Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 0025/08/22-KLMVI, укладеного 24.06.2008, АКБ «Банк Форум» надало ТОВ «Терракота» кредит у формі мультивалютної відновлювальної кредитної лінії у сумі еквівалентній 114800,00 грн. до 23.06.2009 зі сплатою 14 % річних у доларах США, 22 % річних в гривні. Позичальник мав право отримати кредит у гривні та у доларах США. Відповідно до договору № 1 від 24.06.2009 встановлено новий строк користування кредитними коштами до 23.06.2010. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 24.06.2008 між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно житловий будинок площею 231,5 кв.м., розташований по [ADDRESS] . У зв`язку з порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 12.01.2011 утворилася заборгованість зі сплати кредиту та нарахованих відсотків на загальну суму 1344054,64 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 1148000,00 грн. та простроченої заборгованості зі сплати процентів в сумі 196054,64 грн. Рішенням Господарського суду Волинської області від 22.02.2011 з ТОВ «Терракота» стягнуто на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитом в загальному розмірі 1344054,64 грн. 22.08.2018 між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено договір № 0026/18-ВБ про відступлення прав вимоги. 22.08.2018 між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено договір про відступлення прав за Договором іпотеки, посвідченим 24.06.2008 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Онищуком І.П., за зареєстрованим № 3040. Постановою Волинського апеляційного суду від 13.02.2019 в цивільній справі № 0308/10668/12 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0025/08/22-KLMVI від 24.06.2008 в розмірі 1344054,64 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 231,5 кв.м. по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0226 га на якій розташований вказаний житловий будинок, які належать на праві власності [PERSON] , шляхом проведення прилюдних торгів. 06.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. відкрито виконавче провадження № 58556597. 18.03.2020 ним винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження і 06.04.2020 перераховано [PERSON] кошти в сумі 1344054,64 грн. Зазначає, що у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання в сумі 1344054,64 грн. виконано 06.04.2020, то за період з 01.01.2018 по 06.04.2020, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нараховано інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 201946,23 та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 91358,89 грн. Посилаючись на викладене, позивач просить суд, стягнути з відповідача в його користь інфляційні втрати в розмірі 201946,23 грн. і 3 % річних в розмірі 91358,89 грн. Ухвалою судді від 06.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін у справі. Відповідно ч.8 ст.\~128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. 27.03.2024 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача надійшло клопотання про встановлення (продовження) строку на подання пояснень до 05.04.2024. Ухвалою судді від 28.03.2024 встановлено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] строк на подання пояснень до 05.04.2024. 04.04.2024 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача надійшли письмові пояснення. Відповідно до яких, позивач не може вимагати стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, тому, що до нього не перейшло право вимоги таких нарахувань. Відповідно до договору про відступлення прав вимоги від 22.08.2018, зокрема п.2.1 позивач набув права вимоги в обсягах та на умовах зазначених в додатку № 1 до Договору. Пкнкт 2.2 Договору визначає обсяг прав, які переходять до позивача і встановлював їх у грошовому розмірі, який був визначений в додатку № 1 до Договору, в якому чітко визначено розмір заборгованості 1342471,90 грн., в тому числі борг по кредиту 1148000,00 грн. і борг по відсотках 194471,90 грн. Права переходу вимоги 3 % річних та інфляційних втрат передбачено не було. Сам же договір про відступлення прав вимоги був укладений позивачем як новим кредитором 22.08.2018, відтак лише після цієї дати новий кредитор міг заявляти свої вимоги до боржника. І лише після заявлення таких грошових вимог, якби вони були відхилені, то в позивача виникло б право на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. Водночас прострочення виконання зобов`язання не було, оскільки позивач не заявляв таких вимог до боржників, не надавав реквізитів для оплати та не повідомляв про зміну кредитора в зобов`язанні, що не відповідає вимогам ч.2 ст.516 ЦПК України. Позивачем проведено нарахування за період з 01.01.2018 по 06.04.2020 попри відсутність у нього права нараховувати такі суми за вказаний період, оскільки сам договір про відступлення права вимоги був укладений 22.08.2018. Також, позивач нараховує 3 % річних по 06.04.2020, дату коли грошові кошти були перераховані приватним виконавцем на його рахунок, проте фактично заборгованість була сплачена 17.03.2020, саме ця дата є датою виконання боржниками своїх зобов`язань. Відтак, позивач не має права нараховувати 3 % річних та інфляційних втрат до 22.08.2018 і після 17.03.2020. У зв`язку з чим, третьою стороною надано власний розрахунок, відповідно до якого сума інфляційних втрат може становити 147679,98 грн., а 3 % річних 63299,42 грн. Зазначає, що в порушення вимог ст.625 ЦПК України, позивач не звертався з вимогою до відповідача чи третьої особи про сплату 3 % річних та інфляційних втрат, а тому його звернення до суду з позовом є передчасним. Крім цього, третьою особою з метою захисту своїх прав та інтересів, було укладено угоду з адвокатом та відповідно понесено витрати на правову допомогу в сумі 19600,00 грн. Посилаючись на викладене, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Ухвалою судді від 15.04.2024 здійснено перехід в розгляд справи в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання 14.08.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі. 23.10.2024 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача надійшли додаткові пояснення у яких її представник просить суд застосувати строки визначені в ч.5 ст.105 ЦК України та відмовити позивачу у задоволенні позову в тому числі з підстав недотримання строків. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки та розміщення судового оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада». Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, просив суд відмовити у задоволенні позову. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, дослідивши матеріали справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 0025/08/22-KLMVI, укладеного 24.06.2008, АКБ «Банк Форум» надало ТОВ «Терракота» кредит у формі мультивалютної відновлювальної кредитної лінії у сумі еквівалентній 114800,00 грн. до 23.06.2009 зі сплатою 14 % річних у доларах США, 22 % річних в гривні. Позичальник мав право отримати кредит у гривні та у доларах США. Відповідно до договору № 1 від 24.06.2009 встановлено новий строк користування кредитними коштами до 23.06.2010. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 24.06.2008 між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно житловий будинок площею 231,5 кв.м., розташований по [ADDRESS] . У зв`язку з порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 12.01.2011 утворилася заборгованість зі сплати кредиту та нарахованих відсотків на загальну суму 1344054,64 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 1148000,00 грн. та простроченої заборгованості зі сплати процентів в сумі 196054,64 грн. Рішенням Господарського суду Волинської області від 22.02.2011 з ТОВ «Терракота» стягнуто на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитом в загальному розмірі 1344054,64 грн. 22.08.2018 між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено договір № 0026/18-ВБ про відступлення прав вимоги. 22.08.2018 між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] укладено договір про відступлення прав за Договором іпотеки, посвідченим 24.06.2008 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Онищуком І.П., за зареєстрованим № 3040. Постановою Волинського апеляційного суду від 13.02.2019 в цивільній справі № 0308/10668/12 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0025/08/22-KLMVI від 24.06.2008 в розмірі 1344054,64 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 231,5 кв.м. по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0226 га на якій розташований вказаний житловий будинок, які належать на праві власності [PERSON] , шляхом проведення прилюдних торгів. 06.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженком І.С. відкрито виконавче провадження № 58556597, яке постановою від 18.03.2020 закінчено у зв`язку зі сплатою боржником в повному обсязі 17.03.2020 заборгованості згідно виконавчого документа та кошти виконавчого провадження в сумі 1478960,10 грн. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.? Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, у Постанові Верховного Суду у складі Великої Палати від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц надано висновки про правильне застосування норм права, де зазначено наступне: «Стаття 625 ЦК України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов 'язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у гривневому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора». За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки це є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Аналогічний висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у, постанові від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц вказано наступне: «Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що запишилася не сплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим, права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.». У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 361/7939/2015-ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних. Отже, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач зобов`язаний окрім суми боргу також сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку заборгованості наданого позивачем, сума інфляційних втрат та 3 % річних за період з 01.01.2018 по 06.04.2020 становить 201946,23 грн. та 91358,89 грн. відповідно. Наданий розрахунок суд не приймає до уваги з огляду на таке. П.2.2 договору № 0026/18-ВБ про відступлення прав вимоги від 22.08.2018 новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, право вимоги та отримувати платежів за гарантією, відшкодування за договором страхування, тощо. Із постанови приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка І.С. від 18.03.2020 випливає, що виконавче провадження № 58556597 закінчено у зв`язку зі сплатою боржником в повному обсязі 17.03.2020 заборгованості згідно виконавчого документа та кошти виконавчого провадження в сумі 1478960,10 грн. Таким чином, період за який можливо здійснити нарахування у відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України, слід розраховувати від часу виникнення у позивача права вимоги до відповідача по день виконання боржником грошових зобов`язань, а саме з 22.08.2018 по 18.03.2020. Відтак, розмір інфляційних втрат за період з 22.08.2018 по 18.03.2020 із урахуванням суми основного боргу становитиме 147680,05 грн., а 3 % річних 63496,85 грн. Саме такий розмір заборгованості підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. Щодо пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у яких її представник просив суд застосувати строки визначені в ч.5 ст.105 ЦК України, то суд їх до уваги не приймає. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.02.2024 відповідач ТОВ «Терракота» перебуває у стані припинення, 09.08.2019 внесено запис про зупинення процедури проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення юридичної особи. Відтак, ТОВ «Терракота» не є припиненою, а тому застосувати вимоги ч.5 ст.105 ЦК України не є можливим. Крім цього, суд наголошує, що позовна давність застосовується лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення судом рішення. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати та 3 % річних в загальному розмірі 211176,90 грн. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2350,00 та заявлено позовні вимоги про стягнення 293305,12 грн. Судом задоволено позовні вимоги на суму 211176,90 гривень, що становить 72 % від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1692,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial