Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дочки [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 05.05.2015 року перебували у шлюбі, який розірваний заочним рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 03.10.2017 року. Від цього шлюбу мають малолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачкою, і остання належно виконує свої батьківські обов`язки, забезпечуючи дитину всім необхідним для її фізичного та морального розвитку. Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20.12.2016 року (справа № 616/839/16-ц) з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання їх дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 04.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки відповідач не сплачує аліменти, утворилась заборгованість, у зв`язку із чим постановою Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.02.2023 встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі. Позивачка зазначає, що відповідач з 2020 року не бере у часті у вихованні дочки, здоров`ям дитини та її навчанням не цікавиться, зв`язок з дочкою не підтримує, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Також позивачка просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в сумі 1816,80 грн. по сплаті судового збору. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16.05.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено провести в загальному позовному провадженні. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 20 червня 2024 року замінено третю особу зі Служби у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області на Службу у справах дітей виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 27.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі та її розгляд призначено по суті. Подалі позивачка [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала за заявленими підставами та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, причини своєї неявки до суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав, не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області в особі начальника Чкаловської селищної вйськової адміністрації С. Котенко надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника за наданими в матеріалах справи документами. \~ Відповідно\~до вимог\~ ст.\~223\~ЦПК України\~суд вважає\~можливим розглянути\~справу за\~відсутністю учасників\~справи на\~підставі наданих\~доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухваливши у справі заочне рішення згідно вимог ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом\~встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~з 05.05.2015\~року перебували\~у шлюбі,\~який розірваний\~заочним рішенням\~Великобурлуцького районного\~суду Харківської\~області \~від 03.10.2017\~року (справа\~№ 616/645/17,\~провадження 2/616/243/17).\~Сторони є\~батьками малолітньої дитини дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великобурлуцького районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 40. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25.11.2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.11.2023 року, актовий запис № 3290, прізвище дружини після реєстрації шлюбу- [PERSON] . Сторони з жовтня 2016 року проживають окремо один від одного, що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади Великобурлуцької селищної ради від 03.04.2024 за №383 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] . Дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає із матір`ю [PERSON] , і остання належно виконує свої батьківські обов`язки, забезпечуючи дитину всім необхідним для її фізичного та морального розвитку. Як зазначає позивачка рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 20.12.2016 року (справа № 616/839/16-ц) з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуті аліменти на утримання їх дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 04.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Подалі рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області (справа № 616/942/19) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] з 1000 гривень до 2500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення судом видано виконавчий лист № 616/942/19, виданий 04.05.2020 року. Оскільки відповідач не сплачує аліменти, утворилась заборгованість, у зв`язку із чим постановою старшого державного виконавця Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.02.2023 встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 616/942/19, виданий 04.05.2020 року. Відповідно копії довідки старшого державного виконавця Чугуївського ВДВС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.06.2023р. №18537 [PERSON] , виходячи із матеріалів виконавчого провадження, дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] за період з 23.06.2022 по 23.06.2023 згідно з виконавчим листом № 616/942/19, виданим 04.05.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500 грн. щомісяця, починаючи стягнення з 26.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. З копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] сукупний розмір заборгованості з січня 2021 року по березень 2024 року складає 69 900 грн. Як вбачається з копії довідки від 03.07.2023 ДОП ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області при перевірці заяви [PERSON] , яка проживає: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не мешкав та не мешкає, участі у вихованні сумісної дитини не приймає. Прийнятими заходами встановити фактичне місце мешкання останнього не виявилось можливим. Згідно висновку від 04.09.2024 року №03-01-05/1942 органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чкаловської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі наданих документів, зроблений висновок про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї доньки, тому є підстави для позбавлення його батьківських прав щодо дочки [PERSON] , [INFO] . Суд погоджується з вищевказаним висновком органу опіки і піклування, оскільки він є достатньо обґрунтованим, та узгоджується з наданими до суду доказами. Відповідно до частини третьої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. У разі спору передусім повинні бути визначені інтереси дитини й тільки потім права батьків. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 04 квітня 2018 року у справві №756/2109/16-ц, провадження № 61-5487св18. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Так,\~згідно з\~пунктом 2\~частини першої\~статті 164\~СК України\~(у\~редакції,\~чинній на\~час виникнення\~спірних правовідносин)\~мати,\~батько можуть\~бути позбавлені\~судом батьківських\~прав,\~якщо вона,\~він ухиляються\~від виконання\~своїх обов`язків\~щодо виховання\~дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах\~\~від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18), від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження\~\~\~№ 61-1344св20), від 26 квітня 2022 року у справі № 520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21). Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Судом встановлено, що після припинення сторонами сімейних відносин з жовтня 2016 року, малолітня дочка сторін постійно проживає з матір`ю, окремо від батька, а відповідач [PERSON] самостійно та усвідомлено усунувся від виховання та спілкування із дитиною, утримання її матеріально, не піклувався про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя. Суд вважає, що відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими його участь у вихованні дочки є недостатньою, що в свою чергу свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді\~піклуються про\~них, захищаються Конвенцією. Позбавлення батьківських прав відповідача в судовому порядку скасовує лише правовий зв`язок між ним та його сином, підтверджує відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дитиною . Суд вважає, що обставини, на які посилається позивачка як на підставу заявленого позову, а саме невиконання відповідачем батьківських обов`язків, знайшли своє підтвердження наданими нею належними і допустимими доказами умисного винного ставлення відповідача до невиконання своїх батьківських обов`язків, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816,80 грн. підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved