Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

13.11.2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення. Позовну заяву мотивовано тим, що відповідачі які проживають за адресою: [ADDRESS] є споживачами з централізованого опалення. Внаслідок невиконання відповідачами зобов`язання по сплаті за послуги з централізованого опалення, виникла заборгованість. У зв`язку з чим позивач змушений звертатись до суду. Ухвалою суду від 14.11.2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. 13.12.2024 року до суду надійшла заява від відповідачів про застосування позовної давності. Відповідно до ч. 5 ст.279ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що за рішенням Миколаївської міської ради № 1078 від 26.05.2006 р. ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" з 01.06.2006 року визнано виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та проведення розрахунків із населенням та бюджетними організаціями міста. Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва за адресою: [ADDRESS] зареєстровані відповідачі, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В опалювальні періоди 2018-2019рр., 2019-2020 рр., 2020-2021 рр. ОКП "Миколаївобленерго" здійснював постачання теплової енергії до житлового будинку, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення до централізованої системи опалення та відключення від централізованої системи опалення. Однак, відповідачами оплата послуг за надану теплову енергію своєчасно та в повному обсязі не здійснювалась, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Згідно наданих позивачем розрахунків за період з 01.11.2018 року по 30.04.2021 року сума боргу відповідача за використану теплову енергію складає 21 144,08 грн. Крім того, за період з 01.12.2018 року по 30.04.2021 відповідачам нараховані 1687,56 грн. інфляційних втрат та 747,56 три проценти річних. Згідно із ч. 1ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 3ст. 13 вказаного Закону, договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Приписами статті 24\~Закону України\~«Про теплопостачання» визначено, що обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. З огляду на вказане, на відповідача було покладено обов`язок укладення договору із позивачем на постачання теплової енергії, однак вона ухилилася від укладення цього договору. Правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів\~ст. 11 Цивільного кодексу України. Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Статями\~68,\~162 Житлового кодексу України\~визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. За змістом ст.\~526\~та ст.\~530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст.\~610\~та ст.\~611 Цивільного кодексу України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності з\~ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії, то вони є боржником у зобов`язальних правовідносинах. З довідки департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 14.11.2024 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до нарядів на підключення та відключення за 2018-2021 роки здійснювалось постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Щодо застосування позовної давності у спірних правовідносинах слід зазначити наступне. Відповідно до положень ст. ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. ч. 1 та 5\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність\~це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п.51 рішення від 22.10.1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Відповідно до ч. ч. 3, 4\~ст. 267 ЦК України\~передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. До спірних правовідносин застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до\~Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~доповнено\~Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~п.12, яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями\~ 257,258,362,559,681,728,786,1293\~цього\~Кодексу\~строки продовжуються на строк дії такого карантину. Вказаний Закон набрав чинності 02.04.2020 року, а тому саме з цієї дати строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину. Строк позовної давності за всіма вимогами, що виникли після 02 квітня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки вважаються продовженим на підставі п.12\~Прикінцевих та перехідні положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленої Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19). Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Карантин в Україні було безперервно встановлено з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року. Тобто, строк позовної давності пропущено позивачем не було, оскільки просить стягнути заборгованість за період з листопада 2018 року по квітень 2021 року. Приймаючи до уваги те, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання, та враховуючи неналежне виконання відповідачами зобов`язань, позов підлягає задоволенню. За таких обставин, з відповідача на користь ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з теплопостачання у розмірі 21144,08 грн. за період з 01.11.2018 року по 30.04.2021 року; 3 % річних у розмірі 747,56 грн.; інфляційні збитки у розмірі 1687,43 грн. за період з 01.12.2019 року по 30.04.2021 року. Згідно із ч. 1\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved