Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 18 червня 1998 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстрований Авдіївським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що складено актовий запис за № 136 від 18.06.1998 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що сімейно-шлюбні відносини між мною і відповідачем останнім часом погіршувалися і остаточно припинилися з 2015 року. Різні погляди на життя, втрата взаєморозуміння, неможливість дійти згоди у вирішенні будь-яких питань, які стосуються родини, не сприяли збереженню сім`ї та в результаті стали причиною остаточного відчуження між ними. Почуттів, які тримають чоловіка і жінку разом, наразі немає. З моменту припинення шлюбних відносин вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Зазначає, що на її прохання розлучитися в добровільному порядку через органи РАЦС, відповідач ігнорував. Вважає, що за таких обставин говорити про поновлення між ними сімейних відносин недоцільно, а збереження їхньої родини, враховуючи добровільність інституту шлюбу, неможливе, тому, шлюб необхідно розірвати без надання строків для примирення. Спору по розподілу майна між нами наразі немає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 18 червня 1998 року Авдіївським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що зроблено актовий запис № 136 від 18.06.1998 року. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Відповідачу [PERSON] направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, однак, вказане поштове відправлення повернулось на адресу суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.06.1998 року, який зареєстровано Авдіївським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що було складено відповідний актовий запис № 136, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18.06.1998 р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стало те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, фактично вони стали чужими людьми, їх шлюб носить формальний характер. Майновий спір на момент подачі позову відсутній. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища не заявлялося. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу [PERSON] , відповідачу - [PERSON] . Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved