Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега Фінанс», від імені якого діє представник адвокат Кумко О.Д., пред`явили дійсний позов. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 01 липня 2019 року між Акціонерним товариством «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс», та [PERSON] було укладено Кредитний договір №0.037.72.0719.ФО_К. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у сумі 25000 гривень терміном користування до 01 липня 2022 року (день остаточного повернення кредиту) зі сплатою комісії, процентів за користування кредитом та інших платежів згідно умов договору. 28 березня 2021 року на електронному майданчику ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1, до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «Юнекс Банк», Переможцем електронного аукціону є ТОВ «ФК «Омега Фінанс». 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/03-2021, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк», в тому числі і відповідача за кредитним договором №0.037.72.0719.ФО_К від 01 липня 2019 року. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по договору, не сплачував щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, у зв`язку з цим станом на 31 березня 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 30829,44 грн., з яких: 12113,44 грн. - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 7361,33 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 125,80 грн. - проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви); 2213,96 грн. - прострочені проценти за кредитом; 747,50 грн. - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви); 8267,41 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь вказану суму заборгованості та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 серпня 2024 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ «Омега Фінанс» - адвокат Кумко О.Д. до суду не з`явилася, в позовній заяві просила суд провести розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить його особистий підпис у повідомленні про вручення поштового відправлення №0600298105940, інше поштове відправлення повернулося до суду без вручення. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд постановив про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 липня 2019 року відповідач [PERSON] , як позичальник, та АТ «Юнекс Банк», як кредитодавець, уклали кредитний договір №0.037.72.0719..ФО_К, на підставі якого відповідачу надані кредитні кошти на споживчі потреби у розмірі 25000 грн. терміном користування до 01 липня 2022 року. При цьому позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору (п 1.1 Договору). Відповідно до п. 1.4. Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує: проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00 % річних (п.п. 1.5.1 Договору); комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0,00 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього Договору (п.п. 1.5.2. Договору); комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів (п.п. 1.4.3. Договору). Пунктом 2.3 Договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється Позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, в сумі 1580,50 грн. Факт видачі АТ «Юнекс Банк» та отримання відповідачем коштів за Договором підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 01.07.2019 по 31.03.2021. Відповідно до вказаної виписки по особовому рахунку відповідача, останній користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості за кредитним договором. 28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1, до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було Акціонерне товариство «Юнекс Банк». Переможцем електронного аукціону є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021. 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 0.034.72.0719.ФО_К від 01.07.2019, що також підтверджується актом прийому передачі Прав Вимоги до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31 березня 2021 року та Реєстром Прав Вимоги. Відповідно до Додатку №1 договору факторингу №31/03-2021 від 31 березня 2021 року - Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30829,44 грн.. ТОВ «ФК «Омега Фінанс» здійснило надсилання боржнику [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги та надавало строк для погашення суми заборгованості у розмірі 30829,44 грн. Поштове відправлення №0503817924702 було вручено відповідачу, що підтверджується трекінгом відповідного поштового відправлення. Відповідно до ухвали Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №210/5129/17, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку позивача. Аналогійний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною першою статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, простроченої на день подання цієї заяви у розмірі 12113,44 грн., заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7361,33 грн., процентів за кредитом, прострочених на день подання позовної заяви у розмірі 125,80 грн., процентів за кредитом у розмірі 2213,96 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, банк просить стягнути з відповідача 747,50 грн. комісії за обслуговування кредиту, простроченої на день подання позовної заяви та 8267,41 грн. простроченої комісії за обслуговування кредиту, сплату якої передбачено умовами Договору. Однак, згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті11, частини п`ятої статті12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Договором встановлено комісію за обслуговування кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Іншого з кредитного договору не випливає, перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту кредитний договір не містить. Згідно з ч. 2 ст.\~215\~ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Враховуючи вище зазначене, вимога позивача про стягнення 747,50 грн. комісії за обслуговування кредиту, простроченої на день подання позовної заяви та 8267,41 грн. простроченої комісії за обслуговування кредиту є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. Таким чином, є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по Договору у загальному розмірі 21814,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов задоволений частково, суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 1713,81 грн.

Outcome: partial