Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом згідно з яким просить \~стягнути з [PERSON] на користь Закарпатського обласного центру зайнятості суму виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному в розмірі 108920,13 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 10.09.2020 року [PERSON] звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та одночасно написав заяву щодо призначення виплати допомоги по безробіттю. У своїй заяві відповідач запевнив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе самостійно. Відповідно до п.2 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» від 13.02.2009 №60/62, розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітного. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом від 22.03.2022 №0700-0702-8/10157 надано інформацію, що [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію за вислугу років починаючи з 01.10.2011 року. Після отримання вищевказаної інформації, 13.05.2022 року було проведено засідання комісії по розгляду страхових випадків. Протоколом засідання комісії №10 ухвалено скласти «Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості матеріального забезпечення». Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №14 від 16.05.2022 року встановлено: [PERSON] під час перебування на обліку як безробітний з 10.09.2020 року отримував пенсію за вислугою років з 01.10.2011 року, що суперечить поданим даним [PERSON] у заяві про надання статусу безробітного від 10.09.2020 року. У зв`язку з вищенаведеним, безпідставно виплачена допомога по безробіттю за період з 16.09.2020 р. по 11.09.2021 р. неправомірно отримані кошти підлягають поверненню в сумі 108920,13 грн. 16.05.2022р. Ужгородською районною філією Закарпатського обласного центру зайнятості видано наказ №9 про повернення незаконно отриманих коштів. 16.05.2022р. ужгородською районною філією Закарпатського ОЦЗ відповідачу направлено претензію №714.1-28/158, в якій повідомлено про необхідність повернути неправомірно отримані кошти у розмірі 108920,13 грн. Як встановлено ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Таким чином, відповідач на момент подання заяви на отримання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення не відносився до категорії осіб, які можуть набути статус безробітного. 25.07.2022 р.Закарпатський обласний центр зайнятості повторно звернувся з претензією №1055-13 до відповідача про необхідність повернення коштів. Але сума допомоги відповідачем не повернута. 26.10.2022р. листом №1383-13 Закарпатський обласний центр зайнятості звернувся до АТ КБ «Приватбанк» для підтвердження перерахування розміру допомоги по безробіттю, яка підлягає стягненню. 24.11.2022р. отримано відповідь від АТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-221110/32672 згідно якої, банком своєчасно та в повному обсязі, були зараховані грошові кошти на поточний рахунок [PERSON] . А тому з огляду на вищенаведене просить суд задовольнити позов. Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відзиву на позов відповідачем не подано. Оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд доходить наступних висновків. Судом встановлено, що 10.09.2020 року [PERSON] звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості з заявою про надання йому статусу безробітного. Разом з підписанням даної заяви, [PERSON] інформував, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Готовий та здатний приступити до роботи. Також інформував , що пенсію на пільгових умовах та за вислугу років йому не призначено. Разом із тим, зазначив , що ознайомлений з правами та обов"язками зареєстрованого безробітнього та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішенняпро надання статусу безробітнього та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України. 10.09.2020 року [PERSON] звернувся до Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості з заявою щодо призначення виплати допомоги по безробіттю. 23.12.2020 року [PERSON] письмово повідомлено про права та обов`язки, зокрема, що зареєстровані безробітні зобов`язані: своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення, надання соціальних послуг та припинення реєстрації; відповідальність за достовірність поданих Центру зайнятості, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. За період з 16.09.2020 р. по 11.09.2021 р. [PERSON] було нараховано допомогу по безробіттю та платежі в сумі 108920,13 грн. . Як вбачається з листа АТ КБ «Приватбанк», останній своєчасно та в повному обсязі зарахував грошові кошти на поточний рахунок [PERSON] в сумах згідно листа. При перевірці достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 22.03.2022 №0700-0702-8/10157 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , отримує пенсію за вислугу років починаючи з 01.10.2011 року. На підставі виявленого факту, проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення у відповідності до п. 6, 7 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248. Так, 13.05.2022 проведено засідання по розгляду страхових випадків, за результатом якого ухвалено скласти Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості матеріального забезпечення. Та згідно акту №14 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 16 травня 2022 року встановлено, що [PERSON] під час перебування на обліку як безробітний з 10.09.2020 отримував пенсію за вислугу років з 01.10.2011, що суперечить поданим даним [PERSON] у заяві про надання статусу безробітного від 10.09.2020. Висновками підтверджено порушення. Відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» [PERSON] безпідставно виплачена допомога по безробіттю за період з 16.09.2020 по 11.09.2021. Неправомірно отримані кошти підлягають поверненню в сумі 108920,13 грн. Згідно наказу Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості № 9 від 16 травня 2022 року слідує, що було прийнято рішення щодо повернення незаконно виплачених [PERSON] як допомоги по безробіттю коштів та на адресу відповідача 16.05.2022 за № 714.1-28/158 та 08.08.2022 за № 1055-13 були направлені листи про повернення вищевказаних коштів. Згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітним є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до пункту першого частини першої статті 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років. Згідно п.7 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, в тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку. З врахуванням наведеного призначення пенсії на пільгових умовах є підставою для припинення реєстрації безробітного, а також унеможливлює таку реєстрацію у випадку звернення до служби зайнятості особи, яка таку пенсію вже отримує. До такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 04 жовтня 2018 року у справі №452/1710/16-ц. Частина 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачає, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно із ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Згідно із абз.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить про те, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року №6-91цс14 та в постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні Державної служби зайнятості України в особі відповідного районного центру, про відсутність або втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю. Відповідач [PERSON] на момент подання заяви на отримання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення не відносився до категорії осіб, які можуть набути статус безробітного. Відповідач був письмово повідомлений про свої права та обов`язки, під час неодноразового відвідування центру зайнятості мав змогу повідомити про факт отримання пенсії. Крім того, при зверненні із заявою про надання статусу безробітного підтвердив свою відповідальність щодо достовірності поданих ним даних та відомостей. А тому на підставі вищенаведеного, враховуючи, що [PERSON] безпідставно виплачена допомога по безробіттю, яка на теперішній час ним не повернута, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим і з [PERSON] на користь Закарпатського обласного центру зайнятості підлягає стягненню сума виплаченого матеріального забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному, виплачена йому за період 16.09.2020 року по 11.09.2021 року, в розмірі 108920,13 грн. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved