Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У грудні 2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Давидов Д.О. звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, уточнивши позовні вимоги у розмірі заявленої суми повернення, а саме, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 118\~921,55 грн, як стягнуті без належної правової підстави. Позиція позивача В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпроперовської області від 19.09.2023 року визнано виконавчий напис № 10262 від 27 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2013 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2012 року скасоване. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2014 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості, відмовлено у повному обсязі. На підставі рішень судів з позивача були стягнені грошові кошти у загальному розмірі 118\~921,55 грн. Як вбачається з довідки Павлоградського відділу Державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 2829/85319 від 25.09.2023 року на примусовому виконанні у зазначеному відділі знаходились ВП № 57313753, ВП № 50909544. Розмір перерахованих коштів боргу по ВП № 57313753 з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» склав 58\~445,85 грн, а по № ВП 50909544 розмір перерахованих коштів боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» склав 60\~475,70 грн, які і підлягають поверненню позивачу, як безпідставні набуті відповідачем гроші за скасованим рішенням суду та за виконавчим написом, який не підлягає виконанню. Позиція відповідача Не погодившись з позовом, у порядку ст. 178 ЦПК України, представником відповідача адвокатом Бистровим С.А. надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача не визнає позовні вимоги представника позивача та просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування позиції посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження перерахування спірних коштів у розмірі 58\~445,85 грн стягнутої за виконавчим написом на користь АТ КБ «Приватбанк», такі, як платіжні доручення органу ДВС про перерахування коштів на рахунок Банку. Крім того, не можуть бути задоволені і такі позовні вимоги позивача щодо повороту виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, так як такі вимоги підлягають розгляду тим судом, який ухвалював рішення суду. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні\~дії у\~справі Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та справа призначена для розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача адвокат Давидов С.О. позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити на доводах та підставах, викладених у позові. Представник відповідача Колодочка П.О. у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі на доводах та підставах, викладених у відзиві. В обґрунтування заперечень спірної суми 58\~445, 85 грн, яка була перерахова Банку, будь-яких доказів не надав. Фактичні обставини, встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що 27.10.2017 року виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. зареєстрованим в реєстрі за № 10262, запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 34\~352 долари США 09 центів, що за курсом НБУ на 19.07.2017 року складає еквівалент 890\~755,09 грн, та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3000,00 грн, а всього: 893 755,09 грн. Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпроперовської області від 19.09.2023 року (цивільна права № 185/8238/23) за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Павлоградський відділ Державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню, визнано виконавчий напис № 10262 від 27 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - таким, що не підлягає виконанню, судове рішення набрало законної сили. Крім того, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2012 року (цивільна справа № 2/0417/9745/2012) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 92\~541,63 грн, та стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 12\~828,93 дол. США, що відповідно до курсу НБУ становить 102\~541,63 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2013 року (цивільна справа № 202/36787/2013-ц) заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2012 року скасоване. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2014 року (цивільна справа № 202/37718/13-ц) у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості, відмовлено у повному обсязі, судове рішення набрало законної сили. Крім того, постановою начальника Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мунтян І.А. було відкрито ВП № 57313753 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 27.10.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10262, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 890\~755,09 грн, яке 23.10.2023 року було закінчено, у зв`язку з визнанням виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, головним державним виконавцем Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мунтян І.А. було відкрито ВП № 50909544 на підставі виконавчого листа, виданого 15.01.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 102\~541,63 грн, яке 22.06.2023 року було закінчено, у зв`язку зі скасуванням заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2012 року. Як вбачається з довідки Павлоградського відділу Державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 2829/85319 від 25.09.2023 року на примусовому виконанні у зазначеному відділі знаходились ВП № 57313753, ВП № 50909544. Розмір перерахованих коштів боргу по ВП № 57313753 з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» склав 58\~445,85 грн, а по № ВП 50909544 розмір перерахованих коштів боргу з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» склав 60\~475,70 грн. Предметом спору є повернення безпідставно набутих грошових коштів. Норми права, які застосував суд та висновки Відповідно до ст.\~1212ЦК\~України особа,\~яка набула\~майно або\~зберегла його\~у себе\~за рахунок\~іншої особи\~(потерпілого)\~без достатньої\~правової підстави\~(безпідставно\~набуте майно),\~зобов`язана\~повернути потерпілому\~це майно.\~Особа зобов`язана\~повернути майно\~і тоді,\~коли підстава,\~на якій\~воно було\~набуте,\~згодом відпала. Положення\~цієї глави\~застосовуються незалежно\~від того,\~чи безпідставне\~набуття або\~збереження майна\~було результатом\~поведінки набувача\~майна,\~потерпілого,\~інших осіб\~чи наслідком\~події. Положення\~цієї глави\~застосовуються також\~до вимог\~про: 1)\~повернення виконаного\~за недійсним\~правочином; 2)\~витребування майна\~власником із\~чужого незаконного\~володіння; 3)\~повернення виконаного\~однією із\~сторін у\~зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок ііншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий підхід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому,\~відповідно до\~ст.\~1215\~ЦК України\~не підлягає\~поверненню безпідставно\~набуті: заробітна\~плата і\~платежі,\~що прирівнюються\~до неї,\~пенсії,\~допомоги,\~стипендії,\~відшкодування шкоди,\~завданої каліцтвом,\~іншим ушкодженням\~здоров`я\~або смертю,\~аліменти та\~інші грошові\~суми,\~надані фізичній\~особі як\~засіб до\~існування,\~якщо їх\~виплата проведена\~фізичною або\~юридичною особою\~добровільно,\~за відсутності\~рахункової помилки\~з її\~боку і\~недобросовісності з\~боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із частиною першої статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Відповідно до\~ст.\~190\~ЦК України\~майном як\~особливим об`єктом\~вважаються окрема\~річ,\~сукупність речей,\~а також\~майнові права\~та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Враховуючи те, що рішенням суду визнано виконавчий напис № 10262 від 27 жовтня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., таким, що не підлягає виконанню, суд вважає доведеними доводи представника позивача щодо повернення безпідставно набутого майна у вигляді стягнутих грошових коштів у розмірі 58\~445,85 грн за зазначеним виконавчим написом нотаріуса. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 28.01.2020 року у справі № 910/16664/18, від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18. Тоді, як у задоволенні позовної вимоги щодо повернення грошових коштів у розмірі 60\~475,70 грн, стягнутих за заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.12.2012 року, яке було скасоване, слід відмовити за наступного. Питання про поворот виконання рішення суду регламентовано ст. 444 ЦПК України. Відповідно до\~ч.ч.\~9,\~10\~ст.\~444\~ЦПК України\~якщо питання\~про поворот\~виконання рішення\~не було\~вирішено судом\~відповідно до\~частин першої\~-\~третьої цієї\~статті,\~заява відповідача\~про поворот\~виконання рішення\~розглядається судом,\~який розглядав\~справу як\~суд першої\~інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду. З огляду на зазначені вимоги закону, суд вважає, що представник позивача не дотримався порядку визначеному ст. 444 ЦПК України щодо повороту виконання рішення суду, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1610,00 грн, відповідно до квитанції № 28 від 01.12.2023 року, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 584, 50 грн.

Outcome: partial