Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

[PERSON] \~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] \~про визнання\~за нею\~права власності\~на земельну\~частку (пай)\~в межах\~середньої земельної\~частки розміром\~32,85\~в ум.кад.га,\~згідно сертифіката\~на право\~приватної власності\~на землю\~в межах\~середньої земельної\~частки серії\~ІФ №\~14-30\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті чоловіка\~ [PERSON] .\~Свої вимоги\~обґрунтовувала тим,\~що 08.11.1993\~року вона\~зареєструвала шлюб\~з [PERSON] ,\~з яким\~з часу\~реєстрації шлюбу\~проживала в\~господарстві своєї\~матері по\~ [ADDRESS] по\~день його\~смерті.\~Згідно свідоцтва\~про зміну\~імені від\~01.06.2004\~року,\~актовий запис\~№ 32\~її чоловік\~змінив прізвище\~на [PERSON] .\~Її чоловікові\~ [PERSON] \~належала земельна\~частка (пай)\~розміром 32,85\~ в\~ умовних\~кадастрових гектарах на території Остринської сільської Ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості, згідно сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-14-30 від 29.03.1996 року, реєстраційний № 000211, зареєстрованого в книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 195, виданого на підставі рішення Остринської сільської Ради народних депутатів від 27.02.1996 року № 8 на ім`я [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Вона прийняла спадщину і бажає оформити її на своє ім`я. Однак, в нотаріальному порядку позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай), у зв`язку з відсутністю необхідного для видачі свідоцтва про право на спадщину документу, який би посвідчував право власності спадкодавця на нерухоме майно земельну ділянку, так як немає його в наявності. Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-14-30 від 29.03.1996 року, реєстраційний № 000211 втрачено. Вказала, що за життя її чоловік не обміняв вищевказаний Сертифікат ні на сертифікат державного зразка, ні на державний акт на право власності на земельну ділянку. На сьогоднішній день немає в наявності бланків сертифікатів державного зразка, яким би можна було замінити попередній сертифікат, виданий сільською радою, оскільки сертифікат державного зразка видавався Тлумацькою РДА, яка на даний час ліквідована. А тому в мотивувальній частині рішення суду необхідно встановити факт приналежності її чоловікові [PERSON] сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-14-30 від 29.03.1996 року, реєстраційний № 000211, виданого на ім`я [PERSON] . З огляду\~на вищенаведене\~просила визнати\~за нею\~право власності\~наземельну частку (пай) в межах середньої земельної частки розміром 32,85 в ум.кад.га, згідно сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ № 14-30 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак 20.11.2024 року через канцелярію суду подала заяву (а.с. 45), в якій позов визнала, просила його задовольнити, справу розглянути у її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що на підставі рішення Остринської сільської Ради народних депутатів від 27.02.1996 року № 8 (а.с. 5-8) [PERSON] (чоловік позивача) було видано сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-14-30 від 29.03.1996 року, реєстраційний № 000211, зареєстрований в книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 196, відповідно до якого він отримав в приватну власність земельну ділянку в розмірі 32,85 в ум.кад.га на території Остринської сільської Ради Тлумацького (Івано-Франківського) району в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості. Вартість земельної ділянки 2056 грн. Цей Сертифікат підлягає заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості, у встановленому законом порядку (а.с. 4). Форма вищевказаного сертифікату була передбачена Положенням про Сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (в умовних кадастрових гектарах), затвердженого рішенням обласної (Івано-Франківської) Ради народних депутатів від 31.07.1995 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 затверджено форму сертифіката на право на земельну частку (пай), однак за життя такого сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] (чоловік позивача) не отримував. Відповідно до Додатку № 1 до сесії Остринської сільської ради народних депутатів від 27.02.1996 року (а.с. 9) та довідки Остринського старостинського округу № 8 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 373 від 02.10.2024 року (а.с. 25) [PERSON] (чоловік позивача) був включений до списку пайовиків спілки селян «Мрія», які мають право на середню земельну частку (пай) під № 4 (а.с. 15-16), розміром 32,85 ум.кад.га і йому було видано сертифікат серії ІФ-14-30 № 0002111. Позивач [PERSON] з 08.11.1993 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадан про про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 33). Відповідно до копії повторного свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 08.09.2010 року (а.с. 32) [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище на [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З оцінки наявних у справі доказів в судовому засіданні встановлено факт приналежності [PERSON] сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії ІФ-14-30 від 29.03.1996 року, реєстраційний № 000211, зареєстрованого в книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 195, виданого на підставі рішення Остринської сільської Ради народних депутатів від 27.02.1996 року № 8 на ім`я [PERSON] . [INFO] [PERSON] (чоловік позивача) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 28). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] (чоловік позивача) вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (чолоік позивача) позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом, так як була зареєстрована та постійно поживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Остринського старостинського округу № 8 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 336 від 10.09.2024 року (а.с. 24). [PERSON] (відповідач, дочка позивача) звернулася до Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області із заявою, в якій від спадщини після смерті батька [PERSON] (чоловік позивача) відмовилася (а.с. 51). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~67/2021 від 24.11.2021 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (чоловік позивача) (а.с. 48-54), з якої вбачається, що [PERSON] (позивач) є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає. Отже, на момент звернення до суду позивач [PERSON] правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка [PERSON] . В нотаріальному порядку позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв`язку з тим, що відсутній необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину документ, який підтверджує право власності на нерухоме майно земельну ділянку, так як немає його в наявності, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області №\~302/02-51 від 28.05.2024 року (а.с. 30). Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода» сертифікат про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки (пай), виданий на ім`я [PERSON] втрачений, тому його слід вважати недійсним (а.с. 31). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved