Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт, що трудова книжка серії [NUMBER] належить [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що на титульній сторінці трудової книжки серії [NUMBER] вказане повне ім`я заявника, але дата народження зазначена « [INFO] », тоді як заявник народився « [INFO] ». Розбіжність у написанні дати народження заявника в трудовій книжці та його паспорті громадянина України стала підставою для відмови заявнику у призначенні пенсії, оскільки заінтересованою особою заперечується факт належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , внаслідок чого заявник позбавлений можливості підтвердити наявність в нього трудового стажу. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.10.2024 відкрито провадження у справі. 06.11.2024 від представника ГУ ПФУ в Черкаській області Холявчук М.А., який діє на підставі довіреності від 15.06.2022, через систему «електронний суд» на адресу суду надійшли заперечення проти вимог заявника. В обґрунтування заперечень представник заінтересованої особи посилається на те, що заявником не надано доказів щодо відсутності можливості внесення виправлень до трудової книжки в порядку, встановленому законом. Також у такій заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі представник ГУ ПФУ в Черкаській області. В судовому засіданні представник заявника адвокат Мельніченко А.М., яка діє на підставі договору б/н від 26.11.2024, підтримала вимоги заявника та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у заяві. Додатково пояснила, що наявні розбіжності у написанні дати народження заявника є незначними, оскільки відрізняється лише число дня народження, тоді як всі інші дані співпадають з тими, що зазначені у паспорті заявника, проте така ситуація на теперішній час створює перешкоди для реалізації заявником права на пенсійне забезпечення. Зауважила, що заявник звертався до Державного архіву Черкаської області з метою отримання відомостей щодо роботи заявника в Черкаській будівельній ділянці АТ «2-ий експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт», проте в архіві повідомили, що документи з кадрових питань (особового складу) такого підприємства не передавались на зберігання, внаслідок чого у заявника відсутня можливість в позасудовому порядку підтвердити факт належності йому трудової книжки. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого органом 7110 25.04.2019, заявник [PERSON] , народився [INFO] у м. Касумкент Російської Федерації /а.с. 4/ Аналогічні відомості зазначені і у свідоцтві про народження заявника, яке видане 01.03.1960 /а.с. 5/. Згідно довідки до акта огляду МСЕК №440092 від 01.10.2024 заявнику встановлено ІІІ групу інвалідності з 23.09.2024 і довічно, що надає йому право на отримання пенсії по інвалідності /а.с. 10/. Трудова книжка серії [NUMBER] була вперше заповнена 06.09.1985 російською мовою у зв`язку з роботою працівника в Будуправлінні №1 будтреста №6 в м. Комсомольськ на Амурі. Останній запис в трудовій книжці (запис №12) про звільнення працівника датований 05.06.2000 і вчинений начальником відділу кадрів ВАТ «2-й експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт». В архівному відділі департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради відсутні на зберіганні документи з особового складу ВАТ «2-й експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт», що підтверджується листами архівного відділу від 13.07.2015 та від 02.12.2024 /а.с. 9/. 10.10.2024 заявник звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності, проте 18.10.2024 ГУ ПФУ в Хмельницькій області прийняло рішення №232730026219 про відмову у призначенні заявнику пенсії по інвалідності /а.с. 14/. Листом ГУ ПФУ в Черкаській області від 21.10.2024 заявника повідомлено про не зарахування до страхового стажу періодів, зазначених у трудовій книжці серії [NUMBER] , оскільки вказана на першій сторінці трудової книжки дата народження ( [INFO] ) не відповідає паспортним даним заявника ( [INFO] ) /а.с. 12/ За таких обставин заявник має перешкоди для підтвердження факту наявності у нього страхового стажу та права на отримання пенсії по інвалідності, внаслідок чого він звернувся до суду з даним позовом. Надаючи оцінку аргументам сторін в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За змістом ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (а. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що документи, які є предметом судового розгляду, були складені різними установами, в різний час і різними мовами (російською, українською). Натомість варто зауважити, що основним документом, який ідентифікує фізичну особу, є паспортний документ, а також документи, що видаються органами державної реєстрації актів цивільного стану. На теперішній час заявник має право на призначення пенсії по інвалідності за умови підтвердження наявності в нього 15 років страхового стажу, який може бути підтверджений записами в трудовій книжці. Проте, розбіжність у записах про дату народження в трудовій книжці та паспорті заявника створює передумови для невизнання органами Пенсійного фонду України належності заявнику такого документа. Таким чином, фактично є порушення права заявника на отримання пенсії через наявність помилкового зазначення дати народження в трудовій книжці. Як вбачається з матеріалів справи на першій сторінці трудової книжки повне ім`я (прізвище, ім`я та по батько), місяць та рік народження повністю збігаються з відповідними відомостями, які зазначені у паспорті заявника. При цьому суд звертає увагу, що повне ім`я заявника є нетиповим та нетрадиційним на території України, що істотно зменшує можливість збігу дублювання такого імені кількома особами. Додатково суд звертає увагу, що оригінал трудової книжки зберігається на підприємстві, а після звільнення працівника передається йому на зберігання. Тож наявність у фізичної особи трудової книжки, заповненої на ім`я такої особи, свідчить, що така трудова книжка належить такій особі і підтверджує наявний в неї трудовий стаж. В даному випадку варто звернути увагу, що трудова книжка серії [NUMBER] була вперше заповнена 06.09.1985 російською мовою у зв`язку з роботою працівника в Будуправлінні №1 будтреста №6 в м. Комсомольськ на Амурі. Останній запис в трудовій книжці (запис №12) про звільнення працівника датований 05.06.2000 і вчинений начальником відділу кадрів ВАТ «2-й експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт». На теперішній час внесення до трудової книжки виправлень записів, які були вчинені підприємствами та установами, що знаходяться на території Російської Федерації є неможливим у зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України. В той же час в архівних відділах та відкритих даних відсутні відомості про ВАТ «2-й експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт», правонаступників такої юридичної особи, а також відомості щодо документів про особовий склад такого підприємства, що унеможливлює здійснення зміни записів у відповідності до п. 2.8, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993. За таких обставин доводи заінтересованої особи щодо відсутності правових підстав для розгляду вимог заявника є необґрунтованими. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини і громадянина, суд оцінює докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів» (справа «Бочаров проти України» рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45; «Федорченко та Лозенко проти України», рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53). Враховуючи обставини даної справи та зміст досліджених судом документів, суд вважає доведеним існування та правомірність факту належності заявнику трудової книжки серії [NUMBER] , а тому з метою усунення перешкод у реалізації нею свого права на підтвердження трудового стажу суд доходить висновку про можливість задоволення вимог в цій частині. Таким чином, належність заявникові трудової книжки перед судом доведена і у суду не виникає ніяких сумнівів з приводу правомірності зазначених вимог, а задоволення таких вимог сприятиме підтриманню публічного порядку в суспільстві та усуненню оспорюваності законних прав та інтересів позивачки, а відтак вимоги заявниці підлягають задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved