Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

20.05.2021 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Вовчанського районного суду Харківської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивачів - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне померлому право на земельну частку (пай) по САТ «Олександрівське», с. Новоолександрівка, Вовчанського району, Харківської області. Позивачі, будучи спадкоємцями за законом після смерті батька, своєчасно не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час його смерті не мали відомостей про наявність Сертифікату на право на земельну частку (пай), про що позивачам стало відомо в січні 2021 року, проте оформити свої спадкові права не можуть, оскільки нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини виявлення розбіжностей у написанні прізвища спадкодавця та спадкоємців, та пропуску встановленого строку на подання заяви. На цей час виникла необхідність в документальному оформленні правовстановлюючих документів на спадкову земельну частку (пай), але наявними документами неможливо підтвердити, що позивачі є дітьми спадкодавця [PERSON] . Згідно з експертним висновком, записи прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » у свідоцтві про народження, сертифікаті на право на земельну частку (пай), свідоцтві про смерть, є ідентичними. Записи імені по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] » у вказаних документах, є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовних перетвореннях. Отже, помилка в написанні прізвища та імені по батькові [PERSON] у свідоцтві про народження спадкодавців [PERSON] та [PERSON] була допущена при його складанні, при перекладі з російської на українську мову. Позивачі зазначають, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу та факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати право на оформлення спадщини, а тому просять: встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON] є донькою та сином [PERSON] , який помер [INFO] ; встановити факт того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0190986 на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] та [PERSON] , право на 1/3 частку, за кожним, права на земельну частку (пай) площею 4,23 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного с/г виробництва по САТ «Олександрівське», що належало померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0190986. Ухвалою від 25.05.2021 Вовчанський районний суд Харківської області відкрив провадження у справі за цією заявою у загальному позовному провадженні та призначив підготовче засідання (а.с. 28-29). 30.06.2021 відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву та пояснила, що на день смерті [PERSON] з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину. На день її смерті з нею проживала та була зареєстрована вона (її донька) [PERSON] . Окрім того, за життя [PERSON] склала заповіт на [PERSON] на все майно, в тім числі і на право на земельну частку (пай), що є предметом спору, проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності щодо належності майна спадкодавцеві. Також відповідач зазначила, що позивачі не скористалися правом та не звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, хоча знали де і коли помер їх батько, в позовній заяві також відсутні вимоги щодо продовження строку для прийняття спадщини та будь-які докази, що підтверджують поважність пропуску строку для прийняття спадщини. Тому, позивачі є такими, що не прийняли спадщини і не мають права на 2/3 частини спадкової земельної частки (паю) в рівних частках. За таких обставин, єдиною спадкоємицею на земельну частку (пай) площею 4,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по САТ «Олександрівське», с. Новоолександрівка Вовчанського району Харківської області, належну померлому [PERSON] є відповідач по справі [PERSON] (а.с.32-35). 13.07.2021 Вовчанський районний суд Харківської області своєю ухвалою закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.71-72). Ухвалою від 12.08.2021 Вовчанський районний суд Харківської області витребував у державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області копію спадкової справи до майна [PERSON] (а.с.81-83). Ухвалою від 02.11.2021 Вовчанський районний суд Харківської області зупинив провадження по справі до залучення до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] (а.с.144-146). У жовтні 2022 року цивільна справа надійшла з Великобурлуцького районного суду Харківської області до Машівського районного суду Полтавської області, на виконання ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та розпорядження Голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22, 22.07.2024 року Машівський районний суд прийняв справу до провадження та призначив судове засідання, в яке викликав учасників справи (а.с.161). 13.08.2024 та 05.09.2024 своїми ухвалами Машівський районний суд витребував з Вовчанської державної нотаріальної контори Харківської області інформацію щодо спадкоємців померлого [PERSON] (а.с.167, 174). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 70478111 від 31.10.2022, Вовчанською державною нотаріальною конторою Харківської області відкрита спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 69070049 (а.с.152). На виконання ухвали Машівського районного суду від 13.08.2024, Вовчанською державною нотаріальною конторою, відповідно Спадкової справи № 22/2022, відкритої 01.02.2022, надано інформацію щодо спадкоємців до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с.181). Своєю ухвалою від 15.10.2024 суд залучив до участі у справі як правонаступника позивача [PERSON] - [PERSON] (дружину) та призначив судове засідання для розгляду спарви по суті на 09 год. 00 хв. 07.11.2024, яке було відкладено на 09 год. 00 хв.16.12.2024 (а.с.183,192). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлялися, зокрема позивач-2 та відповідач-2 за зареєстрованим місцем проживання, проте судові повістки не отримали у зв`язку з відсутністю за місцем проживання, позивач-1 шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, Вовчанська міська рада шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду (а.с.184-205). У позові позивачі [PERSON] та [PERSON] просили розглянути справу без їх участі з причини віддаленості місця проживання та за станом здоров`я (а.с.5). Суд, згідно з вимогами ст.223 ЦПК України, враховуючи клопотання позивачів, викладене в позові, та повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, вважає за можливе розглянути спарву за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Судом установлено, що [INFO] в с. Катеринівка Великобурлуцького району Харківської області у віці 70 років помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Як видно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком позивача [PERSON] є « [PERSON] » (ПІБ зазначено на російській мові) (а.с.17). 10.07.1976 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується комією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.19). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком позивача [PERSON] є [PERSON] » (ПІБ зазначено на російській мові) (а.с.18). Постановою державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. від 29.01.2021 заявникам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] їх батька [PERSON] , на земельну частку (пай) землі, яка перебувала у колективній власності бувшого САТ «Олександрівське», с. Новоолександрівка, Вовчанського району Харківської області, с.Новоолександрівка, Вовчанського р-ну, Харківської обл., розміром 4,23 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0190986, виданим 02 червня 1998 року Вовчанською районною державною адміністрацією Харківської області. Одночасно нотаріус повідомила, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини після померлого їх батька [PERSON] до Великобурлуцької державної нотаріальної контори не зверталися. На день смерті [PERSON] з ним постійно проживала його дружина, [PERSON] , яка прийняла спадщину фактично, але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] (а.с.11). Як видно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62309775 від 03.11.2020, після смерті [PERSON] Великобурлуцькою нотаріальною конторою Харківської області було заведено спадкову справу за № 60191670 у Спадковому реєстрі та видано свідоцтво про право на спадщину № 64111968 (а.с.12-14). Згідно з довідкою виконкому Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області № 233 від 05.02.2020, померлий [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , по день своєї смерті [INFO] . Разом з ним за даною адресою проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 16). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, 07.07.1997 виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.37). Відповідно до довідки, виданої Катеринівським старостинським округом Великобурлуцького району Харківської області, померла [PERSON] , [INFO] , проживала та була зареєстрована з 28.07.2016 в [ADDRESS] , по день своєї смерті [INFO] . Разом з нею за даною адресою проживали і були зареєстровані: донька [PERSON] , [INFO] , зять [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] та онука [PERSON] , [INFO] (а.с.38). За заявою [PERSON] державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. 03.02.2017 заведена спадкова справа № 29/2017 після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.87-132). 24.04.2019 державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Кисиленко Світлані Іванівні видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкова справа № 29/2017, зареєстровано в реєстрі за № 660, на земельну ділянку площею 5,6725 га, для ведення товарного сільськогосподарського вирорбництва, що розташована на території Катеринівської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, яка належала померлій [PERSON] (а.с.39). Постановою державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області від 25.06.2021, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 5/6 часток спадкового майна після померлої [INFO] її матері [PERSON] на право на земельну частку (пай) землі, яка перебувала в колективній власності бувшого САТ «Олександрівське», с.Новоолександрівка, Вовчанського району Харківської області, розміром 4,23 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (а.с.40). За експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/110-а/2 від 04.02.2021, записи прізвища українською мовою « [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та [PERSON] (сертифікат на право на земельну частку (пай), запис [PERSON] ; паспорт, запис [PERSON] ), а також запис російською мовою [PERSON] (свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] ; свідоцтво про народження, напис [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] свідоцтво про укладення шлюбу, запис ( [PERSON] ) [PERSON] ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, а також в інших документах зазначеної особи та її родичів є ідентичними. Розбіжності між українськими документальними записами прізвища виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних перетвореннях та внаслідок неоднозначної мотивації базової твірної основи прізвищ. Українські записи імені по батькові [PERSON] (сертифікат на право на земельну частку (пай), запис [PERSON] ) та [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ), а також запис російською мовою [PERSON] (свідоцтво про народження [PERSON] , запис батько [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок змішування в усній практиці та подальшої документальної фіксації форм імені по батькові,утворених від варіантів особового імені: офіційного [PERSON] та розмовного [PERSON] , яким у практиці міжмовного співвіднесення імен відповідає російський запис [PERSON] (а.с.20). 02.06.1998 на підставі рішення Вовчанської районної держадміністрації №122 від 02.03.1998, [PERSON] , як члену колективного сільськогосподарського підприємства САТ «Олександрівське» Вовчанського району Харківської області, видано сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 4,23 умовних кадастрових гектарів (а.с.21). Згідно з інформацією Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 29-20-0.23.16-337/107-21 від 10.03.2021, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0190986 на ім`я [PERSON] дійсно зареєстрований з Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САТ «Олександрівське» від 02.06.1998р. №997. Цільове призначення земельної ділянки (паю), посвідченої сертифікатом ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмір земельної частки (паю) 4,23 умовних кадастрових гектари, грошова оцінка на 01.01.2021 становить 136\~839,38 грн (а.с.22). Як видно з заяв від 30.04.2021 року та 24.05.2021, [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , та [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , були знайомі з [PERSON] , який проживав в с. Новоолександрівка, потім переїхав на проживання до с. Катеринівка Великобурлуцького району та підтверджують, що [PERSON] є сином, а [PERSON] дочкою [PERSON] , який помер у 2005 році (а.с.55, 58). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про вставлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Установлення факту родинних відносин заявнику потрібне для належної реалізації своїх спадкових прав та підтвердити цей факт в позасудовому порядку він не може, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду із цією заявою. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд уважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є донькою та сином [PERSON] , який помер [INFO] , а тому заява підлягає задоволенню. Частинами дев`ятою, десятою статті 5 ЗК України, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств. Згідно з вимогами частини першої статті 22\~ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента\~України від\~08\~серпня 1995\~року №\~720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до пункту 2 Указу Президента\~України від\~08\~серпня 1995\~року №\~720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність\~сільськогосподарським підприємствам\~і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Оскільки суд встановив, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є донькою та сином [PERSON] , який помер [INFO] , та який в свідоцтвах про народження позивачів [PERSON] та [PERSON] записаний як [PERSON] , позивачі мають оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), а тому суд уважає що в судовому засіданні достовірно встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0190986 на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] , який помер [INFO] . Розглядаючи вимоги про визнання за [PERSON] та [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , права на 1/3 частку права на земельну частку (пай) площею 4,23 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного с/г виробництва по САТ «Олександрівське», що належало померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР № 0190986, суд зазначає таке. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (частина перша статті 1220 ЦК України). Відповідно до статті 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). При цьому закон (ст. 1272 ЦК України) надає право тому із спадкоємців, хто своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, звернутися до суду із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином обов`язковою умовою для визнання права на спадкове майно є прийняття спадкоємцем спадщини. І законом не передбачено іншого порядку її прийняття, ніж встановлений ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Позивачі є дітьми померлого [PERSON] . В той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту того, що вони прийняли спадщину після смерті батька або вважаються такими, які прийняли спадщину, про що вказала і нотаріус в постанові від 29.01.2021. Вирішення питання про визнання права на спадкове майно, без вирішення питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є передчасним. У зв`язку з вищевикладеним, в частині позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування потрібно відмовити. Оскільки в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відмовлено, а факт родинних стосунків та належності сертифікату спадкодавцю [PERSON] відповідачі не заперечували, у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial