Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої на підставі договору про надання правничої допомоги діє представник адвокат Маслова О.Г., пред`явила до суду позов шляхом подання позовної заяви до [PERSON] , яким просить скасувати арешт, накладений ухвалою народного суду Харківського району Харківської області від 13 серпня 1991 року, на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.В. з заявою про прийняття спадщини. Проте приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.В. постановою від 17 лютого 2023 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав,що на спадкове майно накладено арешт ухвалою народного суду Харківського району Харківської області від 13 серпня 1991 року. Через наявність арешту позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на нерухоме майно, що порушує її право власності на спірне майно. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2023 року \~провадження у справі за позовом [PERSON] до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про звільнення майна з-під арешту відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 січня 2024року витребувано з Харківського обласного нотаріального архіву інформацію щодо наявності архівного запису про накладання народним судом Харківського району Харківської області арешту на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . 01 квітня 2024 року судом отримана інформація з Харківського обласного нотаріального архіву щодо наявності документів про реєстрацію заборони № 32/01 від 13 серпня 1991 року на відчуження 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі ухвали народного суду Харківського району Харківської області від 13 серпня 1991 року. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2024 року витребувано з Харківського обласного державного нотаріального архіву належним чином завірену копію ухвали народного суду Харківської області від 13 серпня 1991 року про арешт майна за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування житловим будинком. 13 червня 2024 року на адресу суду надійшла копія ухвали народного суду Харківської області від 13 серпня 1991 року про арешт майна за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування житловим будинком. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 серпня 2024 року, постановленої без видалення суду до нарадчої кімнати, замінено первісного відповідача Пісочинську селищну раду Харківського району Харківської області на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено\~до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, якою вона просить справу розглядати у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачка не з`явилася, надала суду заяву, якою просить справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина спадкодавця [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Савченко Т.Є. від 17 лютого 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] . В обґрунтування постанови приватний нотаріус зазначає, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 17 лютого 2023 року за № 323212146 зареєстровано обтяження: арешт (архівний запис); підстава обтяження ухвала б/н народного суду Харківського району Харківської області від 13 серпня 1991 року, власник: [PERSON] ; об`єкт обтяження: 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] . Згідно ухвали народного суду Харківського району Харківської області від 13 серпня 1991 року у цивільній справі за позовом [PERSON] к [PERSON] про визначення порядку користування житловим будинком накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Суд зазначає, що позов про звільнення майна з-під арешту може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Відповідно положень\~ст.317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно положень ч.1\~ст.319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно положень ч.2\~ст.319 Цивільного кодексу України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець,який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві із часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України) На сьогодні позивач має намір отримати свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту вона позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на нерухоме майно порушує право власності позивача. Під час розгляду справи не здобуто доказів того, що у позивача є будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження спірного майна є надмірним втручанням у її право власності. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить до висновку про необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, оскільки позовні вимоги засновані на законі та знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду. При таких обставинах, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] .

Outcome: approved