Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] , яка є рідною бабусею дитини [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує наступним. 13.09.2021 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми за позовом [PERSON] позбавлена батьківських прав матір дитини - [PERSON] . В задоволенні позовної вимоги щодо встановлення [PERSON] опікуном дитини було відмовлено, оскільки батько дитини [PERSON] - не позбавлений батьківських прав. [PERSON] з 2017 року не проживає з дитиною, знаходиться за кордоном. Станом на день розгляду цього позову, ситуація не змінилася. Дитина [PERSON] перебуває на повному утриманні своєї бабусі [PERSON] , проживає з нею разом, опікується нею, дбає про її фізичний і духовний розвиток, займається її навчанням та підготовкою до самостійного життя. Батько ніякої участі у догляді за дитиною та її вихованні не приймає, ніколи не займався її розвитком, перестав з нею спілкуватись. Тобто, відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує. Всі питання щодо виховання дитини вирішує бабуся [PERSON] . У відповіді на звернення до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради щодо призначення позивачки опікуном дитини, позивачці було рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з викладеним, позивачка була вимушена звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав батька дитини [PERSON] та призначення її, [PERSON] опікуном дитини [PERSON] . Ухвалою суду від 27.08. 2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача - адвокат Ющенко А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю із зазначених в позові підстав, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, але повторно в судове засідання не з`явився, у наданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив наступне. На даний час відповідач має іншу сім`ю, постійно проживає за кордоном, визнає, що вихованням і утриманням дитини не займається, ці обов`язки на себе взяла його мати - [PERSON] . З 2020 року взагалі припинив спілкування з дитиною. Всі питання щодо виховання і утримання дитини вирішує саме [PERSON] . Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надав Висновок щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] та Подання щодо доцільності встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , 2016 р.н. Не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Ухвалою суду від 30.10.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення представника позивача Ющенка А.Ю. , дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] народилася [INFO] в с. Печище Сумського р-ну Сумської обл., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.2016 року, актовий запис № 02, виданим Виконавчим комітетом Сульської сільської ради Сумського району Сумської області. Її батьками записані: батько - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с.19). 13.09.2021 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми за позовом [PERSON] матір дитини - [PERSON] позбавлена батьківських прав (а.с.12-13). Батько дитини [PERSON] з 2017 року не проживає з дитиною, знаходиться за кордоном. Дитина [PERSON] перебуває на повному утриманні своєї бабусі [PERSON] , проживає разом з нею, опікується нею, дбає про її фізичний і духовний розвиток, займається її навчанням та підготовкою до самостійного життя. Батько ніякої участі у догляді за дитиною та її вихованні не приймає, ніколи не займався її розвитком, перестав з нею спілкуватись. Що відповідач підтвердив у своїй заяві до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 01.05.2024 року (а.с.14) та у відзиві на позовну заяву (а.с.41). [PERSON] звернулася через свого представника до Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради щодо призначення її опікуном, однак, Управління надало відповідь, що, оскільки батько дитини не позбавлений батьківських прав, їй необхідно звернутися до суду (а.с.15,16-18). Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлені обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Управлінням «Служби у справах дітей» Сумської міської ради надано Висновок від 20.11.2024 року № 27.1-26/2114 щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] . У висновку зазначено, що дитина [PERSON] тривалий час навчалася та проживала разом із бабусею [PERSON] у Туреччині. У зв`язку із закінченням строку дії закордонного паспорту дитини, були вимушені повернутися в Україну. Оформити новий паспорт не мають можливості, оскільки на виготовлення такого документу необхідна заява законного представника дитини. Наразі бабуся з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою був здійснений вихід та обстежені умови проживання малолітньої дитини, з нею проведена бесіда. Малолітня [PERSON] зазначила, що тривалий час проживає з бабусею [PERSON] , з батьком [PERSON] не спілкується, не отримує від нього ніякої грошової допомоги та подарунків. Під час обстеження умов проживання дитини з`ясовано, що [PERSON] створила для онуки всі належні та необхідні умови. Дитина забезпечена сезонним одягом, взуттям, продуктами харчування. У [PERSON] окрема кімната, спальне місце, місце для навчання та відпочинку, для зберігання особистих речей.и Поспілкуватися із батьком дитини спеціалістам не вдалося жодного Заяв від [PERSON] щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою або з іншого приводу - не надходило (а.с.46-47). Відповідно до Подання щодо доцільності встановлення опіки над малолітньою [PERSON] , 2016 р.н., у випадку позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, Управління вважає можливим призначити позивача [PERSON] опікуном малолітньої [PERSON] , що відповідає інтересам дитини. Тому, Управління не заперечувало проти задоволення позовних вимог [PERSON] (а.с.48-49). З 2017 року відповідач [PERSON] ніякої участі у догляді за дитиною, її вихованні не приймав. А з 2020 взагалі припинив будь-яке спілкування з дитиною, що не заперечував у своєму відзиві на позов. Вирішенням всіх питань щодо виховання, розвитку дитини, її лікування займалася її бабуся [PERSON] . Відповідно до копій паспортів громадян України для виїзду за кордон [PERSON] та [PERSON] , вони разом перебували за кордоном (а.с.8-11 на зв.). На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] , за місцем реєстрації позивача. [PERSON] за станом здоров`я та матеріальним станом може бути опікуном дитини, має бажання займатися вихованням та розвитком своєї онуки. Створила для неї всі належні умови для її комфортного проживання та гармонійного розвитку. [PERSON] понад чотири років повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме з дитиною не спілкується, відтак не проявляє батьківської турботи щодо неповнолітньої доньки, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям та успіхами у навчанні, не займається її вихованням, а також матеріально не забезпечує доньку. Викладені обставини знайшли своє відображення під час розгляду справи зібраними доказами. Статтею 9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної ради України від 27.02.1991 року передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини . Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] майже з народження дитини участі у вихованні [PERSON] не приймає, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не цікавиться її життям, навчанням, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Належних та допустимих доказів існування обставин, які перешкоджають відповідачу належно ставитися до виконання батьківських обов`язків, суду не надано. Відповідно до ст. 155 Сімейного Кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та їх людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дітей. Така поведінка відповідача [PERSON] свідчить про його свідоме ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, а заходи попередження не будуть мати жодного впливу на відповідача, тому згідно зі ст. 164 СК України суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дитини - [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved