Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що Товариство здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам відповідно до отриманої ліцензії (постанова НКРЕКП від 14.06.2018 №429), починаючи з 01.01.2019. Згідно п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку (АТ «Вінницяобленерго») в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Доказом того, що по об?єкту відповідача здійснюється розподіл електричної енергії є наявність укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Товариство здійснює постачання електричної енергії до домоволодіння відповідача за адресою: [ADDRESS] , відповідно до умов публічного договору приєднання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за особовим рахунком № [NUMBER] . Так, згідно з сальдово-оборотною відомістю, за боржником значиться заборгованість за спожиту електричну енергію на загальну суму 39900,72 грн за період з 01.07.2021 до 29.02.2024. Відповідно до п. 2.1 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Споживач зобов?язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов?язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору (п. 6.2 договору). Фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів становлять з 01 жовтня 2021 року до 30 травня 2023 року 1 грн 44 коп. з ПДВ за 1 кВт/год з ПДВ (до 250 кВт/год) та 1 грн 68 коп. з ПДВ за 1 кВт/год з ПДВ (більше 250 кВт/год). Фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів становлять з 01 червня 2023 року до 31 грудня 2023 року 2,64 грн з ПДВ за 1 кВт/год. Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору. Побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу (п. 4.11 ПРРЕЕ). Станом на момент подання даного позову відповідач заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 39900,72 грн не оплатив, що змушує Товариство звертатися до суду з даним позовом. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 39900,72 грн за період з 01.07.2021 до 29.02.2024, а також суму сплаченого судового збору. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 15.04.2024 відкрив провадження у даній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та призначив перше судове засідання. 13.05.2024 від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки, відповідно до договору купівлі-продажу від 27.02.2018, він продав земельну ділянку загальною площею 0,0705 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , та з 27.02.2018 він не є споживачем електричної енергії за вказаною в позовній заяві адресою. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 25.07.2024 задовольнив клопотання представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» за довіреністю Шимотюк Ю.М. про заміну неналежного відповідача належним; у справі № 128/1370/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію замінив неналежного відповідача [PERSON] на належного [PERSON] . Судовий розгляд відкладався з поважних причин. В судове засідання 17.12.2024 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом в установленому законом порядку. Представник позивача ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» за довіреністю Шимотюк Ю.М. попередньо подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, не заперечує з приводу ухвалення заочного рішення. В частині третій статті 211\~ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання, а також за адресою, вказаною у позовній заяві.Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано. Крім того, інформація щодо розгляду справи міститься на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет (вебадреса сторінки http://vnr.vn.court.gov.ua). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За згодою сторони позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 17.12.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підтвердження позовних вимог стороною позивача надано копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, згідно з яким Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ», що діє на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 червня 2018 року №429, в особі директора Близнюка Олександра Івановича, який діє на підставі статуту, та побутовий споживач (далі споживач), який приєднався до даного договору (далі сторони), уклали договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі договір); відповідно до умов договору, цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим споживачам постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору (пункт 1.1 Договору); умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (пункт 1.2 Договору); за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (пункт 2.1 Договору); обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії (пункт 2.2 Договору); додатками до договору є: «Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг», «Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством», «Комерційна пропозиція» (пункт 13.1 Договору); дія цього договору припиняється, крім іншого, у разі зміни власника об`єкта споживача та отримання від нового власника (користувача) або оператора системи розподілу документального підтвердження щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з новим власником (користувачем) у частині постачання (пункт 13.7 Договору) (а.с. 9-12). Згідно з умовами, викладеними у Комерційній пропозиції №2.1.1.2 (додаток 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), договір укладається на 1 календарний рік та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не пізніше, ніж за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії (а.с. 13). Відповідно до копії довідки про споживання за період з 07.2021 до 03.2024, за особовим рахунком № [NUMBER] власником [PERSON] спожито електричну енергію на загальну суму 39900,72 грн (а.с. 14 зі звороту 15). З детальної довідки споживача станом на 28.03.2024 убачається, що за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , 12.10.2021 [PERSON] відключений від лічильника (а.с. 14). Відповідно до копії рахунку за спожиту електричну енергію №87404363 від 28.03.2024, який направлено на ім`я [PERSON] , сума спожитої електричної енергії, яку необхідно сплатити, складає 39900,72 грн (а.с. 18). Згідно з копією договору купівлі-продажу земельної ділянки з розстрочкою платежу від 27.02.2018, [PERSON] (продавець) передав у власність (продав) покупцю, а [PERSON] прийняла від продавця (купила) земельну ділянку під номером [ADDRESS] , кадастровий номер 0520680200:03:003:0178, в межах згідно з планом, і сплатила за неї грошову суму у порядку та на умовах, передбачених п. 3 цього договору (а.с. 54-58). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В частині першій статті 1\~Закону\~України\~«Про ринок\~електричної\~енергії» визначено, що постачальник універсальної послуги це визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який виконує зобов`язання щодо надання універсальної послуги; універсальна послуга це постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього\~Закону, на всій території України; споживач це фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, але і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин. Так, відповідно до п.п. 74, 84 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», ринок електричної енергії система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам; споживач фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Згідно з п. 93 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», універсальна послуга постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. У статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.\~\~Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні), 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу електричної енергії є енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. В частині першій статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312. В пункті 1.2.7 ПРРЕЕ визначено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку. В пункті 7 ПРРЕЕ встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Згідно з\~п.\~1.2.15\~ПРРЕЕ,\~укладення,\~внесення змін,\~продовження строку\~дії чи\~розірвання будь-якого\~із договорів,\~передбаченого цими\~Правилами,\~здійснюється відповідно\~до вимог\~законодавства та\~цих Правил.\~Для договорів,\~які укладаються\~шляхом приєднання\~до умов\~договору,\~укладення договору\~можливе шляхом\~підписання заяв-приєднань,\~оплати виставленого\~рахунку,\~споживання будь-якого\~обсягу електричної\~енергії через\~особистий кабінет\~в електронній\~формі. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил. Установлено, що [PERSON] приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується долученими до позовної заяви доказами. В подальшому, а саме: 27.02.2018, право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , перейшло до [PERSON] , таким чином, до останньої перейшли права та обов`язки за укладеним між ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» та [PERSON] договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до п.п. 1 п. 6.2 договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] , яка є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , споживає електричну енергію відповідно до укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що підтверджується присвоєнням за точкою обліку ЕІС-коду 62Z3060838747747. Однак за період 01.07.2021 до 29.02.2024 [PERSON] допустила заборгованість щодо оплати за спожиту електроенергію в загальному розмірі 39900,72 грн, що підтверджується копією довідки про споживання за період з липня 2021 року до березня 2024 року, детальною довідкою споживача станом на 28.03.2024, а також сальдово-оборотною відомістю. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, оскільки долучені до позовної заяви докази є такими, що підтверджують споживання відповідачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , однак заборгованість за спожиту електричну енергію не оплачена, тобто відповідачем не виконано договірні зобов`язання, тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved