Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Смага Лариса Михайлівна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . Останнім місцем проживання (реєстрації) [PERSON] було: [ADDRESS] . На момент смерті була зареєстрована одна. Інших зареєстрованих осіб немає. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно, а саме: земельну ділянку площею 2,75 га, кадастровий номер 5322885200:05:003:1117, що розташована за адресою: Полтавська область, Лубенський район, с/рада Новооріхівська, яка належала спадкодавцю (матері позивачки) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ №123404 від 04 жовтня 2004 року. Не дивлячись на те, що Позивач та [PERSON] підтримували досить тісні зв`язки, [PERSON] не була проінформована про наявність заповіту. Дізналася про нього лише 06 жовтня 2024 року під час прибирання у будинку спадкодавця, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - після поминального обіду (півроку після смерті спадкодавця). Позивач знайшла заповіт, складений [PERSON] та посвідчений 18 жовтня 2013 року [PERSON] , секретарем виконкому Новооріховської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Згідно цього заповіту [PERSON] , належну їй земельну ділянку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.75 га, Державний акт про право власності на земельну ділянку, серія ПЛ №123404, виданий 04 жовтня 2004 року, заповідала [PERSON] . Таким чином, відповідно до ст. 1223 ЦК України Позивач, [PERSON] , є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [INFO] [PERSON] . Дізнавшись про заповіт Позивач відразу ж звернулася до нотаріуса, який діє у межах Миргородського районного нотаріального округу для оформлення спадкових прав на нерухомість. Але у оформленні спадщини в нотаріальному порядку їй було відмовлено. Так, з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смаги Л.М. від 18 жовтня 2024 року за № 228/02-31 слідує, що спадкоємцем [PERSON] пропущений строк, встановлений діючим законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини, тому для визначення додаткового строку для прийняття спадщини Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Позивач, [PERSON] , вважає, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не була обізнана про існування заповіту. Так, [PERSON] хоч і була близькою родичкою [PERSON] , але на момент складання заповіту (18 жовтня 2013 року) і до дня смерті [PERSON] не повідомляла Позивачку про наявність заповіту. На нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивача не було повідомлено про наявність на її ім`я заповіту та, відповідно, наявності у неї спадкових прав. Необізнаність Позивача про наявність заповіту була для неї безумовною перешкодою на вчинення дій по своєчасному прийняттю спадщини. Таким чином, позивач вважає, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, що є підставою для визначення позивачу додаткового строку для звернення до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з викладеним позивач звернулася до суду. Просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON] , терміном 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 13.11.2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 12.12.2024. В підготовче судове засідання 12.12.2024 позивач та представник позивача не з`явилися. Представник позивача - адвокат Чубенко Ж.А. подала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача та його представника, в якій зазначила, що позивач підтримує позовні вимоги. Представник відповідача Ромоданівської селищної ради Миргородського району Полтавської області в підготовче судове засідання не з`явився. Сторона відповідача подала до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без участі представника відповідача. У заяві зазначили, що позов визнають та підтримують вцілому. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Смага Лариса Михайлівна в підготовче судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 198 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для проведення підготовчого засідання. В зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Ромоданівської селищної ради 08 квітня 2024 року, актовий запис №34 (а.с. 12). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Ромоданівської селищної ради від 17 жовтня 2024 року № 757, останнім місцем проживання (реєстрації) [PERSON] було: [ADDRESS] . На момент смерті була зареєстрована одна. Інших зареєстрованих осіб немає (а.с. 16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина-на все належне їй за життя майно, а саме: земельну ділянку площею 2,75 га, кадастровий номер 5322885200:05:003:1117, що розташована за адресою: Полтавська область, Лубенський район, с/рада Новооріхівська, яка належала спадкодавцю (матері позивача) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ПЛ №123404 від 04 жовтня 2004 року (а.с. 14). За життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений 18 жовтня 2013 року секретарем виконкому Новооріховської сільської ради Лубенського району Полтавської області Іванченко О.Б. Згідно цього заповіту [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер - [NUMBER] ), належну їй земельну ділянку (пай), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.75 га, що належав їй на основі Державного акту про право власності на земельну ділянку, серія ПЛ №123404, виданий 04 жовтня 2004 року, заповідала [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). [PERSON] , є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого Березівською сільрадою Лубенського району Полтавської області 08 лютого 1980 року, актовий запис №1 та копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , виданого Березівською сільрадою Лубенського району Полтавської області 12 вересня 1999 року, відповідно до якого позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 17, 18). Приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смага Л.М. своєю постановою від 18 жовтня 2024 року за № 228/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] , оскільки спадкоємцем [PERSON] пропущений строк, встановлений діючим законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 15). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У частинах першої та другої статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Позивач в розумінні ст.ст. 1233, 1235 ЦК України є спадкоємцем за заповітом. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19, від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Беручи до уваги визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, оскільки заявлені вимоги ґрунтуються на законі, і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, спадщина ніким не прийнята, а причина пропуску строку прийняття позивачем спадщини є поважною, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved