором факторингу (а.с. 60-62). Згідно з витягом з Реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року заборгованість [PERSON] складає 5005,50 грн., з яких 5 000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується також детальним розрахунком заборгованості (а.с. 63-64). За правилами статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Тобто, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч.2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З вимог позивача вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитними договорами відносно позичальнику, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за договорами кредиту. Встановлено, що, станом на дату звернення позивача до суду з цією заявою, відповідач [PERSON] не погашав заборгованість за кредитними договорами, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку, що відповідач своїх зобов`язань не виконав належним чином, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість: - за договором № 8545522882 від 16.07.2021 року в розмірі 25083,92 грн., з яких: 14667,38 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту; 1,18 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 10415,36 грн. - загальна заборгованість по комісії, 0 грн. - пеня/штрафи; - за договором № 2964345 від 20.02.2022 року в розмірі 20283,60 грн., з яких 4000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16283,60 грн. - сума заборгованості за процентами; - за договором № 102483231 від 12.02.2022 року в розмірі 5005,50 грн., з яких 5 000,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Загальна сума заборгованості складає 50373,02 грн. Таким чином, заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved