Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: 17 липня 2024 року, виконавчий комітет Білозірсбкої сільської ради через свого представника [PERSON] звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідач фактично не живе разом з дитиною, не забезпечує матеріально, веде аморальним спосіб життя, на іншу дитину вже позбавлення батьківських прав. Позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] та стягнути з відповідачки аліменти на користь [PERSON] , на його утримання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши на адресу суду клопотання про розгляд без її участі. Також зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст.128, ст.131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідача належним чином. Суд, зі згоди представника позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2024 року цивільну справу №707/2016/24 розподіллено судді Смоляру О.А. 19 липня 2024 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 24 вересня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. У зв`язку зі звільненням з посади судді у відставку з 15 жовтня 2024 року [PERSON] , розпорядженням керівника апарату Черкаського районного суду Черкаської області за № 69від 21.10.2024 року, призначено повторний автоматизований розподіл судових справ, і протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено нового суддю - Тептюка Є.П. 22 жовтня 2024 року цивільну справу №707/2016/24 прийнято до провадження з розглядом в порядку загального позовного провадження. 19 листопада 2024 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської ообласті закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. 10 грудня 2024 представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі проти заочного рішення не заперечує. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, видане повторно від 31.07.2018 року, Серія [NUMBER] ). Згідно з витягом реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Батько дитини, згідно сповіщення сім`ї № 110 [INFO] - [PERSON] , [INFO] , вважається зниклим безвісти за особливих умов з 30 липня 2023 р. Відповідно до рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.09.2022 року у справі №707/1600/22 [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнуто на користь останнього аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів її доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з актом оцінки потреб сім`ї від 28.11.2023 року, родина проживає за адресою: [ADDRESS] у складі: [PERSON] - мати, [PERSON] - син, [PERSON] - бабуся, [PERSON] - прабабуся. Дитина має спільну кімнату з бабусею, фактично кімната його, але ночує разом з бабусею від початку війни. Хлопчик має власний телефон, має шафу для одягу у вітальні. Бабуся фактично виконує батьківські обов`язки. До школи хлопець ходить самостійно. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 28.11.2023 року складні життєві обставини наявні через неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків, внаслідок чого остання переклала їх виконання на свою матір - [PERSON] . Випадок класифіковано як випадок середньої складності. Згідно з наказом №54 від 08.12.2023 року Служба у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради малолітнього [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (СЖО), у зв`язку з ухиленням матері від виконання обов`язків із виховання дитини. У відповідності до рішення Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Білозірської сільської ради [PERSON] рекомендовано змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків та надано строк для вирішення ситуації 3 місяці. Згідно з наказом №56 від 18.12.2023 року Служба у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради сформовано склад міждисциплінарної комісії для забезпечення соціального захисту малолітнього [PERSON] , [INFO] . 21.12.2023 року затверджено індивідуальний план соціального захисту малолітнього [PERSON] , [INFO] , який перебуває в СЖО. Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , останній є учнем 7-А класу, який навчається у Білозірськомі ліцеї з першого класу. За характером скромний, стриманий, самостійний., має добрий загальний розвиток, підтримує дружні стосунки з обнокласниками, комінікабельний. Вихованням [PERSON] займається бабуся. Відповідно до листа КЗ «Центр надання соціальних послуг Білозірської сільської ради» від 11.04.2024 року №48/01-10, мати протягом першого місяця соціального супроводу проявила бажання змінити свій спосіб життя, проте згодом [PERSON] на заплановані зустрічі не з`являлася, на телефонні дзвінки не відповідала, була помічена в стані алкогольного сп`яніння. Усі дії [PERSON] супроводжувалися обманом, обіцянками та брехнею. Спроби налагодити контакт з останньою є невдалими, оскільки її бажання налагодити стосунки з дитиною є мінливим. 16.05.2024 року наказом КЗ «Центр надання соціальних послуг Білозірської сільської ради» №27 завершено соціальний супровід сім`ї [PERSON] через невиконання індивідуального плану соціального супроводу. Згідно з рішенням Комісії з питань захисту прав дитини від 20.06.2024 року №27 - [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження факту проживання без реєстрації від 16.07.2024 року, малолітній [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. У відповідності до акту обстеження умов проживання №16/01-21 від 16.07.2024 року дитина проживає з бабусею [PERSON] . Стосунки онука з бабусею дружні та близькі. Бабуся у разі позбавлення її доньки батьківських прав бажає здійснювати опіку над [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком органу опіки та піклування Білозірської сільської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який затверджений рішенням виконавчого комітету Білозірської сільської ради від 25.06.2024 року №111, орган опіки і піклування з метою захисту прав та інтересів дитини вважає, що задорожню [PERSON] , [INFO] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви, яку подано на ім`я начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради за вх.№158/01-32 від 15.07.2024 року [PERSON] добровільно і без примусу погоджується на позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Правові наслідки їй роз`ясненні. Норми права, що підлягають застосуванню: Як передбачено ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 1- 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; повинні поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 15, п. 16, п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. У рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78). ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України). Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Зважаючи на вищевикладене можна зробити висновок про байдужість матері до власної дитини. Суд зважає на те, що кожній дитині вкрай важлива підтримка батьків і вони можуть не зважати на неналежні умови проживання, виховання, тощо, проте держава не може залишити дітей без батьківського піклування, що у ситуації з відповідачами, проявляється в ігноруванні потреб дітей і в довгострокових перспективах може мати вкрай негативні наслідки для психічного та фізичного здоров`я останніх. Хоча позбавлення відповідача батьківських прав і є крайнім заходом впливу, але такий захід не призводить до повного розірвання стосунків сина з матір`ю, так як остання не позбавлені можливості звернутися з позовом про поновлення її батьківських прав. З метою забезпечення права дітей на зростання та виховання у безпечному середовищі, зважаючи на відсутність інтересу відповідача до суті спору, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Судові витрати: Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України. Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 3028 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved