Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~В квітні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на його користь завдану в результаті дорожньо транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 51\~003,25 грн та франшизу у розмірі 2\~600,00 грн; моральну шкоду у розмірі 20\~000,00 грн; судові витрати у розмірі 15\~922,40 грн, що складаються з суми судового збору у розмірі 2\~422,40 грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 8\~000,00 грн, оплату послуг експерта у розмірі 5\~500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.04.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Нижньодніпровська,16, за участю транспортного засобу AUDI A8, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу SKODA Superb, державний номерний знак [NUMBER] , під його керуванням, внаслідок чого належний йому автомобіль зазнав технічних ушкоджень. Відповідальність водія [PERSON] , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 208743732, страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншурас груп». У відповідності до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 (справа № 335/3657/23) винним в скоєній ДТП визнано відповідача. ПрАТ «Княжа вієнна іншурас груп» здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 120\~000,00 грн. Відповідно до висновку транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданої власнику КТЗ від 10.04.2024 № 28 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 370\~400,46 грн, вартість матеріального збитку транспортного засобу( ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) склала 239\~274,00 грн; вартість автомобіля після пошкодження у ДТП 14.04.2023 склала 68\~270,75 грн. Оскільки він визнає належний йому транспортний засіб фізично знищеним, то вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між розміром шкоди, яка відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо- транспортної пригоди та страховим відшкодуванням, тобто 239\~274,00 грн. (матеріальний збиток) 120\~000,00 грн. (страхове відшкодування) = 51\~003,25 грн та стягнення франшизи у розмірі 2600,00 грн. Внаслідок протиправних винних дій йому, як власнику пошкодженого транспортного засобу SKODA Superb, державний номерний знак [NUMBER] , було нанесено моральну шкоду, яка полягає у глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу фізичного знищення транспортного засобу SKODA Superb, державний номерний знак [NUMBER] та неможливості його подальшого експлуатації. Неможливість використання транспортного засобу через пошкодження, що були спричинені в результаті ДТП негативно вплинули на ритм життя. Неможливість використання автомобіля призвела до надмірних душевних страждань. Крім того, ним за проведення експертизи пошкодженого автомобіля було сплачено 5\~500,00 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином , причини неявки суду не повідомив. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлялися відповідачу за місцем реєстрації, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулися на адресу суду з відміткою\~« адресат відсутній за вказаною адресою». Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2023 року у справі №496/4633/18. Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмових відзивів на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 5статті 279 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин у відповідності до\~ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Відповідно до ч.\~2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником транспортного засобу SKODA Superb, державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] ( а.с.7). \~ \~ \~ \~14.04.2023 року о 18 год. 00 хв. в м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Нижньодніпровська,16, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом AUDI A8, державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху, а саме при перестроюванні з середньої смуги в крайню праву, не надав дорогу транспортному засобу SKODA Superb, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по смузі на яку мав намір перестроїтися водій [PERSON] та здійснив з ним зіткнення , що призвело до подальшого некерованого руху транспортного засобу SKODA Superb, державний номерний знак [NUMBER] із його подальшим наїздом на ЛЕП та транспортний засіб CHEVROLET Aveo, державний номерний знак [NUMBER] , який був припаркований. Внаслідок ДТП транспортні засоби та ЛЕП пошкодженні, завдано матеріальних збитків, без травмованих. Згідно із постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 (справа № 335/3657/23) винним в скоєній ДТП, яке сталося 14.04.2023 визнано відповідача ( а.с.8,9). Станом на день ДТП цивільно - правова відповідальність водія [PERSON] , на момент ДТП була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 208743732, страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія « Княжа вієнна іншурас груп». [PERSON] отримала від ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншурас груп" страхове відшкодування в розмірі 120\~000,00 грн. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 30 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Позивач заявив вимоги до відповідача, зазначивши, що транспортний засіб SKODA Superb, державний номерний знак [NUMBER] , який зазнав технічних ушкоджень в ДТП, є фізично знищеним. Відповідно до висновку транспортно товарознавчої експертизи з визначення розміру шкоди, завданої власнику КТЗ від 10.04.2024 № 28 вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 370\~400,46 грн, вартість матеріального збитку транспортного засобу( ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) склала 239\~274,00 грн; вартість автомобіля після пошкодження у ДТП 14.04.2023 склала 68\~270,75 грн ( а.с.10-13). Відтак, автомобіль позивачки в результаті ДТП є фізично знищеним, що підтверджується даними висновку транспортно товарознавчої експертизи від 10.04.2024 № 28, оскільки його відновлювальний ремонт перевищує ринкову вартість транспортного засобу. Суду не були надані відомості про те, що при зверненні до страхової компанії позивач визнав належний їй автомобіль фізично знищеним та чи згоден він був передати страховій компанії залишки свого транспортного засобу. При цьому суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 753/21303/16-ц, який зазначив, що у разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. Розмір страхового відшкодування залежить також від того, визнає власник транспортний засіб фізично знищеним чи ні. У разі визнання його таким власнику відшкодовується шкода у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам, пов`язаним з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро. З матеріалів справи не встановлено, що при зверненні до страхової компанії [PERSON] визнав належний йому автомобіль фізично знищеним, розрахунку розміру страхового відшкодування, зроблений страховою компанією, в матеріалах справи відсутній, та у суду відсутня можливість перевірити чи перевищує ліміт відповідальності страховика розмір заподіяної позивачу шкоди, оскільки в матеріалах справи відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 208743732, страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншурас груп» та розрахунок розміру шкоди на підставі якого позивача було здійснено виплату страховою компанією. За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог про стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 51\~003,25 грн. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 20\~000,00 грн. суд зазначає наступне. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд відзначає, що моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Оцінюючи доводи, якими позивач обґрунтував стягнення моральної шкоди, суд відзначає, що дійсно в дорожньо-транспортній пригоді був пошкоджений транспортний засіб, належний позивачу. Через пошкодження автомобіля позивач дійсно був позбавлений можливості ним користуватись, що призвело до вимушених змін у його житті. Відтак, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10\~000,00 грн., що, на думку суду, з урахуванням вимог щодо розумності, справедливості та співмірності, є достатнім для розумного задоволення потреб позивача. \~ \~ \~ \~Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача франшизи у розмірі 2\~600,00 грн суд зазначає наступне. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац перший пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі також -\~Закон № 1961-IV)). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV). Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята\~статті 9 Закону України «Про страхування»). Франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (частина вісімнадцята\~статті 9 Закону України «Про страхування»). Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1\~статті 12 Закону№ 1961-IV). Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6\~статті 36 Закону № 1961-IV). З огляду на зміст цих приписів у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити суму страхового відшкодування за вирахуванням франшизи, якщо сторони її передбачили у відповідному договорі. Суму франшизи потерпілому має компенсувати страхувальник або інша особа, відповідальна за завдані збитки. Позивач, пред`явивши позовні вимоги до винуватця ДТП, вказує, що не отримував від відповідача грошові кошти в якості сплати франшизи в сумі 2 600,00 грн. Однак матеріали\~справи не\~містять полісу\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів ЕР\~№ 208743732,\~страховою компанією\~ПрАТ «Українська\~страхова компанія\~«Княжа вієнна\~іншурас груп»,\~яким була\~застрахована цивільно\~правова відповідальність\~відповідача,\~як власника\~наземного транспортного\~засобу,\~а тому\~у суду\~відсутня можливість достовірно встановити, що суму франшизи за вказаним вище страховим полісом, а відтак суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині. Згідно матеріалів справи, на вимогу сторони позивача 10.04.2024 року була проведена транспортно товарознавча експертиза з визначення розміру шкоди, завданої власнику КТЗ, якою визначалась вартість пошкодженого майна, а саме транспортного засобу, що належить на праві власності позивачу. Вартість проведення експертизи становить 5\~500,00 грн. Суд зауважує, що відповідно до ч.1\~ст.95\~ЦПК України\~письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.1\~ст.103\~ЦПК України\~суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, у випадку, якщо сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Отже, висновок експертизи може бути відповідним доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. У разі коли висновок експертизи наданий стороною (зокрема як додаток до позовної заяви), тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися судом виключно як письмовий доказ, що підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці на підставі ст.ст.\~76,\~77,\~95,\~106 ЦПК України. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, враховуючи характер матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз`яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про призначення проведення судової експертизи на підставіст.103\~ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не порушував питання про сумнівність висновку експерта, наданого позивачем, з приводу невірного розрахунку суми відновлювального ремонту ТЗ у цій справі. Враховуючи ці обставини, суд вважає, що наданий позивачем висновок експерта є належним письмовим доказом, який підтверджує вартість відновлювального ремонту. Аналогічний висновок з цього питання викладений у постановах Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі №638/16054/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі №227/1524/16-ц, від 17.12.2019 № 210/5206/16-ц. З урахуванням викладеного та наявності підстав для відмови в задоволенні позову в частині стягнення майнової шкоди, витрати на проведення експертизи в сумі 5\~500,00 грн. покладаються на позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8 000 грн. В позовній заяві позивач зазначає, що між ним та адвокатом Трачук Н.І. укладено договір про надання правничої допомоги та представництво від 26.03.2024. Відповідно до копії акту приймання передачі виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги та представництво від 26.03.2024 року витрати на професійну правничу допомогу складають 2000 грн. за 1 годину роботи адвоката (підготовка пакету документів та складання позовної заяви до суду, консультації 4 год.) вартість послуги 8\~000,00 грн ( а.с.32). Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України\~визначає види судових витрат. Так судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту\~статті 58 ЦПК України\~вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за\~законом\~надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до\~статті 60 ЦПК України\~представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно\~статті 15 ЦПК України\~представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою\~статті 62 ЦПК України\~визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до\~Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». У відповідності до\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Статтею 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При відшкодуванні витрат на правничу допомогу розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт з наданням доказів (документального підтвердження) факту виконаних адвокатом робіт. Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в розмірі 8 000, 00 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial