Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У травні 2022 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява Броварської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації. В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач посилається\~на те,\~що Броварською\~окружною прокуратурою\~Київської області\~під час\~опрацювання відомостей,\~отриманих з\~метою встановлення\~наявності підстав\~для вжиття\~заходів представницького\~характеру в\~інтересах держави\~в суді,\~виявлено факти\~порушення вимог\~земельного та\~лісового законодавства,\~допущених під\~час відведення\~земельної ділянки,\~яка знаходиться\~в адміністративних межах Русанівської сільської ради за межами населеного пункту, у приватну власність фізичної особи за рахунок земель лісового фонду. Проведеною перевіркою встановлено, що розпорядженням Броварської районної державної адміністрації Київської області від 06.04.2009 № 519 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність 20 громадянам загальною площею 32,3337 га, в тому числі [PERSON] та [PERSON] , площею по 1,0000 га кожному для ведення особистого селянського господарства за рахунок державних земель запасу, розташованої на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] 31.12.2010 видано державний акт серії ЯИ 474910 на право власності на земельну ділянку площею 1,0000 га з кадастровим номером 3221288000:05:003:0018, яка розташована на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Право власності зареєстровано 20.02.2016 управлінням Держгеокадастру у Броварському районі Київської області. 27.05.2021 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1356 [PERSON] відчужила зазначену земельну ділянку на користь [PERSON] , який і є її останнім власником. Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. прийнято рішення від 27.05.2021 № 58400955 про державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на вищевказану спірну земельну ділянку (номер об`єкта нерухомого майна 2370212632212). Крім того,\~на підставі\~вказаного вище\~розпорядження [PERSON] \~25.06.2009\~видано державний\~акт серії\~ЯИ 474909\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~площею 1,0000\~га з\~кадастровим номером\~3221288000:05:003:0017,\~яка розташована\~на території\~Русанівської сільської\~ради Броварського\~району Київської\~області,\~з цільовим\~призначенням для\~ведення особистого\~селянського господарства.\~Право власності\~зареєстровано 20.02.2016\~управлінням Держгеокадастру\~у Броварському\~районі Київської\~області.\~25.05.2021\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~земельної ділянки\~№ 1328\~ [PERSON] \~відчужив дану\~земельну ділянку\~на користь\~ [PERSON] ,\~який і\~є її\~останнім власником.Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В. прийнято рішення від 25.05.2021 № 58344188 про державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3221288000:05:003:0017, площею 1,0000 га, для ведення особистого селянського господарства (номер об`єкта нерухомого майна 2367680732212). Позивач вважає, що розпорядження Броварської районної державної адміністрації Київської області від 06.04.2009 № 519 та подальша реєстрація права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3221288000:05:003:0018 та 3221288000:05:003:0017 прийняті з порушеннями земельного та лісового законодавства, оскільки останні відносяться до земель лісового фонду, у зв`язку з чим, розпорядження органу виконавчої влади підлягає визнанню недійсним, рішення про державну реєстрацію - скасуванню, а земельні ділянки підлягають поверненню у державну власність. З наведених підстав, Броварська окружна прокуратура Київської області просила усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами: 3221288000:05:003:0018, 3221288000:05:003:0017 площею 1,0000 га кожна, які розташовані на території Русанівської сільської ради Броварського району на Київської області, шляхом визнання недійсним розпорядження Броварської районної державної адміністрації від 06.04.2009 №519 про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] , загальною площею 1,0000 га (кадастровий номер 3221288000:05:003:0018), [PERSON] , загальною площею 1,0000 га (кадастровий номер 3221288000:05:003:0017) для ведення особистого селянського господарства за рахунок державних земель запасу, розташованих на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області; усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками площею 1,0000 га кожна, які розташовані на території Русанівської сільської ради Броварського району на Київської області, шляхом скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.05.2021 за індексним номером 58400955 та від 25.05.2021 за індексним номером 58344188 з одночасним припиненням речових прав [PERSON] на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221288000:05:003:0018, 3221288000:05:003:0017 площею 1,0000 та кожна для особистого селянського господарства, розташовану на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області; усунути перешкоди у здійсненні Київською обласною державною адміністрацією права користування та розпорядження вищевказаними земельними ділянками з кадастровими номерами 3221288000:05:003:0018, 3221288000:05:003:0017 шляхом їх повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння [PERSON] . Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по сплаті судового збору. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області Гармаш В.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Київська обласна державна адміністрація представника для участі у судовому засіданні не направила, адміністрація повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. У судове засідання Броварська районна державна адміністрація Київської області представника не направила, до початку розгляду справи по суті надійшов лист від Броварської районної військової адміністрації Київської області щодо слухання справи за відсутності представника адміністрації за наявними у справі документами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов не подала. Представник відповідача [PERSON] адвокат Якубов Яшар Елхан огли у судових засідання заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що [PERSON] є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок, які придбав на підставі договорів купівлі-продажу, нотаріусом при оформленні договорів перевірено правовстановлюючі документи й жодних обмежень не встановлено, договори дійсні, й спірні земельні ділянки ніколи не були землями лісогосподарського призначення. З наведених підстав, адвокат просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову, про що подав до суду відповідну письмову заяву. Представник третьої особи Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - Олійник А.В. підтримала позовні вимоги, проти їх задоволення у повному обсязі не заперечувала. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до Розпорядження № 519 від 06 квітня 2009 року Броварської районної державної адміністрації Київської області, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства 20 громадянам України за межами населеного пункту на території Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, та передано у власність 20 громадянам України (згідно з додатком) земельні ділянки загальною площею 32,3337 га сіножаті, за рахунок державних земель запасу в адмінмежах Русанівської сільської ради за межами населеного пункту. Згідно Додатку до вищевказаного розпорядження № 519 від 06 квітня 2009 року відповідачам [PERSON] та [PERSON] передані земельні ділянки сіножаті загальною площею 1,0000 га кожному. 20.02.2016 Управлінням Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, на підставі державного акту ЯИ № 474909 від 31.12.2010, виданого згідно розпорядження Броварської РДА № 519 від 06.04.2009, за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку, розташовану у адміністративних межах Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер: 3221288000:05:003:0017, площею 1,0000 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 289057119 від 08.12.2021 земельна ділянка кадастровий номер 3221288000:05:003:0017 площею 1 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2367680732212, зареєстрована на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 25 травня 2021 року приватним нотаріусом районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1328. Право власності [PERSON] зареєстроване в реєстрі 25.05.2021, номер запису про право власності: 42134846, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 58344188 від 25.05.2021. 20.02.2016 Управлінням Держгеокадастру у Броварському районі Київської області, на підставі державного акту ЯИ № 474910 від 31.12.2010, виданого згідно розпорядження Броварської РДА № 519 від 06.04.2009, за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку, розташовану у адміністративних межах Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер: 3221288000:05:003:0018, площею 1,0000 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 289056891 від 08.12.2021 земельна ділянка кадастровий номер 3221288000:05:003:0018 площею 1 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2370212632212, зареєстрована на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 27 травня 2021 року приватним нотаріусом районного нотаріального округу Київської області Саверою М.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1356. Право власності [PERSON] зареєстроване в реєстрі 27.05.2021, номер запису про право власності: 42186236, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 58400955 від 27.05.2021. Відповідно до листа Державного підприємства «Бориспільське лісове господарство» № 530 від 30.11.2021, адресованого керівнику Броварської окружної прокуратури, ДП «Бориспільський ліспгосп» повідомив, що в Публічній кадастровій карті України виявлені земельні ділянки, які повністю або частково накладаються на землі, які знаходяться в постійному користуванні ліспгоспу, при цьому, лісгосп не надавав погодження на вилучення таких земельних ділянок із складу земель лісгоспу і не погоджував межі ділянок, як суміжний землекористувач. Вказав, що інформація від органів виконавчої влади або місцевого самоврядування щодо вилучення земельних ділянок із складу земель лісгоспу у ДП «Бориспільський ліспгосп» відсутня. Серед вищевказаних земельних ділянок також є й земельна ділянка, розташована в адміністративних межах Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий № 3221288000:05:003:0017, яка частково накладається на землі, що знаходяться в постійному користуванні лісгоспу. Крім того, земельна ділянка кадастровий № 3221288000:05:003:0018, розташована в адміністративних межах Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, повністю накладається на землі, що знаходяться в постійному користуванні лісгоспу. У зв`язку з наведеним, ДП «Бориспільський ліспгосп» просив провести перевірку законності набуття права на земельні ділянки з відповідним цільовим призначенням та витребувати земельні ділянки з чужого незаконного володіння. За змістом листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-10-0.333-14435/2-21 від 23.12.2021, документації із землеустрою щодо вищевказаних спірних земельних ділянок, зокрема, за кадастровими номерами: 3221288000:05:003:0017 та 3221288000:05:003:0018, в місцевому фонді документації із землеустрою та оцінки земель Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області не виявлено. Державна реєстрація речового права на зазначені земельні ділянки відбулася відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На запит Броварської окружної прокуратури Українське державне проектно лісовпорядне виробниче об`єднання «Укрдержліспроект» надало фрагменти з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталів 69 та 73 Баришівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» і межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2003 та 2014 років та межами земельних ділянок згідно з поданими кадастровими номерами. Відповідно до листа Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області від 16.12.2021, виконавчий комітет селищної ради повідомив, що Русанівською сільською радою або Великодимерською селищною радою не приймалися рішення про вилучення земельних ділянок, зокрема, за кадастровими номерами № 3221288000:05:003:0017 та № 3221288000:05:003:0018, з державного лісового фонду, рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок не приймалося, будь-яка містобудівна документація пов`язана із вказаними ділянками в матеріалах Великодимерської селищної ради відсутня. Згідно листа ДП «Бориспільський лісгосп» № 578 від 15.12.2021, лісгоспом не надавались упродовж 2000-2014 років погодження на вилучення з постійного користування ДП «Бориспільське лісове господарство» земель лісогосподарського призначення для подальшого використання земельних ділянок, зокрема, з кадастровими номерами № 3221288000:05:003:0017 й № 3221288000:05:003:0018, які розташовані в адміністративних межах Русанівської сільської ради Броварського району Київської області. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (постанова Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 (адміністративні провадження № К/9901/16194/19; К/9901/16864/19)). Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (пункт 5.5)). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19, пункт 14)). Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~1 ЛК України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Згідно ч. 3 ст. 1 ЛК України, усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. В Україні ліси та землі лісогосподарського призначення є об`єктами підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання та спеціальною процедурою надання. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави (частина третя статті 1 ЛК України). За приписами п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування. Так, судом встановлено, зокрема, з листів Державного підприємства «Бориспільський ліспгосп» № 550 від 30.11.2021 та № 578 від 15.12.2021 та Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» № 1160 від 22.12.2021 з доданими до неї фрагментами з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталів 69 та 79 і межами їх таксаційних виділів за даними лісовпорядкування 2003 та 2014 років, спірна земельна ділянка з кадастровим номером № 3221288000:05:003:0018 загальною площею 1,0000 га розташована та повністю накладається на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДП «Бориспільський лісгосп», а саме в кварталі 73, виділ 15 Баришівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» згідно з планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, а спірна земельна ділянка з кадастровим номером № 3221288000:05:003:0017 загальною площею 1,0000 га розташована та частково накладається на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДП «Бориспільський лісгосп», а саме в кварталі 73, виділ 16 Баришівського лісництва ДП «Бориспільський лісгосп» згідно з планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Факт віднесення спірних земельних ділянок до земель лісогосподарського призначення підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування: проектом організації та розвитку лісового господарства 2004 року, 2014 року. При цьому погодження на вилучення чи зміну цільового призначення вказаних земельних ділянок не надавалося землекористувачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до частини першої статті 8, частини першої статті 9 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності; у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності. Згідно зі статтею 10 ЛК України ліси в Україні можуть перебувати у приватній власності; суб`єктами права приватної власності на ліси є громадяни та юридичні особи України. Відповідно до статті 12 ЛК України громадяни та юридичні особи України можуть безоплатно або за плату набувати у власність у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств замкнені земельні лісові ділянки загальною площею до 5 гектарів; ця площа може бути збільшена в разі успадкування лісів згідно із законом; громадяни та юридичні особи можуть мати у власності ліси, створені ними на набутих у власність у встановленому порядку земельних ділянках деградованих і малопродуктивних угідь, без обмеження їх площі; ліси, створені громадянами та юридичними особами на земельних ділянках, що належать їм на праві власності, перебувають у приватній власності цих громадян і юридичних осіб. Можливість набуття права приватної власності на земельну ділянку лісогосподарського призначення передбачена також положеннями статей 56, 57 ЗК України. Про зазначене також вказувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 53 зазначеної постанови). Звертаючись до суду з позовом у даній справі, прокурор посилався на те, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення та перебувають у постійному користуванні ДП «Бориспільське лісове господарство», вибули із володіння власника незаконно, тому просив суд: визнати недійсним розпорядження районної державної адміністрації; скасувати державну реєстрацію права власності та усунути перешкоди у здійсненні прав користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення шляхом їх повернення на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння відповідача [PERSON] . Таким чином, прокурор пред`являє саме негаторний позов. Серед способів захисту майнових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння у порядку статей 387, 388 ЦК України (віндикаційний позов) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном згідно зі статтею 391 ЦК України (негаторний позов). Позовом про витребування майна, зокрема віндикаційним позовом, є вимога власника, який не є володільцем належного йому на праві власності (на правах володіння, користування та розпорядження) індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа останнім, про витребування (повернення) цього майна з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це вимога власника, який є володільцем майна (відновив володіння майном), до будь-якої особи про усунення перешкод (шляхом повернення майна, виселення, демонтажу самочинного будівництва тощо), які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, які можуть призвести до виникнення таких перешкод. Зазначений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Факт володіння нерухомим майном за загальним правилом можна підтвердити, зокрема державною реєстрацією права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18, пункт 89)). Цей фактичний стан володіння слід відрізняти від права володіння, яке належить власникові (частина перша статті 317 ЦК України) незалежно від того, є він фактичним володільцем майна, чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість ця особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем останнього, але не набуває право володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Отже, володіння нерухомим майном, яке посвідчує державна реєстрація права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункти 65-67)). Фізичне зайняття особою, за якою не зареєстроване право власності на нерухоме майно, не позбавляє власника фактичного володіння, але створює перешкоди у здійсненні ним права користування своїм майном. Інакше кажучи, зайняття земельної ділянки, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цією ділянкою. У таких випадках її власник має право вимагати усунення цих перешкод (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункти 70-71)). Заволодіння земельними ділянками є неможливим лише в разі, якщо на такі ділянки в принципі, за жодних умов не може виникнути право власності. Якщо ж закон допускає набуття права власності на земельні ділянки, але обмежує їх використання лише з певною метою, то передання ділянок з порушенням такого обмеження може свідчити про те, що право власності порушника на земельну ділянку не виникло, але не свідчить про неможливість заволодіння (зокрема неправомірного) земельною ділянкою. З урахуванням наведеного визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном. Метою позову про витребування майна (незалежно від того, на підставі приписів яких статей ЦК України цю вимогу заявив позивач) є забезпечення введення власника - позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Так, у випадку нерухомого майна означене введення полягає у внесенні запису (відомостей) про державну реєстрацію за позивачем права власності на відповідне майно (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18 пункт 89), від 07 листопада 2018 року у справах № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18, пункт 95) і № 488/6211/14-ц (провадження № 14-235цс18, пункт 84), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 146), від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20), від 06 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21пункт 37)). Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) у порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 368/1158/16-ц (провадження № 14-140цс18), від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21)). Держава, в інтересах якої прокурор звернувся до суду, не є володільцем спірної земельної ділянки, але як власник має право володіння нею (частина перша статті 317 ЦК України). Тому права держави підлягають захисту шляхом витребування такої ділянки з володіння кінцевого набувача. Статус володільця у держави буде відновлений у разі задоволення вимог про витребування на її користь спірної земельної ділянки та внесення до відповідного державного реєстру запису про право власності держави на цю ділянку. Таким чином, оскільки встановлено, що спірні земельні ділянки вибули з володіння держави, право власності на них зареєстроване за відповідачем [PERSON] , суд дійшов висновку, що заявлений прокурором негаторний позов про повернення спірних земельних ділянок, у контексті зазначених обставин справи, не спрямований на ефективне відновлення права держави на спірні земельні ділянки. Суд звертає увагу, що витребування земельних ділянок у власність держави потребує оцінки добросовісності дій її фактичного реєстраційного володільця, який набув право власності на них на підставі правочину, а також пропорційності втручання у його право власності у відповідності до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, норми матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що обраний прокурором спосіб захисту є неефективним й, у контексті обставин справи, належним способом захисту прав держави є звернення до суду з вимогами про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, ураховуючи, що держава позбавлена права володіння останніми. Наведене відповідає висновку, викладеному у постановах Верховного Суду від 01 травня 2024 року у справі № 369/2869/22 (провадження № 61-15246св23), від 11 червня 2024 року у справі № 370/600/22 (провадження № 61-781св24) та від 09 жовтня 2024 року у справі № 369/13968/21 (провадження № 61-9356св24). Обрання неефективного способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. З огляду на вищевикладене, у задоволенні позовних вимог заступника керівника Броварської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Броварської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», про усунення перешкод користування майном, шляхом скасування розпорядження, рішень про державну реєстрацію права власності, повернення земельних ділянок, слід відмовити, оскільки позивачем обрано неефективний спосіб захисту. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed