Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

27.12.2023 [PERSON] звернувся із позовом в якому просить визнати за ним право користування квартирою [ADDRESS] , визнати його наймачем вказаної квартири, а також зобов`язати Дніпровську міську раду та Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради укласти з позивачем договір найму вказаного житла у редакції, яку вказує позивач. Ухвалою судді від 28.12.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою судді 05.06.2024 справу прийнято до розгляду головуючим суддею Цитульським В.І. Ухвалою від 25.09.2024 закрито підготовче провадження. Узагальнені доводи учасників справи. В обґрунтування позову позивач зазначає, що він, на підставі ордеру №208 від 10.01.2000, надано квартиру [ADDRESS] . Позивач вселився у вказану квартиру та зареєстрував у ній своє місце проживання. Позивач звертався до відповідачів із проханням укласти із ним договір найму вказаної квартири, проте відповідачі відмовляються укладати договір. В обґрунтування відзиву ДМР зазначає, що право позивача на користування квартирою ніким не заперечується, а ДМР не є належним відповідачем у спорі. У відповіді на відзив позивач зазначає про доведеність факту звернення за укладенням договору найму та відмови в його укладенні. Відтак між сторонами виник спір, який підлягає вирішенню в судовому порядку. Також звертає увагу на те, що ДМР вказало позивачу звертатися до КП «Жилсервіс-5» як балансоутримувача будинку, а останнє повідомило про те, що будинок не перебуває на його балансі. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. В судовому засіданні представник ДМР просила відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Обставини, встановлені судом. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.07.2020 та відповіді КП «Дніпровське БТІ» від 13.04.2020 вбачається, що квартира [ADDRESS] є комунальним майном. Позивачем долучено копію ордеру №208 від 10.01.2000 про його вселення до вказаної квартири. Згідно паспорта громадянина України та довідки №5660 від 05.06.2020, виданої Відділом обліку проживання фізичних осіб, місце проживання [PERSON] зареєстровано у квартирі [ADDRESS] 07.02.1991. Позивач звертався до ДМР щодо укладення договору найму квартири. Листом від 15.03.2023 ДМР відповіла, що балансоутримувачем будинку [ADDRESS] є КП «Жилсервіс-5». Позивач звернувся до ДМР та КП «Жилсервіс-5» із заявою про укладення договору найму квартири до якої додав проект договору. У відповідь на вказане звернення Департамент житлового господарства ДМР повідомив про необхідність звертатися до компанії, яка обслуговує будинок [ADDRESS] . В свою чергу КП «Жилсервіс-5» повідомило про те, що будинок [ADDRESS] не перебуває в управлінні підприємства. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3\~220,80 грн. Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У відповідності до ч.1 ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За приписами ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів України. Рішенням ДМР від 21.12.2016 №44/17 рішення ДМР від 18.02.2004 №18/15 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» доповнено п.18 згідно якого виконавчим органам районних рад надано повноваження надавати дозвіл наймодавцю житлово-експлуатаційній організації, на балансі якої перебуває житловий фонд на зміну договору найму. Рішенням ДМР від 23.04.2019 №389 затверджено Порядок надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого жилого приміщення. Згідно вказаного порядку надання дозволу на зміну умов договору здійснюється шляхом прийняття виконавчим комітетом відповідного рішення на підставі заяви на ім`я міського голови та таких документів: -копія ордера на жиле приміщення або такі документи: копія договору найму, укладеного на ім`я попереднього квартиронаймача; копія попереднього рішення виконавчого комітету про зміну умов договору найму; постанова адміністрації підприємства; архівна довідка бюро обміну; -копія картки попереднього квартиронаймача або витяг за формою з особистого рахунка на ім`я попереднього квартиронаймача; -довідка з місця реєстрації наймача та членів його родини; -інформація про місце перебування осіб, які раніше були зареєстровані у приміщенні та зняті з реєстрації; -належним чином засвідчені копії документів, які посвідчують особу зареєстрованих членів родини; документів, що підтверджують родинні стосунки між зареєстрованими та вибулими особами; свідоцтв про смерть осіб, які раніше мешкали у квартирі та померли; -план (викопіювання) жилого приміщення. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Викладений висновок сформований у пунктах 40, 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №372/51/16-ц та інших рішеннях касаційного суду. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18. Висновки суду. Дозвіл на укладення договору найму надає Виконавчий комітет ДМР, наймодавцем за відповідним договором є житлово-експлуатаційна організація. Позивачем не залучено до участі у справі у якості відповідача Виконавчий комітет ДМР та не доведено, що КП «Жилсервіс-5» є житлово-експлуатаційною організацією будинку [ADDRESS] (зокрема позивачем не надано чи не заявлено клопотання про витребування відповідного рішення про передання будинку на баланс чи іншого побідного документу). Разом тим не можна залишити поза увагою той факт, що ДМР зазначав КП «Жилсервіс-5» як балансоутримувача будинку, при цьому саме підприємство заперечує такий факт. Така ситуація є недопустимою та свідчить про порушення принципу неналежного урядування з боку відповідачів. Пред`явлення позову до неналежних відповідачів є підставою для відмови в позові. Окрім цього суд звертає увагу не наступне. Позивачем не обґрунтовано та не доведено факти невизнання або оспоренення його права користування квартирою [ADDRESS] , а також того факту, що він є наймачем (громадянином, на ім`я якого видано ордер) вказаної квартини. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню. Інших судових витрат до стягнення на заявлено. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed