Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що [PERSON] , [INFO] , є батьком неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Матір дитини - [PERSON] померла [INFO] . 25.03.2024 до відділу по Заводському району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява [PERSON] щодо вжиття заходів до [PERSON] , який багато років не займається вихованням доньки [PERSON] , [INFO] . Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] створила належні умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку неповнолітньої дитини. Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», [PERSON] спостерігається в Центрі, рекомендації лікаря-педіатра щодо лікування та медичного спостереження за дівчинкою виконує бабуся [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до характеристики Запорізької гімназії № 75, [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно, дівчинка виховується в родині [PERSON] , яка приділяє належну увагу вихованню дитини. Батько [PERSON] не цікавиться навчальними досягненнями доньки, не відвідує батьківські та шкільні збори. Відповідно до інформації Відділення поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, [PERSON] , 1984 р.н., до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався. Відповідно до інформації Запорізького міського центру соціальних служб, батько [PERSON] фактично відмовився від догляду за дитиною, з донькою не проживає, її життям та здоров`ям не цікавиться, не має навіть бажання поговорити з донькою. [PERSON] піклується про дитину, дівчинка сприймає її, як рідну бабусю. Всі питання щодо виховання дівчини [PERSON] вирішує самостійно без участі та підтримки з боку батька. Відповідно до інформації Запорізької музичної школи № 4, усі 7 (сім) років навчання у школі опікою дівчинки займалась [PERSON] , завжди була в контакті з викладачами та приймала активну участь в естетичному розвитку та вихованні [PERSON] . Батько [PERSON] жодного разу не приходив до музичної школи та не брав участі у вихованні [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , з 21.02.2024 року перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах. Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було зроблено вихід за місцем реєстрації батька за адресою: [ADDRESS] , проте вдома нікого не було, на залишені запрошення з`явитися до відділу на бесіду та на засідання комісії батько не відреагував. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 06.06.2024 року [PERSON] повідомила, що вже майже 14 років [PERSON] проживає в її сім`ї, вони разом з чоловіком займаються її вихованням та утриманням. Батько [PERSON] мешкає окремо від дитини, не бере участі у її вихованні, не цікавиться життям та здоров`ям доньки, не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. Після повернення з військової служби жодного разу не зустрівся з дитиною, не телефонував їй, не цікавився нею. Жінка просила звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батька [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. [PERSON] повідомила, що вона все своє свідоме життя проживає у бабусі [PERSON] , яка займається її вихованням, з батьком вона не спілкується, між ними втрачено родинний зв`язок. Неповнолітня не проти позбавлення батька батьківських прав відносно неї. Питання щодо стану виконання батьком [PERSON] батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] було перенесено на 20.06.2024 року. 20.06.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини батько [PERSON] повідомив, що коли померла матір [PERSON] він захотів забрати доньку до себе, але дитина виявила бажання залишитися проживати в родині [PERSON] .. Взимку 2023 року [PERSON] повернувся з війни, п`ять місяців ніде не працював, складно проходив процес адаптації. Батько підтвердив, що він тривалий час не надавав дитині ніякої матеріальної допомоги, не спілкувався з нею, але вважає, що підстав для позбавлення його батьківських прав немає. Батькові було запропоновано поспілкуватися з донькою [PERSON] та прийняти рішення в інтересах дитини. Комісією було вирішено втретє зібратися задля винесення об`єктивного рішення по даній справі із запрошенням дитини та [PERSON] . Розгляд даного питання було перенесено на 04.07.2024 року. На засіданні комісії 04.07.2024 року батько [PERSON] повідомив, що він багато разів пропонував [PERSON] жити з ним, але вона відмовилась і виявила бажання залишитися проживати з [PERSON] .. Він намагався зв`язатися з донькою за телефоном, але вона була не на зв`язку. Батько вважає, що донька не думає своєю головою, а перебуває під впливом [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] повідомила, що батько жодного разу не цікавився її життям та здоров`ям, проживати з ним вона не хоче, оскільки він разом зі своєю співмешканкою [PERSON] зловживають спиртними напоями, їй з ними не комфортно. Дитина ще раз підтвердила, що вона згодна з позбавленням батька батьківських прав і хоче і надалі проживати в родині [PERSON] . [PERSON] повідомила, що вона ніколи не тиснула на [PERSON] щодо позбавлення батька батьківських прав, дівчина сама це вирішила, оскільки батько самоусунувся від її виховання, його немає в житті дитини. Рішенням Районної адміністрації ЗМР по Заводському району було затверджено висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (але не менше 50% прожиткового мінімуму) на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , на користь особи або закладу, який буде здійснювати опіку над дитиною, до досягнення повноліття. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2024 підготовче провадження закрито, судовий розгляд призначений на 10.12.2024. Представник позивача у судове засідання не з`явився, через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, повідомлений вчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток засобом поштового зв`язку та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 30.09.2024, 25.10.2024 та 08.11.2024. Відзив на позов не надав, заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.05.2009, серія [NUMBER] ( а.с. 10). Матір неповнолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.05.2015, серія [NUMBER] ( а.с. 16). 25.03.2024 до відділу по Заводському району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшла заява [PERSON] , яка опікується неповнолітньою [PERSON] , щодо вжиття заходів до [PERSON] , який багато років не займається вихованням доньки [PERSON] , [INFO] ( а.с. 17). Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 26.03.2014 встановлено, що [PERSON] створила належні умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку неповнолітньої дитини ( а.с. 15). Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2», [PERSON] спостерігається в Центрі, рекомендації лікаря-педіатра щодо лікування та медичного спостереження за дівчинкою виконує бабуся [PERSON] в повному обсязі ( а.с. 22). Відповідно до характеристики Запорізької гімназії № 75, [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно, дівчинка виховується в родині [PERSON] , яка приділяє належну увагу вихованню дитини. Батько [PERSON] не цікавиться навчальними досягненнями доньки, не відвідує батьківські та шкільні збори ( а.с. 20). Відповідно до інформації Запорізького міського центру соціальних служб, батько [PERSON] фактично відмовився від догляду за дитиною, з донькою не проживає, її життям та здоров`ям не цікавиться, не має навіть бажання поговорити з донькою. [PERSON] піклується про дитину, дівчинка сприймає її, як рідну бабусю. Всі питання щодо виховання дівчини [PERSON] вирішує самостійно без участі та підтримки з боку батька ( а.с. 21). Відповідно до інформації Запорізької музичної школи № 4, усі 7 (сім) років навчання у школі опікою дівчинки займалась [PERSON] , завжди була в контакті з викладачами та приймала активну участь в естетичному розвитку та вихованні [PERSON] . Батько [PERSON] жодного разу не приходив до музичної школи та не брав участі у вихованні [PERSON] ( а.с. 24). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , з 21.02.2024 року перебуває на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах ( а.с. 23). На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 06.06.2024 року [PERSON] повідомила, що вже майже 14 років [PERSON] проживає в її сім`ї, вони разом з чоловіком займаються її вихованням та утриманням. Батько [PERSON] мешкає окремо від дитини, не бере участі у її вихованні, не цікавиться життям та здоров`ям доньки, не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. Після повернення з військової служби жодного разу не зустрівся з дитиною, не телефонував їй, не цікавився нею. Жінка просила звернутися до суду з позовною заявою про позбавлення батька [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. [PERSON] повідомила, що вона все своє свідоме життя проживає у бабусі [PERSON] , яка займається її вихованням, з батьком вона не спілкується, між ними втрачено родинний зв`язок. Неповнолітня не проти позбавлення батька батьківських прав відносно неї. Питання щодо стану виконання батьком [PERSON] батьківських обов`язків відносно доньки [PERSON] було перенесено на 20.06.2024 року ( а.с. 6). 20.06.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини батько [PERSON] повідомив, що коли померла матір [PERSON] він захотів забрати доньку до себе, але дитина виявила бажання залишитися проживати в родині [PERSON] .. Взимку 2023 року [PERSON] повернувся з війни, п`ять місяців ніде не працював, складно проходив процес адаптації. Батько підтвердив, що він тривалий час не надавав дитині ніякої матеріальної допомоги, не спілкувався з нею, але вважає, що підстав для позбавлення його батьківських прав немає. Батькові було запропоновано поспілкуватися з донькою [PERSON] та прийняти рішення в інтересах дитини. Комісією було вирішено втретє зібратися задля винесення об`єктивного рішення по даній справі із запрошенням дитини та [PERSON] . Розгляд даного питання було перенесено на 04.07.2024 року ( а.с. 7). На засіданні комісії 04.07.2024 року батько [PERSON] повідомив, що він багато разів пропонував [PERSON] жити з ним, але вона відмовилась і виявила бажання залишитися проживати з [PERSON] .. Він намагався зв`язатися з донькою за телефоном, але вона була не на зв`язку. Батько вважає, що донька не думає своєю головою, а перебуває під впливом [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] повідомила, що батько жодного разу не цікавився її життям та здоров`ям, проживати з ним вона не хоче, оскільки він разом зі своєю співмешканкою [PERSON] зловживають спиртними напоями, їй з ними не комфортно. Дитина ще раз підтвердила, що вона згодна з позбавленням батька батьківських прав і хоче і надалі проживати в родині [PERSON] . [PERSON] повідомила, що вона ніколи не тиснула на [PERSON] щодо позбавлення батька батьківських прав, дівчина сама це вирішила, оскільки батько самоусунувся від її виховання, його немає в житті дитини ( а.с. 8). Рішенням Районної адміністрації ЗМР по Заводському району було затверджено висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9). З даного висновку вбачається, що [PERSON] , [INFO] , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, протягом тривалого часу вихованням та утриманням доньки не займається, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно дитини батьківського піклування. Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування та відмови відповідача від виконання своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Згідно до частини 2 статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 наведеної статті СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] на даний час проживає з [PERSON] , [INFO] . Відповідач перебуває в працездатному віці, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні немає, тобто в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, у тому числі і за станом свого здоров`я. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. Представник позивача у даному позові просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (але не менше 50% прожиткового мінімуму) на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , на користь особи або закладу, який буде здійснювати опіку над дитиною, до досягнення повноліття. За таких обставин, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів слід задовольнити, починаючи стягнення з дня подачі позову - 22.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За положеннями Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви юридичною особою ставка судового збору становить за вимогою немайнового характеру один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та за вимогою майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач, згідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 наведеного Закону, звільнений від сплати судового збору за подання наведеного позову. Враховуючи наведене, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 6056, 00 гривень (3028,00 грн. - за вимогу немайнового характеру та 3028,00 грн. - за вимогу майнового характеру).

Outcome: approved