Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

11.07.2024 до Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] про усиновлення дитини, в якій він просить суд ухвалити рішення про усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; змінити по батькові усиновленої ним дитини з « [PERSON] » на « [INFO] »; зобов`язати Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження в частині відомостей про батька дитини, зазначивши: по батькові змінити з « [PERSON] » на « [INFO] »; батько: [PERSON] , [INFO] , громадянин України; прізвище дитини - « [PERSON] » - залишити без змін. Заява мотивована тим, що [PERSON] 18 листопада 2022 року уклав шлюб з [PERSON] . До моменту укладення шлюбу вони проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2010 року. До реєстрації шлюбу з заявником, [PERSON] деякий час зустрічалась з іншим чоловіком, від якого [INFO] народила сина - [PERSON] . Оскільки вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , було записано « [PERSON] » відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. За час спільного проживання у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє спільних дітей - сини [INFO] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час заявник із своєю дружиною, [PERSON] , разом з їхніми спільними дітьми: синами [PERSON] , [PERSON] , а також неповнолітнім [PERSON] , проживають однією сім`єю за адресою тимчасової реєстрації внутрішньо переміщеної особи. Заявник зазначає, що їхня родина забезпечена усім необхідним: відповідними меблями, побутовою технікою. В будинку чисто, охайно. У їхній родині панує лад та взаєморозуміння. [PERSON] бажає усиновити [PERSON] , [INFO] . Неповнолітнім [PERSON] надано письмову згоду на його усиновлення, так як він називає та вважає його батьком. Заявник [PERSON] з правовими наслідками усиновлення та виховання неповнолітнього [PERSON] ознайомлений, добре розуміє вусі аспекти, пов`язані з процесом усиновлення дитини та вважає себе психологічно та матеріально готовим до цього. Ухвалою суду від 15.07.2024 року відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі як заінтересованих осіб [INFO] та Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження у закритому судовому засіданні. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених в ній. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що почав проживати у фактичних шлюбних відносинах з матір`ю [PERSON] у 2010 році, а у 2011-2012 роках в них народилися двоє спільних дітей. При цьому в період з 1999 по 2014 рік [PERSON] офіційно перебував у шлюбі з іншою жінкою, від якої також має двох синів, які є повнолітніми на день розгляду справи (21 і 23 роки). Ту обставину, що заявник зареєстрував офіційний шлюб із матір`ю двох своїх менших дітей -- [PERSON] (після одруження - [PERSON] ) - лише у 2022 році, після початку повномасштабної війни, пояснив необхідністю приведення в порядок документації для отримання статусу внутрішньопереміщеної особи, а також відсутністю нагальної необхідності зміни свого сімейного статусу раніше. Пояснив, що з [PERSON] в нього завжди були добрі стосунки, він його називає батьком, а сам заявник рахує його за рідного сина і ставиться до всіх дітей однаково - й рідних, і нерідного. Той факт, що звернувся із заявою про усиновлення дитини лише у 2024 році, коли дитині вже виповнилося 16 повних років, хоча знав його змалку, пояснив тим, що дитина раніше не виявляла такого нагального бажання, щоб він її всиновив, за припущенням заявника, можливо, приглядався до нього, а лише у 2024 році виявив таке бажання. Мотивом усиновлення зазначив, що бажає, щоб [PERSON] був рівним у спадкових правах із його рідними дітьми на випадок, якщо заявник піде служити і загине. На питання чому дитина по досягненню 14 років самостійно не змінила своє прізвище та по батькові, а також чому у заяві зазначається прохання змінити лише по батькові дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », але в той же час відсутнє прохання змінити прізвище дитини на « [PERSON] » відповісти не зміг. В судовому засіданні представник заявника, адвокат Єланський О.Г., підтримав заяву про усиновлення з тих мотивів і підстав, які зазначені у заяві, також наголосивши на тому, що реєстрація шлюбу, право на усиновлення - є особистою справою заявника та заінтересованої особи ( [PERSON] ) і такі права ніхто не може обмежити в частині строків реєстрації шлюбу, часу, коли виявлене бажання всиновити дитину. Також стверджував, що на теперішній час заявник має відстрочку від призову за мобілізацією, тому заперечував, що мотивом звернення до суду із заявою про всиновлення є відшукання законного способу ухилення від мобілізації. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що підтримує заяву про всиновлення [PERSON] вітчимом, що проживає у фактичних шлюбних відносинах із заявником з 2010 року, завжди хотіла, щоб [PERSON] всиновив її рідного сина [PERSON] , якого знав змалечку, однак вони із заявителем чекали, коли цього захоче сама дитина. Пояснила, що [PERSON] ніколи не бачив рідного батька, не знайомий з ним і що вона сама уникала повідомляти йому таку інформацію, хоча дитина постійно цікавилася тим, хто її рідний батько. Зазначила, що до 2024 року [PERSON] не проявляв бажання бути всиновленим [PERSON] , а у 2024 - виявив. Також пояснила, що [PERSON] згодний змінити по батькові, однак прізвище хоче залишити - « [PERSON] », без змін. Стверджувала, що запис ім`я та по батькові батька дитини за вказівкою матері у Книзі реєстрації народжень не породжувало будь-яких проблем документального або психологічного характеру для [PERSON] протягом його життя. Представник заінтересованої особи - служби у справах дітей Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Степаненко В. пояснила в судовому засіданні, що заявник [PERSON] звернувся до Служби із пакетом документів про усиновлення [PERSON] із заявою про надання висновку про доцільність такого всиновлення. У бесіді представнику служби заявник пояснив, що з матір`ю дитини проживає з 2010 року, мають двох спільних дітей. В теперішній час фактично проживають в [ADDRESS] , яке винаймають, оскільки житло, де вони проживали раніше, в с. Березове Синельниківського району Дніпропетровської області, зруйноване внаслідок воєнних дій. Службою встановлено, що умови проживання задовільні. Степаненко В. також спілкувалася із матір`ю дитини і дитиною; на її думку, [PERSON] вважає заявника рідним батьком і ставиться до нього добре, надав письмову згоду на своє усиновлення. Інтереси дитини у разі усиновлення вбачає в тому, що у дитини буде повна сім`я. пояснила, що жодних формальних підстав для надання негативного висновку про доцільність усиновлення служба у цьому випадку не мала, у той же час пояснила, що служба не може досліджувати мотиви такого усиновлення, причини й наслідки. В судовому засіданні був також опитаний [PERSON] (дитина), який пояснив, що йому виповнилося 17 років, зараз він навчається у ВПУ № 17 м. Дніпро, за спеціальністю «електрогазозварювальник», під час навчання проживає у м. Дніпро. Також пояснив, що [PERSON] приходиться йому вітчимом, він його знає з 3-х років, між ними склалися дуже добрі стосунки, рахує його батьком, рідного батька ніколи не бачив і нічого про нього не хоче знати, також має дуже добрі стосунки з меншими братами - [PERSON] та [INFO] . Стверджував, що питання про його усиновлення в сім`ї обговорювалося давно, але не було часу і можливості цим зайнятися, що дитина пояснювала віддаленістю проживання від селища Покровське раніше - в с. Березове (відстань - 40 км), відсутністю власного транспорту, щоб дістатися органів влади, зокрема й суду. Пояснив, що у 2024 році перебував у м. Дніпро на навчанні, коли йому зателефонували (матір та вітчим), сказали, що є серйозна розмова до нього, а коли він приїхав в с. Покровське - запропонували всиновлення вітчимом. На питання суду - що зміниться у його житті із всиновленням - відповів що фактично нічого не зміниться. Мотивом для усиновлення назвав бажання вітчима розділити земельні паї між його рідними дітьми та [PERSON] , так йому пояснювали дорослі. На питання чому хоче змінити лише своє по батькові (на « [INFO] »), однак залишити прізвище матері - « [PERSON] » - пояснив, що хоче продовжити свій власний рід. В судовому засіданні також виявив бажання бути всиновленим вітчимом. Заінтересовані особи - [INFO] , Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляджу справи повідомлені належним чином, [INFO] надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, ухвалити рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши надані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Відповідно до ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Згідно зі ст. 254 ЦПК суд розглядає справи про усиновлення за обов`язковою участю заявника - особи, яка порушує питання про усиновлення дитини (чи повнолітньої особи), органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Із досліджених письмових матеріалів судом встановлено, що матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (копія свідоцтва про народження, а.с.20). Як вбачається з копії Витягу №00033502321 від 04.11.2021 року, в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с.21). [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (копії свідоцтва про народження, а.с.25,26). [PERSON] та [PERSON] 18.11.2022 року зареєстрували шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис за №629. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Васильківським відділом ДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), а.с.18). 19.06.2024 року [PERSON] звернувся до Служби у справах дітей Синельниківської РДА з заявою про усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.8). 17.06.2024 року [PERSON] надала нотаріально завірену згоду на усиновлення її неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , її чоловіком - [PERSON] , що підтверджується заявою, посвідченою приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. (а.с.19). Крім того, 19.06.2024 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , в присутності головного спеціаліста служби у справах дітей Синельниківської РДА Степаненко В.М., написав заяву, якою надав згоду на його усиновлення його вітчимом, [PERSON] , з яким вони проживають разом з 2010 року, який постійно піклується про нього, займається його вихованням та утриманням (а.с.22). 24.06.2024 року начальником служби у справах дітей Синельниківської РДА Чернишовою В. було складено Довідку про надання згоди дитини на усиновлення за №153, в якій зазначено, що між дитиною, [PERSON] , та [PERSON] встановились тісні доброзичливі, люблячі стосунки та взаєморозуміння. Дитина називає усиновителя татом і має велике бажання бути ним усиновленим. В сім`ї панує любляча, затишна атмосфера, побудована на взаємоповазі (а.с.23). [PERSON] , згідно з витягом департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ ВР-002224488, станом на 15 лютого 2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не мав та в розшуку не перебував (а.с.13). За результатами медичного обстеження [PERSON] здоровий (висновок про стан здоров`я особи від 19 червня 2024 року, виданий Комунальним некомерційним підприємством "Покровська лікарня" Покровської селищної ради") (а.с.12). Згідно довідок лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства "Покровська лікарня" Покровської селищної ради"від 17.06.2024 року, [PERSON] за психіатричною та наркологічною допомогою протягом останніх 5 років не звертався (а.с.9). З довідки про доходи №0000-000017 від 17.06.2024 року вбачається, що [PERSON] працює трактористом-машиністом у ТОВ "Маяк" (а.с.14). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 17.06.2024 року (а. с. 16) та Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №512 від 10.06.2024 року (а. с. 15), [PERSON] має склад сім`ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - син дружини, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 01.06.2022 року фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , як ВПО. Згідно акту обстеження умов проживання від 21.06.2024 року на підставі заяви [PERSON] з метою надання висновку про доцільність усиновлення дитини, умови проживання задовільні. Будинок нової забудови, кімнати світлі, просторі. Матеріально-побутові та санітарно-гігієнічні умови житлових кімнат задовільні. В будинку є електро, газо- та водопостачання, водовідведення. Кімнати об лаштовані усіма необхідними меблями та речами побутового вжитку, є сучасна побутова техніка. На подвір`ї є госпбудівлі, присадибна ділянка, яку родина засаджує городиною. В повному обсязі забезпечені необхідними продуктами харчування. Родина винаймає житло, але планує придбати його у свою власність. Для [PERSON] відведено окрему кімнату, облаштовану усіма необхідними меблями та речами побутового вжитку, є місце для відпочинку. В кімнаті чисто, охайно. Дитина в повному обсязі забезпечена посезонним одягом та взуттям, приладдям для навчання. Має власний мобільний телефон, гаджет для навчання, інші розвиваючі ігри. Забезпечений повноцінними продуктами харчування. [PERSON] проведено бесіду та встановлено, що він проживає з родиною з 2010 року. За цей час між ним та [PERSON] склалися добрі, люблячі стосунки. Він вважає його своїм сином. Спільно з дружиною займається його утриманням та вихованням, піклується про його здоров`я та розвиток. Дає [PERSON] поради, допомагає вирішувати різні проблеми. Навчає веденню домашнього господарства та різним чоловічим справам. З [PERSON] також було проведено індивідуальну бесіду та встановлено, що він не заперечує щодо його усиновлення вітчимом, адже [PERSON] виховує його з трирічного віку, [PERSON] вважає його своїм батьком, між ними люблячі, дружні стосунки. Хлопчик прислухається до свого вітчима, бере з нього приклад, як і менші брати. Скарг від хлопця щодо неналежного його утримання та виховання з боку [PERSON] немає. [PERSON] з порядком та умовами усиновлення, правами і обов`язками усиновлювачів, правовими наслідками усиновлення, порядком здійснення контролю за умовами проживання та виховання усиновленої дитини ознайомлений, добре розуміє усі аспекти, пов`язані з процесом усиновлення дитини (а.с.10). Згідно висновку Синельниківської районної військової адміністрації Дніпропетровської області про доцільність усиновлення [PERSON] , [INFO] , та відповідність усиновлення інтересам дитини від 27.06.2024 року, є доцільним усиновлення [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , що відповідає інтересам дитини (а. с. 5-7). Згідно приписів статей 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Усиновленою може бути дитина (ч. 1 ст. 208 СК України). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно з положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Згідно з ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Статтею 223 СК України встановлено, що особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Статтею 207 СК України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Як зазначено у висновку Верховного суду, зробленому у постанові від 23.12.2020 року у справі № 712/11527/17, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність права захисту прав дитини, а тому в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин справи. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Згідно із статтею 20 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема усиновлення. Частиною першою статті 21 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей, ратифікованої Верховною Радою України 15 лютого 2011 року (далі - Конвенція про усиновлення дітей), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Виходячи із наведеного, розглядаючи заяву про всиновлення, суд повинен встановити чи відповідає усиновлення інтересам дитини і якими мотивами керуються усиновитель. При цьому суд зазначає, що права та інтереси дитини є завжди пріоритетними порівняно з правами та інтересами всиновлювача. На думку суду, мотиви всиновлення не повинні бути корисливими, переслідувати будь-які інші цілі ніж ті, що пов`язані із бажанням прихистити дитину, дати їй сім`ю, сімейний затишок, можливість отримати добре виховання, навчання та утримання від всиновлювача Дослідивши фактичні обставини справи, відносини між заявником та заінтересованою особою - його дружиною, відносинами в цій сім`ї, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2010 року проживали разом однією сім`єю, однак протягом багатьох років (а саме 14 років) під час їх спільного проживання не ставилося питання про можливість усиновлення [PERSON] вітчимом, при тому що він має двох спільних дітей з матір`ю [PERSON] , які народилися у 2011-2012 роках. На думку суду, той факт, що [PERSON] багато років не прагнув взяти шлюб з [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON] ), при тому, що вони проживали однією сім`єю, народили двох дітей та висновити пасинка, характеризує особу [PERSON] з недостатьно позитивного боку, як особу, яка уникає приймати відповідальні рішення у своєму житті, що ставить під сумнів його готовність нести відповідальність й за всиновлену дитину. Суд зазначає, що в теперішній час [PERSON] виконалося 17 років, хоча дитина проживала з вітчимом змалечку, й саме під час дитинства [PERSON] потрібна була батьківська опіка і турбота, тоді як через рік Леон стане повнолітнім. Суд знайшов непереконливими пояснення учасників, що заявник не взяв шлюб із матір`ю своїх дітей та не ініціював усиновлення пасинка раніше з мотивів відсутності грошей, транспортних засобів, зайнятості по роботі, несприятливих життєвих обставин тощо. Судом достеменно встановлено, що лише у 2022 році, вже після початку повномасштабної військової агресії рф проти України, заявник взяв шлюб з матір`ю своїх двох рідних дітей, і лише у 2024 році ініціював питання про всиновлення [PERSON] , і ці події, на думку суду, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку. На думку суду, це певним чином характеризує всиновителя і ставить під сумнів безкорисливість мотивів всиновлення. Суд також визначає, що поведінка дитини у питанні про всиновлення є скоріше пасивною, вона, по суті, приймає таке рішення з боку дорослих, однак сама зазначає, що для неї з таким усиновленням нічого не зміниться. Суд також відхиляє аргументацію учасників справи, що метою всиновлення є успадкування [PERSON] можливого спадку від [PERSON] , оскільки питання відчуження майна на користь Леона можна вирішити багатьма шляхами, які не потребують його всиновлення (заповіт, договір дарування тощо). В судовому засіданні, з огляду на пояснення заявника та заінтересованих осіб, суд дійшов висновку про те, що фактично бажання усиновлення дитини під час воєнного стану заявником може бути пов`язане із його бажанням отримати право на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, а також отримати можливість виїхати за межі України заявнику, який перебуває у призивному віці, що фактично не було заперечено в ході судового розгляду справи як заявником, так і заінтересованими особами. Такі обставини в свою чергу свідчать про те, що в даному конкретному випадку інтереси заявника превалюють над інтересами неповнолітньої дитини, а інтереси дитини є другорядними; суд не встановив, яким чином внаслідок усиновлення поліпшиться юридичний і фактичний стан дитини; сама дитина в судовому засіданні повідомила, що для неї нічого фактично не зміниться. З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed