Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання батьківства, посилаючись на те, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2018 року по справі № 723/2604/18 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 квітня 2007 року у виконавчому комітеті Буденецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 03. Під час перебування у шлюбі [PERSON] народила [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Батьком дітей в актових записах про їх народження записаний [PERSON] , оскільки діти були народжені під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі (частина перша статті 122 СК України). 03 червня 2020 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Сторожинецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис за № 45. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є позивач [PERSON] . Цей факт підтверджується висновком експерта Чернівецького науково- дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 03 вересня 2024 року № СЕ-19/126-24/6763-БД, складеного відповідно до частини п`ятої статті 106 ЦПК України. З вказаного висновку експерта вбачається, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю яких є [PERSON] , [INFO] ; ймовірність походження ДНК-профілів від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] становить не менше ніж 99,999%; ймовірність походження ДНК-профілів від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] становить не менше ніж 99,999%. З огляду на вказане вище, позивач вважає, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мають право знати, що [PERSON] є їх батьком, і визнання батьківства останнього щодо дітей є підставою виникнення відповідних батьківських прав та обов`язків у позивача. Позивач просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни в актові записи про народження дітей. В судове засідання позивач не з`явився, представник [PERSON] направив клопотання про розгляд справи у відсутності представника та позивача, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відзив на позов не надавав, а тому виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності положень п. 1 ч. 3 ст. 223, ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що заочним рішенням Сторожинецького районного суду від 26.11.2018 року по справі №723/2604/18 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23 квітня 2007 року у виконавчому комітеті Буденецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 03 (а.с.9). Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку експерта Чернівецького науково- дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 03 вересня 2024 року № СЕ-19/126-24/6763-БД, складеного відповідно до частини п`ятої статті 106 ЦПК України - [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю яких є [PERSON] , [INFO] ; ймовірність походження ДНК-профілів від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] становить не менше ніж 99,999%; ймовірність походження ДНК-профілів від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] становить не менше ніж 99,999%. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (постанова Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18). Таким чином, є доведеним той факт, що [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з приписами частини першої статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Отже, частина перша статті 129 СК України стосується ситуації, за якої оспорити батьківство може чоловік, який вважає себе батьком дитини, а батьком дитини записаний інший чоловік. Тобто позивачем є чоловік, який вважає себе батьком дитини, а відповідачем - чоловік, який записаний батьком дитини. Предметом доказування в цьому разі є відсутність кровної спорідненості між дитиною і чоловіком, записаним як батько в актовому записі про народження дитини, та наявність такої спорідненості між дитиною й особою, яка вважає себе її батьком. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, який визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК України). За таких обставин та за відсутності обгрунтованого сумніву зазначеного в ст.82 ЦПК України, суд проходить до висновку, що даний позов слід задоволити.

Outcome: approved