Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

15.11.2024 позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначено, що 06.11.1993 між сторонами укладено шлюб, від якого народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, причиною розірвання шлюбу є те, що з роками між подружжям зникло взаєморозуміння, вони стали чужими одне одному, з різними поглядами на життя, через виникали сварки та непорозуміння. З 03.03.2022 позивачка та відповідач мешкають окремо, за різними адресами, ведуть окреме господарство, мають роздільний бюджет. Примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2024 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач звернувся до суд у заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.11.1993 у Палаці одруження «Центральний» м. Харкова, актовий запис №2209. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як позивач посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При реєстрації шлюбу прізвище змінювалось позивачем, нею висловлено бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved