Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

17 липня 2024 року заявник [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, в якій зазначив, що його рідна сестра [PERSON] , [INFO] , з дитинства є інвалідом ІІ групи за психічним захворюванням. Рішенням суду від 07.06.2022 року [PERSON] було визнано недієздатною, встановлено опіку та призначено опікуном заявника [PERSON] . Оскільки пройшло два роки, відтак виникла необхідність у продовженні строку встановленої опіки. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до судового засідання в порядку окремого провадження та призначено адвоката для захисту інтересів [PERSON] . Ухвалою суду від 07 серпня 2024 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» та провадження по справі зупинено. Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричної експертизи. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги заяви підтримали та просили їх задоволити. Представник заінтересованої особи - органу опіки і піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради Матвійчук С.В. в судовому засіданні не заперечив проти задоволення вимог заяви та надав суду подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення їй опікуна. Представник [PERSON] - адвокат Кримчак О.А. в судовому засіданні не заперечив проти задоволення вимог заяви. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд знаходить заяву такою, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 41 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння; недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод (абзац третій підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016). Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно страждає на стійкий хронічний психічний розлад. Як вбачається із висновку судово-психіатричної експертизи № 768 від 23.09.2024 року [PERSON] внаслідок стійкого хронічного психічного розладу помірної розумової відсталості з дитинства, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. Отже, вимоги заявника про визнання [PERSON] недієздатною повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. У частині першій статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України). Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. [PERSON] дійсно є рідною сестрою заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] . Разом з тим, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] , а заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Тобто, заявник не проживає разом з сестрою. Зі слів заявника, з сестрою проживає їх батько [PERSON] . В свою чергу, мати заявника [PERSON] , яка раніше виконувала обов`язки опікуна доньки [PERSON] згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2005 року у справі № 2/12807/05, померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ). Після цього, на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 07.06.2022 року у справі № 686/9705/22 опікуном над недієздатною [PERSON] було призначено [PERSON] . У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Відповідно до пункту 3.1. Правил при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Отже, опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному (постанова Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18). Також пунктом 3.3 Правил визначено перелік документів,за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, а саме: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органу опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі. Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18 зазначив, що відповідно до частини 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня2020 року в справі № 736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21. У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22 зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. У поданні про встановлення опіки над [PERSON] та призначення їй опікуна від 29.11.2024 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2024379, зазначено, що опікунська рада прийняла висновок про можливість виконувати [PERSON] обов`язки опікуна та внесення подання Хмельницькому міськрайонному суду про встановлення опіки над недієздатною [PERSON] та призначення її опікуном [PERSON] . Проте таке подання органу опіки і піклування має рекомендаційний характер та не може бути самостійним засобом захисту порушеного права. Цьому документу може бути надана лише оцінка в сукупності з іншими доказами у справі при вирішенні по суті питання, для якого він був складений. У даному випадку в поданні органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради не обґрунтовано необхідність призначення саме [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] . Фактично вказане подання органу опіки та піклування ґрунтується на виявленій ініціативі заявника про призначення його опікуном, не містить обґрунтування відповідності призначення його опікуном інтересам недієздатної, а також не проаналізована фізична можливість ним виконувати обов`язки опікуна, не проживання його разом з [PERSON] . Крім того, як вбачається з подання про призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] , в ньому відсутні відомості щодо майнового стану заявника, його стану здоров`я, можливості створити необхідні побутові умови для недієздатної, забезпечити її доглядом та лікуванням, тобто здійснювати нормальне життєзабезпечення підопічної. Також у поданні відсутня інформація про матеріальну спроможність утримувати недієздатну особу. Також у поданні не проаналізовано наявність інших осіб, які б змогли здійснювати догляд за [PERSON] , не зазначено чому батько недієздатної [PERSON] не може виконувати обов`язки опікуна доньки. За вказаних обставин, суд вважає, що подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо можливості призначення [PERSON] опікуном є таким, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин щодо цього, та ґрунтується виключно на даних отриманих від заявника. При цьому, заявником не надано суду належних та допустимих доказів, які б доводили, що він зможе виконувати обов`язки опікуна щодо сестри відповідно частини першої статті 67 ЦК України. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви [PERSON] в частині визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки, а вимога про призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] задоволенню не підлягає. Частиною першою\~статті 65 ЦК України\~передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Згідно ч. 2\~ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed