Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , є батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Матір дитини [PERSON] померла [INFO] . У березні 2022 року батько із сином переїхав до с. Юрківці із м. Києва, з того часу [PERSON] жодного дня офіційно не працював, проживає у будинку покійних батьків. Помешкання потребує капітального ремонту та створення належних умов проживання для дитини, але батько не створив належних умов для проживання та виховання малолітньої дитини. В будинку, де мешкає сім`я антисанітарні умови. Будинок потребує капітального ремонту (в стінах та стелі - діри). Батько зловживає алкогольними напоями, палить. [PERSON] неодноразово було виявлено в стані алкогольного сп`яніння, з приводу чого батько був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до статті 184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей», а саме постановою Немирівського районного суду Вінницької області у справі N?930/1067/23 від 09.05.2023 встановлено, що [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 184 КУпАП, та постановою Немирівського районного суду Вінницької області у справі N?930/1355/24 від 29.05.2024 за ч.2. ст. 184 КУпАП (з). [PERSON] , 2019 року народження, з 03 квітня 2023 перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей Райгородської сільської ради знаходиться по причині визначеній пунктом 15 частини першої статті 1 Закону України "Про соціальні послуги" та п.п.1 п.5 Порядку (постанова КМУ від 01.06.2020 N? 585), а саме ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання своїх обов?язків з виховання дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Райгородської сільської ради, від 10 листопада 2023 року, було розглянуто питання «Про виконання батьківських обов`язків [PERSON] , відносно його малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] ». Тоді батько, [PERSON] , зобов`язався створити належні умови для життя та виховання дитини. Батько дитини [PERSON] ухиляється від виховання та догляду за дитиною, зловживає алкогольними напоями. Батько не піклується про дитину, не займається вихованням та розвитком сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, його поведінка негативно впливає на психіку дитини. Не піклується про фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовкою до самостійного життя. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Посилався на наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що він змінив спосіб свого життя, працевлаштувався робочим в школу, перестав вживати спиртні напої та планує переїхати з сином в м. Київ, де в них є власне житло. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Райгородської сільської ради, в судовому засіданні, позов сільської ради підтримувала, підтвердила доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Конституцією України\~(ст. 51) визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків (ст. 164 СК України). Це є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено,що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Матір дитини [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Актам обстеження умов проживання за адресою [ADDRESS] , встановлено, що житло потребує ремонту, веранда яка слугує за кухню знаходиться в аварійному стані. У помешканні не дотримано санітарно-гігієнічних умов. Дитина спить разом з батьком, постільна білизна брудна та потребує заміни. Дитини не має розвиваючих книжок та іграшок. Запас харчів для повноцінного раціону дитини недостатні, одяг хлопчика відповідає віку та стану. Відповідач неналежно виконував батьківські обов`язки, за що неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 09.05.2023 у справі 930/1067/24, якою [PERSON] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1\~ст.184 КУпАП\~та піддано адміністративному стягненню у\~виді попередження, та постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 29.05.2024 у справі 930/1355/24, якою [PERSON] , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст.184 КУпАП\~та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу. Рішенням Виконавчого комітету Райгородської сільської ради № 62 від 14.05.2024 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] Підстави позбавлення батьківських прав визначені ч. 1\~ст. 164 СК України. Як встановлено судом, на момент ухвалення вищезазначеного висновку існували обставини, що могли бути підставами для рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав. На думку суду, відсутні підстави для висновку, що відповідач на теперішній час ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей (п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України). Наявні докази свідчать лише про неналежне виконання обов`язків, яке не містить ознак ухилення. Так, відповідач проживала з сином та забезпечувала його догляд. Окремі епізоди поведінки батька характеризують його з негативного боку. Умови проживання дитини також очевидно не відповідали загальновизнаним критеріям належного забезпечення побутових та санітарних умов. У судовому засіданні [PERSON] посилалався на зміну способу свого життя, пояснив суду, що працевлаштувався робочим в школу, перестав вживати спиртні напої.. Враховуючи, що під час розгляду даної справи відповідач змінив своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для позбавлення його батьківських прав. Згідно ч. 1\~ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої\~статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Таким чином, відібрання дитини може бути як наслідком задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, так і самостійною формою захисту прав дитини, без розривання правового зв`язку між дитиною та батьками. Згідно\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 1950 р.), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. За змістом зазначеної норми, суд при вирішенні будь-яких спірних питань, пов`язаних із сімейним життям людини, зобов`язаний дотримуватись справедливого балансу між інтересами кожної окремої особи та інтересами суспільства. Суд дійшов переконання, що встановленими в судовому засіданні фактами доведено наявність підстав вважати, що залишення дитини у відповідача є небезпечним для його здоров`я і морального виховання. Отже існує об`єктивна необхідність відібрання дитини від батька. Разом з тим, поведінка відповідача під час судового розгляду свідчить про його щире бажання підтримати зв`язок з сином та забезпечити його виховання у родині. Позбавлення відповідача батьківських прав неминуче призведе до обмеження немайнових прав сина. Зокрема, ще більше обмеження їх спілкування, у порівнянні з тим, яке існує до завершення розгляду даної справи, або повне припинення такого спілкування, може негативно вплинути на психологічний стан дитини. Отже, збереження правового зв`язку між відповідачем як батьком та дитиною, є необхідним для захисту прав та інтересів дитини. Крім того, це може сприяти позитивному впливу на поведінку відповідача з метою зміни його ставлення до виконання батьківських обов`язків та взаємодії з соціальними службами. Нормою ч. 3\~ст. 170 СК України\~передбачено, що у випадку, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей. Таким чином, у випадку свідомого ставлення [PERSON] до створення нормальних умов проживання та виховання дитини, такий захід державного примусу, як відібрання дитини, може бути тимчасовим. Відібрання дитини є частковим задоволенням позовних вимог та не виходить за їх межі, оскільки за змістом ст. ст.\~166,\~167 СК України\~такий захід є наслідком позбавлення батьківських прав, а згідно\~ст. 170 СК України\~він також може застосовуватись окремо. За таких обставин, суд вважає за необхідне передати [PERSON] , [INFO] , під опіку органу опіки та піклування Райгородської сільської ради Гайсинського району Вінницької області. Відповідно до частини четвертої статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи майновий стан відповідача,суд вважає за необхідне, здійснювати стягнення аліментів з відповідача, у розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця. Згідно положень\~ст.191 СК України\~стягнення аліментів здійснюється з дня пред`явлення позову, тобто з 02.07.2024. Рішення в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання.

Outcome: partial