Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

Представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 54240 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Позов обґрунтований тим, що 09.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено електронний договір № 4043266 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у відповідності до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 8000 грн. на строк 360 днів, до 03.10.2024 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало, надавши грошові кошти шляхом перерахування кредитних коштів на платіжну картку. Відповідач [PERSON] не здійснював оплату відсотків за користування кредитними коштами, свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги до відповідача за договором № 4043266 від 09.10.2023. Ухвалою суду від 29.11.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження, відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України без повідомлення сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Сторонам направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі. Станом на 23.12.2024 відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв чи клопотань від відповідача не надійшло. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 09.10.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] у відповідності до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» було укладено договір № 4043266 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у відповідності до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 8000 грн. строком на 360 днів, до 03.10.2024 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2% в день. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором виконало, надало [PERSON] кредит шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну карту № [NUMBER] АТ «Ощадбанк», що підтверджується випискою з рахунку за період з 09.10.2023 по 10.10.2023. Договір між сторонами укладено у вигляді електронного договору, що був підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором А 426. Згідно з вимогами ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За період з 09.10.2023 по 24.05.2024 первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами на загальну суму 44640 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту складає 8000 грн, заборгованість за відсотками складає 36640 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач не виконав свого обов`язку за кредитним договором, не сплачував відсотки за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим згідно розрахунку, станом на 24.05.2024 сума заборгованості за кредитним договором склала 44640 грн. 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №24/05/2024, у відповідності до умов якого право грошової вимоги до [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Згідно витягу з реєстру боржників, ТОВ ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 44640 грн., з яких 8000 грн сума заборгованості за кредитом; 36640 грн заборгованість за відсотками, нарахованими за 199 днів. Відповідно до ст.\~1082\~Цивільного кодексу\~України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача в межах строку дії кредитного договору, у період з 24.05.2024 по 22.07.2024 (60 календарних днів) ТОВ ФК «Фінтраст Україна» здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (2 % на день) у сумі 9600 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, яку [PERSON] не погашав, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості складає 54240 грн. Відповідно до вимог ст.\~81\~ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем вони не спростовані. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 54240 грн. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги № 17/07-2024 від 17.07.2024, акт № 5774 прийому-передачі виконаних робіт від 13.11.2024 на загальну суму 10000 грн., копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Столітнього М.М. Розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають. Таким чином, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт і зміст наданих послуг, а також те, що адвокат не приймав участь під час розгляду справи в суді, суд приходить до висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. є завищеними і неспівмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тому,

Outcome: approved