Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

17.07.2024 року адвокат Мендрик Д.О., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Іванківського районного суду Київської області із вказаною заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що трудова книжка [NUMBER] від 18.09.1987 року, на ім`я (російською мовою) « [PERSON] » належить [PERSON] , [INFO] , громадянці України, РНОКПП: [NUMBER] . В обґрунтування заяви зазначав, що [PERSON] , [INFO] , досягне пенсійного віку у 2027 році. Для перевірки своїх документів на пенсію вона звернулась до ГУ ПФУ в Київській області з заявою про призначення їй пенсії, надала необхідні документи, в тому числі і трудову книжку. В подальшому, ГУ ПФУ у Вінницькій області своїм рішенням роз`яснило заявниці, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи відображені в трудовій книжці [NUMBER] від 18.09.1987 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки є виправлення та ім`я не відповідає імені, зазначеному в паспорті заявниці. Таким чином, заявниця не може підтвердити стаж роботи, чим порушується її право, яке гарантується та охороняється законом. А відтак заявниця змушена звернутися до суду, для встановлення факту належності їй документів, оскільки встановлення даного факту необхідно їй для призначення пенсії. Представник заявниці вказує, що заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи до неї вносилися відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявниці за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Така плутанина у документах заявниці виникла після того як вона розлучилась та знов вийшла заміж, але по старому паспорту, не змінюючи його після розлучення. Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 30.08.2024 року заяву передано до Вишгородського районного суду Київського області за підсудністю. Матеріали цивільної справи надійшли до суду 31.10.2024 року. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.11.2024 року провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, при цьому надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи: Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що заявниця та заінтересована особа були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, враховуючи подану заявницею заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду вказаної справи за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої заяви, суд приходить до наступних висновків: Так, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народилась в с. Андріївка Вишгородського району Київської області, що слідує з її паспорту серії [NUMBER] , що виданий 08.08.2006 року Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 9-10). На зворотній сторінці паспорта (російською мовою) зазначено « [PERSON] ». Із дублікату картки фізичної особи платника податків видно, що заявниця [PERSON] 22.08.2006 року одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с. 10 (на звороті). 18.09.1987 року російською мовою заповнена трудова книжка серії [NUMBER] та на титульній сторінці вказаної книжки містяться такі відомості про її власника: « [PERSON] ; [PERSON] ; Отчество: Викторовна; Дата рождения: 1 января 1969 года; Образование: среднее; Професия, специальность: штукатур-плиточник обрисовщик;». Крім того, на титульній сторінці трудової книжки в графі «Фамилия» містяться виправлення, а саме: спочатку прізвище власниці було зазначено « [PERSON] », яке перекреслено та виправлено на « [PERSON] », у зв`язку зі зміною прізвища, згідно паспорту [NUMBER] , виданого 18.08.1989 року відділом внутрішніх справи Харківського райвиконкому м. Харків, яке в подальшому, також перекреслено та виправлено на « [PERSON] », оскільки, у зв`язку з розірванням шлюбу прізвище власниці було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Так, в трудову книжку серії [NUMBER] внесено такі записи: «1. 01.09.1984 року 16.07.1987 року навчання в СПТІ №23 м. Києва по професії штукатур, плиточник-облицювальник (диплом [NUMBER] від 16.07.1987 року); 2. 22.07.1987 року прийнята на роботу в Стройуправління УД ЦК Компартії Україна штукатуром, плиточником-облицювальником третього розряду на оздоблювальну ділянку (наказ №204 від 21.07.1987 року); 3. 02.01.1989 року у зв`язку з введенням нових умов праці, затверджених Постановою ЦК КПСС, СМ СССР і ВЦСПС від 17.09.1986 року №115 встановлено другий розряд штукатура-плиточника (наказ №373-а від 29.12.1988 року); 4. 01.01.1991 року Стройуправління УД ЦК Компартії Україна перетворено в Київське орендне будівельне підприємство «Будова» (розпорядження УДЦК Компартії Україна №221 від 27.12.1990 року); 5. 11.06.1993 року звільнена з роботи по переводу в Будівельний комбінат УД Верховної Ради України (ст. 36 п. 5 КЗпП; наказ №107 від 03.06.1993 року); 6. 11.06.1993 року прийнята до Державного будівельного комбінату УС Верховної Ради України штукатуром-плиточником другого розряду по переводу з Київського орендного будівельного підприємства «Будова» (наказ №1 від 08.06.1993 року); 7. 19.01.1998 року звільнена з роботи за власним бажанням у відповідності зі ст. 38 КЗпП України (наказ №18 від 19.01.1998 року); 8. 20.01.1998 року зарахована двірником до Любимівської школи (наказ №133 по Любимівській смт. Від 19.01.1998 року); 9. 01.10.2007 року звільнена з посади двірника Любимівської ЗОШ І-ІІІ ст. згідно ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням (наказ №59 по Любимівській ЗОШ І-ІІІ ст. від 01.10.2007 року); 10. 01.10.2007 року зарахована на посаду директора Любимівського сільського клубу (розпорядження №29 від 28.10.2007 року); 11. 31.12.2010 року звільнена із займаної посади згідно ст. 38 38 КЗпП України, за власним бажанням (розпорядження №47 від 31.12.2010 року); 12. 12.10.2011 року прийнята на роботу лісником в Дніпровсько-Тетерівське державне лісомисливське господарство Київського обласного управління лісового та мисливського господарства (наказ №28/ від 10.01.2011 року); 13. 13.03.2014 року звільнена з роботи за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ №74-к від 03.04.2014 року); 14. 02.02.2015 року прийнята на роботу лісником Рихтянського лісництва в Дніпровсько-Тетерівське державне лісомисливське господарство Київського обласного управління лісового та мисливського господарства (наказ №26-к від 02.02.2015 року); 15. 15.05.2019 року звільнена з роботи за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України (наказ №67-к від 13.05.2019 року); 16. 20.06.2019 року прийнята в Київську міську клінічну шкірно-венерологічну лікарню на посаду молодшої медичної сестри платної шкірно-мікологічного відділення для дітей (наказ №163-к від 12.06.2019 року); 17. 02.07.2020 року звільнена з роботи за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (наказ №186н від 02.07.2020 року); 18. 14.08.2020 року прийнята на посаду молодшої медичної сестри відділення стаціонарного догляду (наказ №60 від 14.08.2020 року); 19. 31.12.2020 року звільнена із займаної посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (наказ №93 від 16.12.2020 року); 20. 22.01.2021 року прийнята до Вишгородського районного територіального центру соціального обслуговування на посаду молодшої медичної сестри відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання (наказ №67 від 21.01.2021 року); 21. 02.04.2021 року звільнена згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін (наказ №29 від 02.04.2021 року); 22. 07.04.2021 року прийнята на 0,5 ставки молодшої медичної сестри (санітарки-палатної) та 0,5 ставки молодшої медичної сестри (санітарки-процедурної) алергологічного відділення №2 (наказ №97к від 06.04.2021 року); 23. 04.01.2022 року звільнена з роботи, згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №329 від 29.12.20214 року); 24. 03.01.2022 року зарахована на посаду молодшої медичної сестри стаціонарного відділення для постійного або тимчасового проживання до Вишгородського районного територіального центру соціального обслуговування (наказ №57ктр від 28.12.2021 року)» (а.с. 11-16). Зі змісту свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 12.07.2006 року повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського районного управління юстиції Київській області вбачається, що заявниця [PERSON] , після розірвання шлюбу з [PERSON] 24.05.2006 року, актовий запис за №119, змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як вбачається з посвідчення за № [NUMBER] с від 06.05.2014 року [PERSON] є дружиною померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії два, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою та має право на пільги і компенсацію передбачені п. п. 5, 7, 8, 11, 12, 20, 23, 27 ст. 20 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 18). Рішенням за №104350008816 ГУ ПФУ у Вінницькій області від 20.05.2024 року відмовлено [PERSON] в призначені пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з непідтвердженням факту того, що дружина належить до категорії непрацездатних членів сім`ї та відсутністю необхідного страхового стажу у померлого годувальника. Крім того, у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж [PERSON] складає 23 роки 5 днів та зарахований на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу та диплому серії [NUMBER] , однак до уваги не взято трудову книжку [NUMBER] , оскільки ім`я зазначене в трудовій книжці не відповідає паспортним даним заявниці російською мовою. Також, не враховано догляди за дітьми 27.11.11994 року народження та [INFO] , так як сканкопії свідоцтв про народження дітей відскановані не в повному обсязі, згідно свідоцтв про народження дітей [INFO] та [INFO] прізвище матері « [PERSON] », однак відсутній документ, який підтверджує зміну прізвища матері з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також в свідоцтві про народження дитини [INFO] [INFO] ім`я матері не відповідає паспортним даним заявниці (а.с. 17). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Також, роз`яснено, що такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, [PERSON] обґрунтовувала свої вимоги тим, що до її страхового стажу не зараховано періоди роботи, відображені в трудовій книжці серії [NUMBER] від 18.09.1987 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки є виправлення та, її ім`я не відповідає імені, зазначеному в паспорті заявниці. Тобто, фактично [PERSON] просила встановити факт належності їй документа для підтвердження страхового (трудового) стажу, що необхідно їй для призначення пенсії за віком. Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявницею права на пенсійне забезпечення. Чинне законодавство не передбачає можливості підтвердження трудового стажу судовим рішенням. Касаційний адміністративний суд в своїй постанові від 04.04.2019 року у справі за №344/17505/16-а звернув увагу на те, що згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці за №162 від 20.06.1974 року - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно із п. 2.2., 2.11., 2.12. Інструкції - до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом встановлено, що на першій сторінці трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 18.09.1987 року, прізвище, ім`я та по батькові працівника вказано російською мовою « [PERSON] », а відповідно до її паспорту, отриманого 08.08.2006 року, російською мовою вказана « [PERSON] ». Крім того, на титульній сторінці трудової книжки в графі «Фамилия» містяться виправлення, а саме: спочатку прізвище власниці було зазначено « [PERSON] », яке перекреслено та виправлено на « [PERSON] », у зв`язку зі зміною прізвища, згідно паспорту [NUMBER] , виданого 18.08.1989 року відділом внутрішніх справи Харківського райвиконкому м. Харків, яке в подальшому, також перекреслено та виправлено на « [PERSON] », оскільки, у зв`язку з розірванням шлюбу, прізвище власниці було змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вказані обставини і зумовили заявницю звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй зазначеної трудової книжки. Відповідно до п. 4 Постанови КМУ від 27.04.1993 року за №302 «Про трудові книжки працівників» - відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Таким чином, суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Не вірне написання прізвища за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки на підприємстві, та це не може бути підставою для позбавлення заявника конституційного права на соціальний захист, щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 21.02.2018 року у справі за №687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Таким чином заявниця не несе відповідальності за заповнення її трудової книжки, оскільки записи до неї вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявниці за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. У п. 26 наведеного вище Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за №637 - визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає встановленим той факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , що заповнена 18.09.1987 року, дійсно належить заявниці - [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного юридичного факту дає заявниці право на підтвердження її трудового стажу роботи, що необхідно для отримання права на пенсію за віком. Спір про право матеріальне відсутній. Приймаючи до уваги те, що заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт належності їй зазначеної трудової книжки, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved