Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначив, що 01.10.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - Позивач) та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 4294/20-Т/4 (далі - Договір страхування), згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «BMW 420», р/н [NUMBER] . 02.12.2020 р., о 14-50 год, в м. Ірпінь, Київської області, вул. Соборна, [PERSON] керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», р/н [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю «BMW 420», р/н [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «BMW 420», р/ [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу рахунку СТО № 5 від 09.12.2020р. ФОН [PERSON] склав 24\~401,00 грн. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області по справі №367/8044/20 від 04.01.2021 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано Відповідача, який керував автомобілем «DAEWOO LANOS», р/н [NUMBER] . Відповідно до страхового акту №006.02972020-1 від 09.12.2020 р. позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 24 401,00 грн. Виконуючи свої зобов?язання за Договором страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 24 401,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 67307115 від 11.12.2020 р. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «DAEWOO LANOS», р/н [NUMBER] , була застрахована в АТ «СГ`ТАС», згідно полісу №AP-7921714 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 0. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулась до АТ «СГ`ТАС» з заявою про виплату на суму сплаченого страхового відшкодування, на що АТ «СГ`ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля - 0,5592 в сумі 13 269,56 грн. Оскільки, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було сплачено страхове відшкодування за ремонт пошкодженого «BMW 420», р/н [NUMBER] , в розмірі 24 401,00 грн., то різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 11 131,44 грн. Тому, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" грошові кошти в розмірі 11 131,44 грн. та судовий збір за подання позовної заяви. 16.02.2024\~року від\~відповідача [PERSON] \~надійшли заперечення\~на позов,\~в яких\~вказав,\~що На\~момент скоєння\~ДТП мій\~автомобіль було\~застраховано,\~відповідно до\~Закону України\~«Про обов?язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» в\~АТ «СГ`ТАС»,\~згідно полісу\~№ AP-7921714.\~За даним\~полісом страховим\~випадком є\~подія,\~внаслідок якої\~заподіяно шкоду\~третім особам\~під час\~ДТП,\~яка сталася\~за участю\~забезпеченого транспортного\~засобу і\~в наслідок\~якої настає\~цивільно-правова\~відповідальність особи,\~відповідальність якої\~застрахована за\~договором.\~Даним полісом\~забезпечений транспортний\~засіб автомобіль\~«DAEWOO\~LANOS»\~д.н.з.\~ [NUMBER] та\~встановлено ліміт\~відповідальності за\~шкоду,\~заподіяну майну\~(на\~одного потерпілого)\~-\~130\~000\~грн.Оскільки,\~відповідно до\~страхового акту\~№ 006.02972020-1\~від 09.12.2020\~р.\~вартість відновлювального\~ремонту та\~страхового відшкодування\~належного транспортного\~засобу складає\~24\~401,00\~грн.,\~АТ «СГ«ТАС»\~сплатила Позивачу\~13\~269,56\~грн.,\~то й\~різницю у\~межах заявлених\~Позивачем Вимог\~повинна бути\~сплачена також\~АТ «СГ`ТАС»,\~у зв?язку\~із тим,\~що цивільно-правові\~відповідальність на\~момент настання\~ДТП була\~застрахована Відповідачем\~та страхової\~суми (130\~000,00\~грн.)\~цілком достатньо\~для відшкодування\~АТ «СГ`ТАС»\~збитків Позивачу.Отже, Відповідачем застраховано свою відповідальність в межах 130 000,00 грн., тому сума 11 131,44 грн., недоплачена Позивачу в результаті ДТП, покривається лімітом страхового відшкодування, а відповідно вона повинна бути покладена саме на страхову компанію, яка взяла на себе зобов?язання по відшкодуванню шкоди, завданої Позивачу діями Відповідача. 07.03.2024 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якому вказали, що оскільки АТ «СГ`ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАт «СК «Арсенал Страхування» у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 13 269,56 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу, який становить 0,5592, то у страховика відповідача не виникло обов?язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою яка склала 11 131,44 грн., незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності). Так як, страховик відповідача (АТ «СГ`ТАС») виплатив страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, відповідно він виконав своє зобов?язання перед відповідачем. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представник позивача подавав до суду заяви, в яких просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позов підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. До суду направив заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При розгляді справи судом встановлено, що 02.12.2020 р., о 14-50 год, в м. Ірпінь, Київської області, вул. Соборна, [PERSON] керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», р/н [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю «BMW 420», р/н [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. Внаслідок вказаної ДТП застрахованому у позивача транспортному засобу «BMW 420», р/ [NUMBER] , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу рахунку СТО № 5 від 09.12.2020р. ФОН [PERSON] склав 24 401,00 грн. Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області по справі №367/8044/20 від 04.01.2021 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано Відповідача, який керував автомобілем «DAEWOO LANOS», р/н [NUMBER] . Матеріали справи не містять доказів оскарження даної постанови. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, вина відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 02.12.2020 року не підлягає доказуванню при розгляді даної справи. Відповідно до страхового акту №006.02972020-1 від 09.12.2020 р. позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 24 401,00 грн. Виконуючи свої зобов?язання за Договором страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 24 401,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 67307115 від 11.12.2020 р. 01.10.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 4294/20-Т/4, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «BMW 420», р/н [NUMBER] . На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров?ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «DAEWOO LANOS», р/н [NUMBER] , була застрахована в АТ «СГ`ТАС», згідно полісу №AP-7921714 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000,00 грн., франшиза встановлена в розмірі 0. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулась до АТ «СГ`ТАС» з заявою про виплату на суму сплаченого страхового відшкодування, на що АТ «СГ`ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля - 0,5592 в сумі 13 269,56 грн. Оскільки, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було сплачено страхове відшкодування за ремонт пошкодженого «BMW 420», р/н [NUMBER] , в розмірі 24 401,00 грн., що підтверджується страховим актом № 006.02972020-1 від 09.12.2020 р. та платіжним дорученням №67307115 від 11.12.2020 р., то різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 11 131,44 грн., де 24 401,00 грн. - фактичний розмір шкоди (розмір страхового відшкодування виплачений ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно Договору страхування); 13 269,56 грн. - розмір страхового відшкодування, виплачений АТ «СГ »ТАС» в порядку peгpecy ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»; 11 131,44 грн. - різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За правилом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно роз`яснень, викладених в п. п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини…. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України)». За правилом ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з п. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Винність дій відповідача в скоєнні ДТП була встановлена постановою суду. Так,\~з матеріалів\~справи вбачається,\~що страховиком\~відповідача АТ\~«СГ`ТАС»,\~було виконано\~обов`язок\~згідно з\~полісом обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №AP-7921714\~та виплачено\~страхове відшкодування\~у розмірі,\~визначеному Законом\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~тобто витрати,\~пов`язані\~з відновлювальним\~ремонтом транспортного\~засобу з\~урахуванням зносу,\~в розмірі\~13\~269,56\~грн. За приписами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що становить 11 131,44 грн., яка не покривається процедурою прямого врегулювання збитку, та підлягає оплаті винуватцем дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved