Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ "Агрофірма\~Ільницьких" про стягнення заборгованості по орендній платі, обґрунтувавши вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,3155 га, кадастровий номер: 4823981000:04:000:0554, що розташована: Миколаївська область Кривоозерський район Великомечетнянська сільська рада, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала у оренді ТОВ "Агрофірма Ільницьких", на підставі договору оренди землі від 01 червня 2011 року. Посилаючись на те, що позивач не отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою від ТОВ "Агрофірма Ільницьких" в період дії договору оренди землі(10 років) та після припинення дії договору за 2022 рік, коли відповідач користувався без договору оренди, просить стягнути орендну плату в загальному розмірі 40737 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні визнав обов`язок сплатити позивачу орендну плату за 2022 рік в розмірі 2869,33 грн., втім, оскільки відповідачем було сплачено позивачу 1205 грн. за 2011 рік, а за висновками апеляційного суду у справі №479/692/23 у відповідача не виникло обов`язку сплати орендної плати за 2011 рік, так як строк договору оренди розпочався 07 квітня 2012 року договір, просив зарахувати помилково сплачені 1205 грн. в рахунок оплати орендної плати за 2022 рік, та стягнути заборгованість за 2022 рік в розмірі 1484,33 грн.. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2\~статті 11 ЦК України). Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із\~статтею 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 531 ЦК України\~боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (частина 1\~статті 611 ЦК). Відповідно до частин 1, 3\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до частини 2\~статті 551 ЦК України\~якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог частини 2\~статті 792 ЦК України\~відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким Законом є\~Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до частини 5 статті 6 Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно із частиною першою\~статті 13 цього Закону\~договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону). Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно з положень ч.ч.1,2 ст.22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Положеннями ч.1 ст.23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до положень абзаців 1 та 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 3,3155 га, кадастровий номер: 4823981000:04:000:0554,\~що розташована:\~Миколаївська область,\~Кривоозерський район,\~Великомечетнянська сільська\~рада,\~з цільовим\~призначенням -\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~що підтверджено\~даними витягу\~з Державного\~земельного кадастру\~про земельну\~ділянку №НВ-4800149112023(а.с.7). 01 червня 2011 року з ТОВ "Агрофірма Ільницьких" було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на 10 років, державна реєстрація вказаного договору оренди була проведена 06 квітня 2012 року у відділі Держкомзему у Кривоозерському районі за №482390004000991. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у цивільній справі №479/692/23 рішення Кривоозерського суду Миколаївської області від 14 вересня 2023 року залишено без змін(а.с.108), початок перебігу строку оренди, згідно вищевказаного договору, визнано таким, що розпочався 07 квітня 2012 року, а закінчення строку дії - 07 квітня 2022 року. Отже, відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, вказані вище обставини, встановлені зазначеними рішеннями судів, не доказуються при розгляді даної справи. Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідачем на користь позивача було здійснено, на підставі договору оренди землі від 01 червня 2011 року, нарахування та виплата орендної плати за 2011-2016, 2017-2021 роки (видаткові касові ордери, податкові розрахунки та квитанції про їх прийняття (а.с.36,41,46,51,56), та підтверджено даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб ДПС України.(а.с.34-35). Суд бере до уваги визнання відповідачем обов`язку сплатити позивачу орендну плату за 2022 рік в розмірі 2689,33 грн., та те, що відповідачем було сплачено позивачу 1205 грн. за 2011 рік, зарахувавши помилково сплачені 1205 грн. в рахунок оплати орендної плати за 2022 рік, та вважає за необхідне стягнути заборгованість з відповідача на користь позивача недоплачену орендну плату за користування земельною ділянкою без договору оренди за період 2022 року в розмірі 1484,33 грн.. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково. У відповідності положень ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджена сплата судового збору(а.с.1), яка відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог(1484,33 / 40737 х 1073,60= 39,12 грн.).

Outcome: partial