Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що 20 серпня 1999 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та обов`язки, відсутністю взаєморозуміння шлюбні відносини з відповідачкою фактично припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з [PERSON] . Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 30.10.2024 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій вказала, що вона згодна на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 20 серпня 1999 року зареєстрували шлюб у Ясенівській селищній раді міста Ровеньки Луганської області, актовий запис № 45, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с. 4/. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 5/. \~\~\~\~ Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя та обов`язки, відсутністю взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх позивач та відповідач наміру та бажання не мають, що підтверджується доводами позовної заяви та наданою відповідачкою суду заявою про це. Спільне господарство сторони не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої неповнолітньої дитини, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України,\~\~шлюб між сторонами слід розірвати.\~\~\~ Враховуючи те, що позов задоволено, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач, як особа з інвалідністю ІІ групи, звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1 211,20 грн підлягає стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved