Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Подану заяву мотивує тим, що [PERSON] , була утриманцем колишнього військовослужбовця військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] під час ракетної атаки, в результаті отриманого поранення несумісного з життям. [PERSON] та [PERSON] проживали разом за адресою: [ADDRESS] , разом вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю. Разом здійснювали покупки необхідного для дому, формували спільний бюджет щодо харчування та оплати комунальних послуг. Також спільно відпочивали, проводили дозвілля, подорожували. [PERSON] брав участь у вихованні онука, [PERSON] . З 01.06.2016 - з моменту, коли [PERSON] припинила працювати через стан здоров`я, [PERSON] повністю забезпечував та здійснював грошові перекази на картковий рахунок [PERSON] .. Протягом всього періоду спільного проживання в [PERSON] та [PERSON] зберігались вкрай близькі стосунки. Організацію поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] самостійно та за свій кошт. Оскільки [PERSON] є членом сім`ї загиблого, спільно з ним проживала, мала спільний побут та взаємні права та обов`язки, а також перебувала останні роки на його утриманні, заявниця звернулась через [INFO] до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї». Однак, [PERSON] було проінформовано, що згідно висновку [INFO] від 23.05.2024 №13/4419/с, адресованого Департаменту соціальної підтримки Міністерства оборони України, заявниця не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки не підтверджено проживання із загиблим однією сім`єю та відсутні інші підстави для отримання цієї допомоги. На підставі викладеного, заявниця просить, встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та жінки без шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] , у період з 2016 року до дня його смерті. Встановити факт перебування [PERSON] на утриманні загиблого військовослужбовця [PERSON] , який помер [INFO] , у період з 2016 року до дня його смерті. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.10.2024 відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечували. Представник заінтересованої особи [INFO] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 04.06.1991 (а.с.58). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що батьки [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.39). Відповідно до повідомлення про смерть від 29.05.2023 №230, старший водій 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] , 1973 року народження, [INFO] в районі н.п. с. Стоянка, Київська обл., загинув в наслідок ракетної атаки, отримавши поранення не сумісні із життям (а.с.17). Згідно з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 50 років (а.с. 23). В ході розгляду справи, судом було встановлено, що інші потенційні спадкоємці до нотаріальної контори, для оформлення спадкових прав відносно майна померлого [PERSON] , не звертались. [PERSON] звернулась через [INFO] до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сім`ї». Проте, згідно висновку [INFO] від 23.05.2024 №13/4419/с, адресованого Департаменту соціальної підтримки Міністерства оборони України, заявниця не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки не підтверджено проживання із загиблим однією сім`єю та відсутні інші підстави для отримання цієї допомоги. На підтвердження того, що заявниця [PERSON] проживала однією сім`єю, як чоловіка та жінки без шлюбу з [PERSON] та перебувала на його утриманні до суду надано: договір-замовлення №8.51504П від 30.05.2023 про те, що гр. [PERSON] здійснила поховання за власні кошти, свого чоловіка [PERSON] ; письмові пояснення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про те що [PERSON] , що проживав за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] ; фотокартки спільного дозвілля та побуту; декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-Н35А-1500 від 08.04.2019, в якій [PERSON] вказав довіреною особою [PERSON] та фактичне місце проживання [ADDRESS] ; трудовий договір №3643 від 28.01.2019 та рецепт від 16.05.2019, в яких зазначено фактичне місце проживання [PERSON] [ADDRESS] ; виписку по картковому рахунку [PERSON] , згідно якої [PERSON] в період з 10.10.2022 по 20.05.2023 систематично здійснював грошові перекази. Крім того, в судовому засіданні заінтересваоні сооби [PERSON] та [PERSON] вказали, що заявниця [PERSON] , та померлий [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з серпня 1992 по 1997 роки, після розірвання шлюбу, продовжували проживати однієї сім`єю, але без реєстрації шлюбу. Із наданих суду доказів вбачається, що заявниця разом із чоловіком фактично проживали за однією адресою, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки як подружжя, а також заявницею вчинялись дії по догляду за чоловіком. Таким чином, письмові матеріали справи та наявні документи підтверджують ту обставину, що заявниця [PERSON] проживала однією сім`єю, як чоловіка та жінка без шлюбу з [PERSON] та перебувала на його утриманні. Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. При вирішенні питання про встановлення вищевказаних фактів, суд приймає до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно із п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Крім того, суд приймає до уваги те, що відповідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року по справі № 686/8440/16-ц. Щодо перебування особи на утриманні Верховний Суд підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Також Верховний Суд зазначив, що постійний характер допомоги означає, що вона не була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Крім того, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Судом достовірно встановлено, що заявниця та її чоловік були подружжям, та перебували в зареєстрованому шлюбі, а також постійно мешкали однією сім`єю за однією адресою, вели спільне господарство, мали організований побут, спільний бюджет, піклувалися та дбали один про одного, та ці дії носили постійний та систематичний характер. Крім того, наявні у справі докази свідчать про те, що дохід [PERSON] був для заявниці постійним і основним джерелом засобу існування, оскільки, значно перевищував розмір пенсії, яку отримувала сама [PERSON] . Суд вважає, що наявні у справі докази беззаперечно підтверджують факт проживання заявниці однією сім`єю та перебування її на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю та перебування її на утриманні чоловіка, який помер, має для заявниці юридичне значення і потрібне для отримання одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та обґрунтування заявлених вимог знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, а відтак наявні підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю та факту перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved