Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

09.12.2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла заява адвоката Пелиха Олега Віталійовича про ухвалення рішення про розподіл судових витрат. У заяві представник позивача, адвокат Пелих О.В., прохав суд винести додаткове рішення, яким стягнути з ТОВ «Рабус» на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 5299 гривень, понесені ним у зв`язку з розглядом справи за його позовом до ТОВ «Рабус» про стягнення сум, що належать працівникові при звільненні, та стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Представник позивача [PERSON] , адвокат Пелих О.В., подав заяву про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача. Заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав у повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Рабус», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про ухвалення рішення про розподіл судових витрат підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що позов [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Рабус» на користь [PERSON] 57 254,40 гривень, з яких 28 627,20 грн. невиплаченої заробітної плати, 14 313,60 грн. компенсації за невикористані відпустки та 14 313,60 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Також стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Рабус» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати, зобов`язавши позивача протягом п`яти днів після ухвалення рішення подати докази щодо розміру понесених судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, суду надано: договір про надання правової допомоги №0506 від 21.08.2024 року, доручення про надання правової допомоги № 0506/1 від 21.08.2024 року, акт про приймання-передачу юридичних послуг від 07.12.2024 року, остаточний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від 08.12.2024 року, рахунок-фактуру від 07.12.2024 року, платіжну інструкцію про сплату гонорару у розмірі 5299 гривень (а.с. 8, 61-65). З даних документів вбачається, що розмір витрат на правову допомогу складає 5299 гривень. Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5299 гривень. Крім цього, оскільки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач був звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення заробітної плати та грошової компенсації за невикористані відпустки, яка включається до структури заробітної плати, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved