Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

[PERSON] (далі\~-\~позивач,\~ [PERSON] )\~звернулась до\~Обухівського районного\~суду Київської\~області із\~позовом до\~ [PERSON] (далі\~ відповідач,\~ [PERSON] ),\~у якому\~просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягують на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 01.02.2017 року у справі №372/3264/16-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 355 грн. 00 коп., щомісячно, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не допомагає утримувати дитину, а розмір аліментів в сумі 1\~355 грн. 00 коп. на даний час є недостатнім для утримання дитини, а тому [PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22.10.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін), призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Положеннями ст.\~280\~ЦПК\~України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: батько [PERSON] ; мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. 23.02.2017 року Обухівським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 372/3264/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1\~355 грн. 00 коп., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.11.2016 року. 12.08.2024 року відкрито виконавче провадження № 75780180 з примусового виконання виконавчого листа № 372/3264/16-ц, виданого Обухівським районним судом Київської області 23.02.2017 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Станом на день звернення до суду із заявою аліменти у вищевказаному розмірі, які стягуються з відповідача, є недостатніми для утримання дитини, є нижчими ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що станом на 2025 рік становить 1 598 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Отже, виходячи з вище викладеного, суд вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частини з усіх видів заробітку платника аліментів. У той же час, відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Оскільки утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищенаведене та з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп., від сплати якого позивач була звільнена при зверненні до суду. З цих підстав,

Outcome: partial