Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Заявники звернулися до суду із указаною заявою, в якій зазначено, що перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.05.2018. Власних дітей не мають за станом здоров`я, виявили бажання усиновити дитину, надати їй догляд, виховання та сімейний затишок, розуміємо усі аспекти, пов`язані з усиновленням. Факт усиновлення дитини добре обміркований, вважають себе спроможними дати усиновленій дитині необхідну любов та турботу. За час подружнього життя створили теплу сімейну атмосферу, мають гарні стосунки та всі необхідні умови для виховання усиновленої дитини. Заявники в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Житомирської міської ради в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. Представник заінтересованої особи КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради в судовому засіданні не заперечувала щодо усиновлення. Начальник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Мороз Д. направила на адресу суду листа, в якому просить проводити розгляд справи у відсутність представника відділу. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Житомир, свідоцтво про народження (видане повторно) серія [NUMBER] , видане 23.04.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 495 (а.с. 41). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 24.04.2024 № 650 [PERSON] , [INFO] , влаштовано до КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків» Житомирської обласної ради. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19.09.2024 по справі № 296/4065/24 ухвалено позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на користь особи або установи, яка надалі буде здійснювати догляд за дітьми, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 01 травня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на іншу дитину, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Рішення набрало законної сили 21.10.2024 (а.с. 52-55). Відомості про батька дитини згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 42). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 06.11.2024 № 1759 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Службою (управлінням) у справах дітей Житомирської міської ради [PERSON] взято на первинний облік та поставлено на облік дітей, які можуть бути усиновлені (а.с. 50). Згідно з довідкою, виданою службою (управлінням) у справах дітей Житомирської міської ради від 24.04.2024 № 869/1/107 у малолітнього [PERSON] є малолітній брат, [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком [PERSON] (а.с. 49). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстровано 20.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, про що складено відповідний актовий запис № 291 (а.с. 17). Відповідно до медичних висновків про стан здоров`я від 04.04.2024, виданими ТОВ «Медичний Центр Асклепій Плюс», [PERSON] та [PERSON] , можуть бути усиновлювачами (а.с. 18, 19). Згідно із витягами з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Міністерства внутрішніх справ України [PERSON] та [PERSON] станом на 17.02.2024 до кримінальної відповідальності не притягуються, незнятої чи непогашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають (а.с. 20, 21). Подружжя матеріально забезпечене, проживають у трикімнатній квартирі, яка на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та його матері. Квартира загальною площею 63,66 кв.м., з усіма зручностями. В квартирі чисто, охайно та затишно, в наявності необхідні меблі та побутова техніка,, є можливість виділити окреме місце в дитячій кімнаті для комфортного поживання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання (а.с. 31). Відповідно до Висновку служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради № 487/2/2413 від 19.09.2024, [PERSON] та [PERSON] можуть бути кандидатами в усиновлювачі (а.с. 33-34). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради № 18/5202 від 25.11.2024, орган опіки та піклування вважає доцільним усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 35-38). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 3 ст. 5 СК України держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійсненні на підставі рішення суду, крім випадків, передбачених ст. 282 СК України. Усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя. Згідно вимог ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Відповідно до вимог ст. 213 СК України переважне право на усиновлення дитини має громадянин України у сім`ї якого виховується дитина, який є чоловіком матері, дружиною батька дитини, яка усиновлюється. У відповідності до ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріально. Частинами 1, 4 статті 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, яка ратифікована Україною та відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Право на сім`ю є одним з пріоритетів правових норм з захисту прав дітей і у найвищих інтересах дитини це, зокрема, підтримується «Європейською конвенцією про здійснення прав дітей» від 25 січня 1996 року ЕТS № 160, ратифікованої Верховною Радою України 03 серпня 2006 року, де у положеннях статті 1 зазначається, що ніщо не заважає сторонам процесу застосовувати правила, які є більш сприятливими для підтримки та здійснення прав дітей. Як передбачено статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 6 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що за якою дитина, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 230 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання змінити відомості про місце народження та дату народження дитини. У рішенні про усиновлення суд змінює відомості про місце народження та дату народження дитини, якщо це відповідає її інтересам. Відповідно ч. 2 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. На підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється (ст. 233 СК України). Суд, задовольняючи вимоги стосовно усиновлення дитини, враховує перш за все, той факт, що дитина потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист. Суд виходить з фактичних інтересів дитини та розумінь нормального виховання, докази надані заявником підтверджують той факт, що дитина буде виховуватися в гідній сім`ї, яка забезпечить їй гідний рівень життя, моральний та духовний розвиток. За таких обставин, зважаючи на найвищі інтереси дитини та можливість заявників у повній мірі забезпечити гармонійний розвиток дитини, виховувати в атмосфері щастя, любові і розумінні, надавати підтримку, належний рівень життя, освіту, піклуватись про дитину, а також беручи до уваги бажання, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та можливість її задоволення.

Outcome: approved