Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 21.01.2017 року між нею та відповідачем\~ укладено шлюб. Під час шлюбу народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає про те, що шлюб існує формально, оскільки особисті відносини між ними\~ не склалися, відповідач не забезпечує сім"ю. Спільне господарство не ведеться. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Спільні діти сторін перебувають на утриманні позивачки [PERSON] . У добровільному порядку матеріально утримувати дітей відповідач не бажає. У зв`язку з чим позивач [PERSON] , просить шлюб розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей\~ в розмірі по 7000 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, однак її представник [PERSON] , подав до суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить судова повістка та відповідне Оголошення на ВЕБ-сайті Виноградівського районного суду, причини неявки суду не повідомив, а відтак, враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивачки, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Так, за змістом ч.2 ст.43 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами. У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Перевіряючи поважність причин неявки в судове засідання сторін, суд встановив, що сторонам надсилались судові повістки про виклик в судове засідання на адреси, засоби зв`язку, які зазначено в позовній заяві, однак сторони жодного разу не з`явились і не повідомляли суд про поважність причин неявки в судові засідання. Така поведінка сторін суперечить приписам статей 43, 44 ЦПК України, а тим більше що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З метою запобігання безладному руху справи з врахуванням особливостей судового процесу, та зважуючи на те що сторони нових доказів ніж ті що подано до суду не зможуть подати і такі слід вважати достатніми для вирішення заявлених позовних вимог, то зазначене на думку суду щодо розгляду справи за відсутності сторін не вплине на своєчасний розгляд справи та не призведе до порушення процесуальних прав сторін у спірних правовідносинах. Оскільки явка сторін не була визнана судом обов`язковою, а обставини справи з урахуванням позовних вимог та поданих сторонами доказів судом можливо встановити у повному обсязі, то на підставі приписів ЦПК неявка сторін, не перешкоджає розгляду справи в даному судовому засіданні. Так, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК Україниу зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Додатково, ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками направлена відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Правом подання заперечення проти позову та розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідач не скористався, такі заперечення не подав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними матеріалами. Отже, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає позов підставним та обґрунтованим, який підлягає до повного задоволення\~ із-за\~ таких міркувань. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.01.2017 року між нею та відповідачем\~ укладено шлюб. Під час шлюбу народилося двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . За обставинами позову, є лише формальним, оскільки особисті відносини між позивачем та відповідачем не склалися через відсутність взаємопорозуміння. Крім того у сторін розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Спільне господарство не ведеться. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Так, у відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Таким чином вимога позову про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Вирішуючи вимогу позову про стягнення аліментів суд виходить з наступних мотивів. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Діти сторін проживають з матір`ю (позивачем по справі) та потребують матеріального утримання зі сторони обох батьків. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, вік дитини, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2563 гривні, з 1 квітня - 3030 гривень, з 1 липня - 3663 гривні, з 1 жовтня - 4749 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень, з 1 квітня - 3936 гривень, з 1 липня - 4759 гривень, з 1 жовтня - 6169 гривень. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в розмірі по 7000 гривень, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, стану здоров`я дітей, задовільного стану здоров`я відповідача, його мінливого заробітку, відсутність інших осіб, які б перебували на утриманні відповідача, рівності батьків в утриманні дитини, суд приймає рішення про часткове задоволення позову та визначає розмір стягуваних з відповідача аліментів у сумі\~ 4500 гривень щомісячно, на кожну дитину. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Враховуючи наведені мотиви та підстави, заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти стягуються з дня пред"явлення позову. Днем пред`явлення позову є 10.07.2024 року. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Судові витрат від оплати яких позивач звільнений на підставі ч. 6 ст. 141\~ ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Здійснені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за вимоги позову про розірвання шлюбу в сумі 1211 грн. 20 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також 1211 грн.20 коп. на користь держави, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141\~ ЦПК України.

Outcome: partial