Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Орган опіки та піклування Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі - позивач), в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] (далі - відповідач) на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3196,00 грн. (три тисячі сто дев`яносто шість гривень 00 копійок) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Склад суду визначено відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду 08.10.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.10.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання, призначене на 20 грудня 2024 року не з`явився, надано суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті Солом`янського районного суду м. Києва. Таким чином, судом були вжиті всі визначені законом заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи. Крім того, у встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до ч. 9 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Частиною першою ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві від 28 травня 2013 року. Рішенням Вишгородського районного суду від 01 липня 2020 року (справа №363/4046/19) [PERSON] , [INFO] позбавлена батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, дата видачі 25.01.2017 року. Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації № 437 від 21.08.2020 «Про встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації № 452 від 03.09.2020 «Про влаштування [PERSON] на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу родини [PERSON] » малолітню дитину влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та укладено угоду між Вишгородською районною державною адміністрацією про влаштування [PERSON] до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Угодою №10 від 07.09. 2020 року. Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 29.09.2023 № 218 «Про переведення дитячого будинку сімейного типу [PERSON] і [PERSON] в статус прийомної сім`ї [PERSON] і [PERSON] » припинено функціонування дитячого будинок сімейного типу та переведено в статус прийомної сім`ї у зв`язку із зменшенням кількості вихованців, адреса розташування прийомної сім`ї: [ADDRESS] . Відповідно пункту 6 Розпорядження № 218 від 29.09.2023 укладено договір № 01 від 02.10.2023 між Вишгородською районною державною адміністрацією та [PERSON] і [PERSON] про влаштування дітей на спільне проживання в прийомну сім`ю [PERSON] і [PERSON] . Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 23.05.2024 № 86 «Про викладення в новій редакції розпорядження начальника Вишгородської районної військової адміністрації від 29.09.2023 № 218» прийнято у новій редакції розпорядження «Про переведення дитячого будинку сімейного типу сім`ї [PERSON] і [PERSON] в статус прийомної сім`ї [PERSON] і [PERSON] ». Тобто, дитина позбавлена батьківського піклування [PERSON] , 01.05.2013 вважається прийомною дитиною в прийомній сім`ї [PERSON] і [PERSON] та на момент звернення до суду із позовом малолітня дитина проживає в прийомній сім`ї, та прийомні батьки займаються вихованням та піклуванням дитини, дбають про його фізичний та моральний розвиток. Доказів того, що мати дитини [PERSON] бере участь у вихованні своєї малолітньої дитини, займається її утриманням матеріали справи не містять. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, станом на сьогодні загальна сума щомісячних витрат на дитину складає орієнтовно 8000 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України (далі - СК України), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше Відповідно до ч. 2 ст. 247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати Відповідно п.п. 1, 2 ст. 248 СК України влаштування дитини до закладу, зазначеного у частині першій цієї статті, не припиняє права дитини на аліменти, пенсії, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17). За нормою ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаного, враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3196,00 грн. (три тисячі сто дев`яносто шість гривень 00 копійок) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. від сплати якого позивач звільнений відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved