Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

18.11.2024р. [PERSON] , через свого представника [PERSON] , в порядку окремого провадження звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . [INFO] її чоловік помер і після його смерті відкрилася спадщина до складу якої ввійшло належне померлому нерухоме майно. З метою оформлення спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Проте, у вчиненні даної нотаріальної дії їй було відмовлено, оскільки в правовстановлюючому документі спадкодавця на належне йому майно, прізвища власника зазначено невірно « [PERSON] » замість « [PERSON] ». В зв`язку з цими обставинами заявниця не має змоги реалізувати свої спадкові права, а тому просила встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , договору дарування житлового будинку, посвідченого Княждвірською сільською радою 11 квітня 1992 року за реєстровим №29. Ухвалою суду від 20.11.2024р. у справі за заявою [PERSON] було відкрито провадження та призначено розгляд справи на 19 грудня 2024р. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву в якій просив розглянути справу за їхньої відсутності. Заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засіданні не з`явився. 05.12.2024р. Печеніжинська селищна рада подала до суду письмове клопотання, в якому просила розглянути справу за відсутності їхнього представника. Свою позицію щодо суті заявлених вимог не зазначили. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , Нижненською сільською радою Коломийського району, Івано-Франківської області 08 березня 1977 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3. Відповідно до\~договору дарування,\~який був\~посвідчений секретарем\~виконавчого комітету\~Княждвірської сільської\~ради 11 квітня 1992 року за реєстровим №29, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19.09.2023р. був складений актовий запис № 1028. Стаття 1216 ЦК України визначає спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст.. 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється\~за заповітом\~або за\~законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.10.2024р., після смерті чоловіка, [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Нотаріус у видачі свідоцтва відмовив, вказавши, що право власності на житловий будинок зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Княждвірською сільською радою 11 квітня 1992 року за реєстровим №29. Отже, судом встановлено, що через невідповідність однієї букви в прізвищі [PERSON] між свідоцтвом про його смерть та правопідтверджуючим документом на належне йому нерухоме майно, заявниця, як спадкоємиця, позбавлена можливості оформити спадщину на житловий будинок свого покійного чоловіка. З долучених до заяви документів, а саме пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що в них всіх анкетні дані особи зазначені « [PERSON] ». Відтак, проаналізувавши вищевказані документи та порівнявши між собою відомості, які в них зазначені, суд вважає доведеним приналежність договору дарування житлового будинку, посвідченого Княждвірською сільською радою 11 квітня 1992 року за реєстровим №29 [PERSON] , оскільки анкетні дані про обдарованого в цьому договорі являються фактично тотожними з даними інших документів, наданих заявницею для порівняння, окрім останньої букви в зазначенні прізвища. Таким чином, виходячи з встановлених в судовому засіданні відомостей, суд вважає наявні дані належними та достатніми доказами для встановлення факту про який просить [PERSON] , як такий, що матиме для заявниці юридичне значення. На підставі зазначеного та

Outcome: approved