Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Адвокат Гінгуляк О.М., діючи в інтересах [PERSON] звернувся в суд із вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. На обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 28.07.2020 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Дністровського (Сокирянського) районного нотаріального округу Твердушкіним Р.Д. Пунктом 1 Договору визначено, що позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник отримав у позикодавця в борг грошові кошти в розмірі 4450 доларів США, що еквівалентно на дату укладання договору 124600 грн. Пунктом 2 Договору сторони погодили, що таку суму грошових коштів позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві до 30.12.2020 року в порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.3 Договору позичальник зобов?язаний повертати передбачену цим Договором грошову суму рівними частками щомісяця по 730 доларів США до 30.12.2020 року, або раніше строку, зазначеного в п.2 цього Договору, а позикодавець зобов?язується прийняти борг раніше строку, передбаченого цим Договором. Станом на день звернення з даним позовом до суду [PERSON] частково виконав своє зобов?язання, а саме повернув суму позики в розмірі 500 доларів США. Решту коштів в розмірі 3950 доларів США відповідач не повернув. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] борг за договором позики від 28.07.2020 року в загальній сумі 6668 доларів 84 цента США, з яких: сума основного боргу в розмірі 3950 доларів США; сума 5% місячних за час прострочення виконання зобов?язання в розмірі 2718 доларів 84 цента США. Представник позивачки [PERSON] адвокат Гінгуляк О.М. в судове засідання не з?явився, подавши до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно ч.3 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, про що не заперечує представник позивачки. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 28.07.2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Твердушкіним Р.Д. та зареєстрований в реєстрі за №870. Відповідно до п.1 вказаного Договору Позикодавець передав у власність Позичальника, а Позичальник отримав в борг грошові кошти в розмірі 4450 доларів США, що є еквівалентом 124600 грн. за курсом НБУ станом на 28.07.2020 року. Таку саме суму грошових коштів Позичальник зобов?язується повернути Позикодавцеві до 30.12.2020 року в порядку та на умовах, передбачених цим Договором (п.2 Договору) Згідно п.3 Договору Позичальник зобов?язаний повертати передбачену цим Договором грошову суму рівними частками щомісяця по 730 доларів США до 30.12.2020 року або раніше строку, зазначеного в п.2 цього Договору, а Позикодавець зобов?язується прийняти борг раніше строку, передбаченого цим Договором. Пунктом 4 Договору сторони передбачили, що виконання Позичальником свого зобов?язання за цим Договором має бути здійснено в м.Сокиряни Чернівецької області готівкою або на банківський рахунок Позикодавця. Після виконання Позичальником свого зобов?язання, Позикодавець повинен передати йому примірник його договору. Наявність у Позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору є свідченням прострочення виконання Позичальником свого зобов?язання (п.5 Договору). Згідно п.6 вказаного Договору у разі якщо Позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5 відсотків місячних від простроченої суми. Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання його позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). За змістом статей 1046, 1047 ЦК України договір позики є реальним, тому факт передання грошових коштів може підтверджуватися відповідними умовами договору, або в тексті договору сторони повинні зазначити строк передання грошових коштів. Суд вважає, що зміст умов, викладених у договорі позики від 28.07.2020 року, достовірно свідчить про реальне виконання позивачкою [PERSON] умов цього Договору і не потребує іншого підтвердження, з огляду на те, що укладений договір є нотаріально посвідченим. При цьому, відповідачем [PERSON] не оспорено наявність у позивачки після спливу терміну повернення грошей примірника укладеного договору позики від 28.07.2020 року, що є свідченням прострочення виконання відповідачем свого зобов`язання. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Дослідивши документи, які надані представником позивачки, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не надано належних і допустимих доказів повернення ним суми боргу в розмірі 3950 доларів США. Так, у пункті 4 Договору сторони установили порядок виконання Позичальником свого зобов`язання, а саме за умовами цього пункту виконання Позичальником свого зобов?язання за цим Договором має бути здійснено в м.Сокиряни Чернівецької області готівкою або на банківський рахунок Позикодавця. Після виконання Позичальником свого зобов?язання, Позикодавець повинен передати йому примірник його договору. Наявність у Позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору є свідченням прострочення виконання Позичальником свого зобов?язання (п.5 Договору). Відповідно до частин 1 та 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги або заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані підтверджуються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини. які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо застосування ст.545 ЦК України суд констатує, що у ч.3 ст.545 ЦК України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належними і допустимими доказами не довів повернення ним позивачці позики в розмірі 3950 доларів США, а тому суд приходить до висновку, що боргове зобов`язання відповідача за укладеним договором позики грошових коштів від 28.07.2020 року належним чином не виконано. Також, суд погоджується з аргументами позивача щодо стягнення процентів від простроченої суми відповідно до вимог статті 625 ЦК України, оскільки права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). З огляду на те, що відповідач [PERSON] порушив грошове зобов`язання з повернення боргу за договором позики, у позивачки виникло право на застосування наслідків такого порушення, передбачених ст.625 ЦК України, у вигляді стягнення 5% місячних від простроченої суми боргу згідно умов п.6 вказаного Договору. Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки за договором позики від 28.07.2020 року підлягає сплаті заборгованість в розмірі 6668 доларів 84 цента США, з яких: сума основного боргу в розмірі 3950 доларів США; сума 5% місячних за час прострочення виконання зобов?язання в розмірі 2718 доларів 84 цента США. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в повному об?ємі в розмірі 2743,50 грн. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. У поданому позові представник позивачки [PERSON] зазначив, що докази, які підтверджують розмір понесених позивачкою витрат, пов?язаних з розглядом справи, будуть надані суду пізніше. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне для вирішення питання про витрати позивачки, пов?язані з розглядом справи, призначити судове засідання, надавши її представнику строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved