Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі по тексту - Відповідач) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Станом на день смерті їй належали земельні ділянки: земельна ділянка площею 1,0828 га., яка розташована за межами населеного пункту на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222086400:03:013:0029 (державний акт серії ЯЛ №838293); земельна ділянка площею 1,4580 га., яка розташована за межами населеного пункту на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222086400:03:013:0028 (державний акт серії ЯЛ №838292); земельна ділянка площею 1,0420 га., яка розташована за межами населеного пункту на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222086400:04:006:0040 (державний акт серії ЯЛ №838344). За життя її матірю, [PERSON] , було складено заповіт, відповідно до якого вона заповідала все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належало їй на день смерті і на що вона за законом мала право позивачці. Починаючи з 2020 року позивачка почала займатись оформленням, у встановленому законом порядку, спадщини, однак, через необізнаність про встановлені законом строки, початок повномасштабного вторгнення рф на територію України, перебування с.Феневичі та смт.Іванків під окупацією російських військ, вона не прийняла та не оформила, у встановлений законом термін спадщину. Крім того, вважала, що оскільки у мене наявний заповіт, то вона є законною власницею спадкового майна після смерті своєї матері. 28 травня 2024 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Білана Є.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері однак їй було видано роз`яснення про відмову у заведенні спадкової справи (вих.№170/01-16) у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини визначеним ст.1270 ЦК України, за таких обставин, вона звернулась до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 27.11.2024 року у справі було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання на 11 грудня 2024 року. Позивач у позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач 10.12.2024 року звернулися до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явилися, сторонами подано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, суд вирішує справу за наявними матеріалами, які містяться у справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється, оскільки сторони в судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 січня 2017 року, [PERSON] , померла [INFO] , про що виконкомом Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області було зроблено актовий запис №1. За життя, [PERSON] уклала заповіт який 18.09.2008 року було посвідчено секретарем Феневицької сільської ради Понько Н.Д., відповідно до якого вона заповідала все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належало їй на день смерті і на що вона за законом мала право - [PERSON] (Позивачу). Відповідно до державного акту серії ЯЛ №838293 [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,0828 га., яка розташована за межами населеного пункту на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222086400:03:013:0029. Крім того, відповідно до державного акту серії ЯЛ №838292 [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,4580 га., яка розташована за межами населеного пункту на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222086400:03:013:0028 (державний акт). Крім того, відповідно до державного акту серії ЯЛ №838344 [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,0420 га., яка розташована за межами населеного пункту на території Феневицької сільської ради Іванківського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 3222086400:04:006:0040. Згідно роз`яснення приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Білана Є.Г. про відмову у заведенні спадкової справи від 16.11.2024 року (вих.№170/01-16) позивачці було відмовлено у заведенні спадкової справи, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини визначеним ст.1270 ЦК України. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд погоджується з твердженням позивача, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є вагомими, у зв`язку з введенням на території України воєнного стану та перебування Вишгородського району Київської області (в т.ч. с.Феневичі та смт.Іванків) під окупацією російських військ. Слід зазначити, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини слід також потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй в постанові від 21 вересня 2020 року справі № 130/2517/18 (провадження №61-14962св19) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91680615). Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, оскільки позивач у своєму позові просила судовий збір, який сплачений при подачі вказаного позову, залишити за нею, то в силу ст.13 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, судовий збір з відповідачів на користь позивача не стягується. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved