Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ Адвокат\~Єлісєєв Д.О.\~в інтересах\~ [PERSON] ,\~звернувся\~до\~ суду\~із\~позовною заявою\~до\~ [PERSON] \~про\~розірвання\~шлюбу.\~В обґрунтування\~вимог\~посилається\~на те,\~що\~сторони\~уклали шлюб\~15.04.2021\~року у\~Львівському міському\~відділі ДРАЦС\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.Львів),\~актовий запис\~№600.\~Від спільного\~подружнього життя\~у сторін\~діти не\~народилися. Сімейні\~відносини позивача\~з відповідачем\~не склалися\~через відсутність\~взаємопорозуміння та\~поваги між\~ними,\~протягом останнього періоду часу сторони\~проживають окремо,\~спільне господарство\~не ведеться,\~подальше збереження\~сім`ї суперечить\~інтересам позивачки, примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13.06.2024\~відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач по справі не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представника позивача адвокат Єлісєєв Д.О. надіслав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ст.280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 18.12.2024, є дата складення повного судового рішення 19.12.2024. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено,\~що 15.04.2021 року у Львівському міському відділі ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №600, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого серії [NUMBER] , виданим Львівським міським відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 15.04.2021.\~Після реєстрації\~шлюбу дружині\~присвоєно прізвище\~" [PERSON] ". Судом також встановлено, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалось через відсутність спільних інтересів, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги між ними, внаслідок чого шлюбні відносини між ними припинилися. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З огляду на викладене, оскільки, як зазначає позивач, сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 13 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 572/2088/17, Верховний Суд притримується позиції, що учасники бойових дій мають бути звільнені від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях, незалежно від того пов`язана справа з порушенням їх прав саме як учасника бойових дій, чи не пов`язана, а також незалежно від процесуального статусу учасника бойових дій у справі. Так як позивач є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення серія [NUMBER] від 02.06.2017, тому він звільнений від сплати судового збору. Відтак, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved