Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

05 вересня 2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача [PERSON] надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням : визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га з кадастровим номером 3220887001:01:008:0007, що знаходиться в [ADDRESS] ( а. с. 2-3). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09 квітня 2008 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) [ADDRESS] . Умов щодо передачі земельної ділянки для обслуговування домоволодіння договір не містить. 29 березня 2012 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку Серії ЯЛ № 251809. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадщину прийняли позивач та його брат [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , відповідач у справі, інші спадкоємці діти [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. Крім того зазначено, що земельна ділянка в Державному земельному кадастрі до теперішнього часу обліковується за померлою [PERSON] .. Ухвалою від 27 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Одночасно задоволено клопотання про витребування доказів (а. с. 23-24). Ухвалою від 07 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а. с. 84). У судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання з проханням розгляд справи проводити без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити ( а. с. 104). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, Згідно із поданими заявами просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала ( а. с. 89, 101). Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України п озивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, що також відповідає положенням п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього\~Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. У судовому засіданні встановлено, що 09 квітня 2008 року Було укладено і нотаріально посвідчено державний нотаріусом Кукіною А.О. Боспільської районної державної нотаріальної контори за реєстровим №2-599Договір дарування житлового будинку, відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в дар житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами (домоволодіння) [ADDRESS] , що підтверджується копією договору ( а. с. 4). За змістом п.1 Договору зазначено, що вказаний будинок належить Дарувальниці на підставі Свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданих 16 вересня 1998 року Бориспільською держнотконторою Київської області за реєстрами №2-735 та №2-733, зареєстрованих у Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації 17 вересня 1998 року за №172 в реєстровій книзі №1, реєстраційний номер в РПВНМ 19976855. 17 липня 2008 року Бориспільським районним бюро технічної інвентаризації на підставі укладеного Договору дарування №2-599 від 9.04.2008 здійснено державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 19976855 ( а. с. 5). Суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.120 Земельного кодексу України в редакції чинній на дату укладення договору дарування та його державної реєстрації було передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Аналогічні положення були закріплені в ст.377 ЦК України в чинній на квітень 2008 року редакції. Встановлено, що за змістом укладеного Договору дарування житлового будинку не було визначено долю земельної ділянки, на якій він розташований. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯЛ №251809, виданим 29 березня 2012 року на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом №2-595 від 09.04.2008 та зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №322080001007318, [PERSON] набула у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га з кадастровим номером 3220887001:01:008:0007 ( а. с. 6). [INFO] [PERSON] у віці 91 років померла, про що в Книзі реєстрації смертей 06 серпня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 23, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданий ВК Сошниківської сільради Бориспільського району Київської області ( а. с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, в тому числі вищевказана увійшла земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га з кадастровим номером 3220887001:01:008:0007, що знаходиться в [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли позивач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується заявами поданими до Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області (а. с. 60-61). Другий спадкоємець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] , відповідач у справі. Діти померлого: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , - відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується заявами (а. с. 32, 36, 48). За змістом ст. ст. 1216, 1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1273\~ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~1225\~ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ч. 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації. Із досліджених у судовому засіданні документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , а також [PERSON] не існує. Позивач відповідно до ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК України набув право власності на частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком та господарськими спорудами, що були ним отримані в дар від померлої [PERSON] , та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Крім того, позивач прийняв належну йому за законом частку у спадщині, яка залишилася після смерті [PERSON] , у тому числі спірної земельної ділянки. Інший спадкоємець за законом [PERSON] також прийняв, але не оформив право на належну йому частку у спадщині, яка залишилася після [PERSON] . Встановлено, що відповідач [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] визнає за позивачем права на спірну земельну ділянку у зазначеному ним розмірі 0, 25 га, яка належала померлій [PERSON] . Таким чином, встановлено, що спір щодо поділу спадщини відсутній. Визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам вищенаведеного земельного та цивільного законодавства та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України\~\~від 25 грудня 2015 року № 1127, рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки позивач у порядку ст.ст.377, 1268 ЦК України та ст.120 ЗК України набув право власності на спірну земельну ділянку, яка належала на праві власності спадкодавці [PERSON] - попередньому власнику житлового будинку, який перейшов у власність позивача на підставі укладеного нотаріально посвідченого договору дарування, спір щодо якої між спадкоємцями відсутній. На підставі викладеного,

Outcome: approved