Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

01.12.2023 року Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району звернувся до суду в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначив, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають діти, які опинились у складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для взяття на облік дітей була інформація про неналежне виконання матір`ю [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до них, а також оцінка потреб родини про наявність складних життєвих обставин. Вказані діти проживали з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . По відношенню до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мати є самотньою. Батько [PERSON] - [PERSON] мешкає окремо за адресою: [ADDRESS] , виявив бажання забрати сина на виховання, про що написав заяву. Під час перебування на обліку з [PERSON] неодноразово проводились бесіди профілактично-виховного характеру з приводу відповідального батьківства та необхідності приведення житла до належного стану, вона неодноразово ознайомлювалась з відповідальністю за неналежне виконання батьківських обов`язків, проте це не мало позитивного впливу на неї та не спонукало її до зміни свого ставлення до виконання батьківських обов`язків. За неналежне виконання нею батьківських обов`язків на [PERSON] складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. Згідно з поданням Запорізької гімназії № 41 від 22.09.2023 №01-29/372, малолітні [PERSON] та [PERSON] є учнями вказаного закладу. Мати дітей на телефонні дзвінки не відповідає, на контакт не йде, в соціальних мережах в батьківських групах не спілкується. Діти мали пропуски занять понад 10 днів без поважних причин, контактні телефони матері на дзвінки не відповідали. Діти [PERSON] спостерігаються в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» при первинному патронажі новонародженої дитини [PERSON] за станом здоров`я дитина потребує нагляду за індивідуальним планом: 1 раз на тиждень, проте мати з дитиною на прийом не прийшла, на дзвінки не відповідала, слухавку брав старший син, пояснював, що мати спить. Згідно з листами Запорізького міського центру соціальних служб від 12.09.2023 та 30.10.2023, за інформацією медичного персоналу та [PERSON] , вона має досвід вживання наркотичних речовин, її батьківський потенціал на низькому рівні, породілля [PERSON] не перебувала на обліку в жіночій консультації, відсутні речі першої необхідності для новонародженої дитини. При неодноразових виходах за місцем проживання дітей матері робилися зауваження щодо неналежного стану кімнати (неприємного запаху, безладу, тарганів) та надавались наполегливі рекомендації щодо приведення житла в належний санітарний стан. 24.11.2023 року відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з Запорізьким міським центром соціальних служб здійснений черговий вихід за місцем проживання дітей. За підсумками виходу встановлено, що умови проживання в квартирі незадовільні: в квартирі не дотримується санітарно-повітряний режим, безлад, речі неупорядковані, спостерігались таргани, постіль була брудною, у молодшої дитини відсутнє дитяче ліжко, продуктів майже немає, діти брудні та голодні. Враховуючи те, що проживання дітей в неналежний умовах, неналежне їх харчування і відсутність догляду з боку дорослих, може створювати загрозу їх життю та здоров`ю, діти були відібрані у матері без позбавлення її батьківських прав на підставі розпорядження голови районне адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 24.11.2023 року №399р та тимчасово влаштовані до КПП «Міська дитяча лікарні №5». Питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації міської ради 30.11.20231 в присутності [PERSON] та її співмешканця [PERSON] , який неодноразово був засуджений, непрацевлаштований та перебуває під домашнім арештом. Під час засідання [PERSON] підтвердила, що вона в 2022 році була засуджена за ст. 309 КК України через вживання наркотичної речовини, та під час вагітності також вживала наркотичні речовини, а також за ст. 185 КК України за крадіжку, повідомила, що на даний час навела порядок у кімнаті та бажає повернути дітей в свою родину. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі та положення ст.ст. 164, 170 Сімейного кодексу України, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків) та необхідність звернення до суду із відповідним позовом. Посилаючись на викладене, позивач просить суд, з метою захисту прав дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до вказаних дітей, стягнути з [PERSON] на користь особи або установи, яка буде здійснювати піклування та опіку над вказаними дітьми аліменти на її утримання у розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 07.12.2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. До підготовчого засідання відзив на позов не надходив. Ухвалою суду від 18.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі. 06.08.2024 року надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що з боку відповідача вбачаються вчинення дій, які свідчать про бажання [PERSON] налагодити побут дітей, придбане двоярусне ліжко, наведений порядок, дитячій одяг упорядкований, окрім двоярусного ліжка є диван, письмовий стіл, продукти, коляска, дитячі памперси тощо. На теперішній час відповідачка [PERSON] змінила місце проживання та мешкає зі співмешканцем у його двокімнатній квартирі за адресою [ADDRESS] , в який у теперішній час проводиться косметичний ремонт. Працює маляром-штукатуром без офіційного працевлаштування. З листопада 2023 року не вживає наркотичні засоби. На теперішні час діти перебувають у притулку, куди мати часто телефонує синам, цікавиться їх життям та здоров`ям, діти заперечують проти позбавлення її батьківських прав, бажають мешкати разом з нею та один з одним, як родина. Представник відповідача також зазначає, що родина [PERSON] опинилася у складних життєвих умовах, у зв`язку з чим діти взяті на облік. Відповідачка [PERSON] змінює своє життя, розірвала стосунки з колишнім співмешканцем, який пропонував їй наркотики. В теперішній час має намір укласти шлюб зі співмешканцем, у квартирі якого вона мешкає та бажає спільно виховувати дітей. 12.09.2024 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому представник позивача посилається на недоведеність стороною відповідача тих обставин на які вони посилаються, стверджуючи, що [PERSON] змінила своє життя на краще та своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, при цьому не надали належних та допустимих доказів цього. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Допитані в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] виявили бажання проживати разом з матір`ю. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши неповнолітніх дітей, дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають діти, які опинились у складних життєвих обставинах, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для взяття на облік дітей була інформація сусідів про неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків по відношенню до них, а також оцінка потреб родини про наявність складних життєвих обставин (а.с. 7, 8, 9). Відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.10-13). Вказані діти проживали з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . По відношенню до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мати є самотньою. Батько [PERSON] - [PERSON] мешкає окремо за адресою: [ADDRESS] , виявив бажання забрати сина на виховання, про що написав заяву. Під час перебування на обліку з [PERSON] неодноразово проводились бесіди профілактично-виховного характеру з приводу відповідального батьківства та необхідності приведення житла до належного стану, вона неодноразово ознайомлювалась з відповідальністю за неналежне виконання батьківських обов`язків, проте це не мало позитивного впливу на неї та не спонукало її до зміни свого ставлення до виконання батьківських обов`язків. Згідно з поданням Запорізької гімназії № 41 від 22.09.2023 №01-29/372, малолітні [PERSON] та [PERSON] є учнями вказаного закладу. Мати дітей на телефонні дзвінки не відповідає, на контакт не йде, в соціальних мережах в батьківських групах не спілкується. Діти мали пропуски занять понад 10 днів без поважних причин, контактні телефони матері на дзвінки не відповідали (а.с. 29). Згідно з характеристикою Запорізької гімназії №41 від 08.06.2023 №10- 29/196 на малолітнього [PERSON] , [PERSON] не забезпечений належно шкільним приладдям та постійним місцем для навчання і відпочинку. Дитина має неохайний вигляд, брудну одежу, не має навичок щодо особистої гігієни. Мати дитини, [PERSON] вкрай рідко цікавиться успіхами дитини, уникає спілкування з класним керівником, немає постійного контролю за успішністю сина, за виконанням домашнього завдання, за його розвитком. Часто хлопчик дуже тривалий час гуляє на вулиці один без нагляду батьків. Нерідко бувають випадки, коли сусіди підгодовують хлопчика, бо він голодний. Мати не займається вихованням [PERSON] і не забезпечує необхідних умов для нормального розвитку дитини, не контролює відвідування сином уроків та його успішність (був випадок, коли під час дистанційного уроку мати видавала за [PERSON] зовсім іншу дитину), не сприяє виконанню дитиною освітньої програми та досягнення нею освітніх результатів навчання, не дбає про фізичне та психічне здоров`я дитини (а.с. 27). Згідно з характеристикою Запорізької гімназії №41 від 08.06.2023 №10- 29/195 на [PERSON] , [PERSON] був учнем Запорізької гімназії №41 з першого по дев`ятий класи. За характером дитина неврівноважена, на зауваження реагує, проте завжди заперечує, не визнає своїх помилок. В особистому спілкуванні йде на відвертість, дає обіцянки, але ніколи їх не виконує. [PERSON] не користується повагою серед однолітків, тому спілкується з учнями молодших класів для ствердження авторитету. [PERSON] не прищеплені сім`єю правила особистої гігієни, тому він завжди має неохайний вигляд, брудний одяг, немите волосся, неприємний запах. Інколи він приходив до школи в одязі не за сезоном, шкільне приладдя наявне частково (зошити, олівці, лінійки, тощо). Мати дитини, [PERSON] не приділяє увагу вихованню сина, не контролює відвідування ним уроків та його успішність, не сприяє виконанню ним освітньої програми та досягненню ним результатів навчання, не дбає про фізичне та психічне здоров`я дитини. На дзвінки та повідомлення реагує не завжди, інколи з великим запізненням. Впродовж 2022-2023 навчального року спілкувалась з класним керівником у месенджері «Viber», проте до рекомендацій не прислухалась, давала обіцянки, але результатів для покращення навчальних досягнень та мотивації до навчання не було жодних. Жодного контролю та впливу на сина з боку матері немає. Батьківські збори мати не відвідувала. На даний час дитина навчається на 1 курсі Запорізького вищого професійного училища. Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 05.10.2023 № 01-12/388, КНП повідомляє про родину, яка опинилась в складних життєвих обставинах, діти [PERSON] спостерігаються у вказаному закладі. 16.09.2023 року при первинному патронажі новонародженої дитини [PERSON] , кімната була закрита, на телефонні дзвінки ніхто не відповів. 18.09.2023 та 22.09.2023 мати з дитиною була на прийомі у лікаря педіатра, виписку з пологового будинку надала не одразу. Через відсутність свідоцтва про народження дитини декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, не укладено. За станом здоров`я дитина потребує нагляду за індивідуальним планом: 1 раз на тиждень. Проте, 02.10.2023 (з 9:00 до 13:00) мати з дитиною на прийом не прийшла, на дзвінки не відповідала, слухавку брав старший син, пояснював, що мати спить. При активному патронажі дільничної служби вдома, 02.10.2023, в кімнаті було дуже спекотно, непровітрено, у дитини відсутнє дитяче ліжко, батько дитини спав, не реагуючи на присутніх. Мати пояснила, що не відповідала на дзвінки через погане самопочуття. 04.10.2023 на телефонні дзвінки знов відповів старший син, [PERSON] , повідомив, що мати спить. Також він відповів, що годуванням дитини займається він, дає суміш «Малютка» по 90 мл. (а.с. 30). Згідно з листами Запорізького міського центру соціальних служб від 12.09.2023 та 30.10.2023, за інформацією медичного персоналу та [PERSON] , вона має досвід вживання наркотичних речовин, її батьківський потенціал на низькому рівні, породілля [PERSON] не перебувала на обліку в жіночій консультації, відсутні речі першої необхідності для новонародженої дитини. [PERSON] було запропоновано отримати гуманітарну допомогу на базі Центру та написати заяву про взяття родини під соціальний супровід, проте до спеціалістів Центру вона так і не звернулась. Під час виходу спеціалістів Центру до родини 19.10.2023 з`ясовано, що дитина досі не зареєстрована в органах РАЦС, питання із заміною молочної суміші не вирішено через брак коштів, жінці повторно запропоновано допомогу Центру, проте станом на 30.10.2023 року вона за нею так і не звернулась (а.с. 31, 32). При неодноразових виходах за місцем проживання дітей матері робилися зауваження щодо неналежного стану кімнати (неприємного запаху, безладу, тарганів) та надавались наполегливі рекомендації щодо приведення житла в належний санітарний стан (а.с. 16,17). 24.11.2023 року відділом по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради спільно з Запорізьким міським центром соціальних служб здійснений черговий вихід за місцем проживання дітей. За підсумками виходу встановлено, що умови проживання в квартирі незадовільні: в квартирі не дотримується санітарно-повітряний режим, безлад, речі неупорядковані, спостерігались таргани, постіль була брудною, у молодшої дитини відсутнє дитяче ліжко, продуктів майже немає, діти брудні та голодні (а.с. 33). Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 24.11.2023 року №399р, діти були відібрані у матері без позбавлення її батьківських прав та тимчасово влаштовані до КНП «Міська дитяча лікарні №5», оскільки проживання дітей в неналежний умовах, неналежне їх харчування і відсутність догляду з боку дорослих, може створювати загрозу їх життю та здоров`ю (а.с. 34). Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжі від 09.09.2022 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44 КУпАП, оскільки вона незаконно, без мети збуту, зберігала при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено (а.с. 39-41). Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2023 року [PERSON] визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношення до своїх дітей, а саме: не створені належні умови для проживання та розвитку дітей, діти сплять на підлозі, систематично не відвідують навчальний заклад (а.с. 42-43). Відповідно до висновку районної адміністрації по Вознесенівському району від 01.12.2023 року №01-13/2723, питання доцільності або недоцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації міської ради 30.11.20231 в присутності [PERSON] та її співмешканця [PERSON] , який неодноразово був засуджений, не працевлаштований та перебуває під домашнім арештом. Під час засідання [PERSON] підтвердила, що вона в 2022 році була засуджена за ст. 309 КК України через вживання наркотичної речовини, та під час вагітності також вживала наркотичні речовини, а також за ст. 185 КК України за крадіжку, повідомила, що на даний час навела порядок у кімнаті та бажає повернути дітей в свою родину. За підсумками засідання, враховуючи наявні документи по справі та положення ст.ст. 164, 170 Сімейного кодексу України, комісія дійшла висновку про наявність підстав для позбавлення [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України (ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків) та необхідність звернення до суду із відповідним позовом. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Висновок органу опіки та піклування є достатньо обґрунтованим і не суперечить інтересам дітей та іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до листа з притулку для дітей служби у справах дітей Львівської обласної державної адміністрації від 01.20.24 № 20/3-1, в якому міститься думка дітей щодо позбавлення матері батьківських прав, в ході проведеної бесіди з [PERSON] , [INFO] , було з`ясовано, що хлопчик згадуючи свого батька, [PERSON] , каже, що тато добре відносився до нього, не ображав, брав його до себе в село на канікули. Однак жити з батьком [PERSON] не хоче, пояснюючи тим, що має сильну емоційну прихильність до братів [PERSON] та [PERSON] , хоче проживати разом з ними та мамою [PERSON] . Щодо питання думки дітей [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] про позбавлення їх матері батьківських прав, то діти пояснюють, що люблять маму, хочуть проживати разом з нею. Мати часто телефонує синам, цікавиться їх життям та здоров`ям (а.с. 70). На виконання ухвали суду від 10.04.2024 року з КНП „Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" надійшла інформація, згідно до якої [PERSON] , [INFO] , під наглядом лікаря-нарколога не перебуває. З 2022 року неодноразово оглядалась лікарем-наркологом, востаннє 10.01.2024 року. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Вживання із шкідливими наслідками (а.с. 121). Відповідно до копії письмової заяви неповнолітнього [PERSON] від 02.08.2024 року, залученої представником позивача, останній надав згоду на позбавлення його матері батьківських прав (а.с. 126). Згідно до копій актів оцінки рівня безпеки малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] від 24.11.2023 року, рівень перебування дітей в родині небезпечний (а.с. 127-142). Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п. 16, 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. У статті 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13). Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Сторона відповідача не довела зміну поведінки відповідача щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними. Сторона відповідача не надала належних та допустимих доказів на підтвердження зміни поведінки відповідача щодо дітей, покращення житлово - побутових умов, придбання необхідних меблів, речей, тощо, для дітей, з часу їх відібрання з сім`ї, а також не надала відомостей про стан здоров`я. Надані стороною відповідача докази, зокрема довідка про перебування [PERSON] на військовій службі, висновок КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 05.09.2024 року № 8002, який встановлює конкретний факту в певний день та час, не свідчать про інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку на краще, та не мають значення для вирішення спору. Суд критично ставиться до наданих доказів стороною відповідача зокрема, відомостей з Державного реєстру ФОП податків про джерела/суми нарахованого доходу, довідки №6512 від 23.10.2024 року про перебування відповідача на обліку як шукача роботи, оскільки вчиняти дії з покращення свого матеріального стану відповідач почала після відкриття провадження по справі, а не з часу відбирання дітей з сім`ї, і що ці дії направлені саме на реальне бажання змінити поведінку на краще. Також слід зазначити, що лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Крім того, озвучена в судовому засіданні думка дітей не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки думка дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів. Суд також враховує зміну думки дитини під час розгляду справи. Враховуючи встановлені та досліджені в судовому засіданні обставини справи, наявність достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості матері як особи, що становить реальну загрозу для дітей, її здоров`я та психічний розвиток, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а отже позбавлення її батьківських прав повністю відповідає інтересам дітей. Одночасно суд зазначає, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідач має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). Відповідно до вимог частини 3 статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно частини 2 ст. 183 Сімейного кодексі України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дітьми, аліменти на їх утримання у заявленому позивачем розмірі 1/4 всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1073,60 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved