Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

\~АТ «Правекс Банк» звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому прохає стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №188RPUA202340002 у сумі 201 653 грн 86 коп. та понесені судові витрати зі сплати судового збору 3\~028 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до АТ «Правекс Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав 21.08.2020 кредитний договір №188RPUA202340002, на підставі вказаного договору отримав кредит у сумі 190\~000 грн. В порушення взятих на себе зобов`язань [PERSON] умови договору не виконував у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 201\~653 грн 86 коп., яка складається з заборгованості по основній сумі кредиту 147\~714 грн 46 коп., заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту 53\~939 грн 40 коп. Ухвалою суду від 22.08.2024 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач у відповідності до\~ст.278 ЦПК України\~відзив на позов, у наданий судом строк до суду не подав. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні без повідомлення сторін не надав. Тому, відповідно до\~ч.5 ст.279 ЦПК України\~судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] звернувся до АТ «ПравексБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 21.08.2020 підписав договір №188RPUA202340002. На підставі вказаного договору позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 190\~000 грн, зі сплатою відсотків у розмірі 18,99% (фіксований). Підписанням даного договору, підтвердив, що повідомлений про свої права, як суб`єкт персональних даних, які розміщені на веб-сайті банку http://www.pravex.com.ua. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти. В порушення взятих на себе зобов`язань [PERSON] умови договору не виконував, внаслідок чого, станом на 20.02.2024 утворилася заборгованість в сумі 201 653 грн 86 коп., яка складається з 147 714 грн 46 коп. заборгованість по основній сумі кредиту, 53 939 грн 40 коп. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Виходячи із змісту ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Аналізуючи викладене, беручи до уваги, що спір між сторонами виник за договірних обставин, суть яких ніким в судовому засіданні не спростовувалась, сам договір не суперечить діючому законодавству, та враховуючи положення ст. 1049 ЦК України, яким визначено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача. Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved