Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить визнати її брата - [PERSON] , [INFO] , проживаючого в [ADDRESS] - недієздатним, встановити над ним опіку і за поданням органу опіки та піклування призначити її [PERSON] , [INFO] , опікуном. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що проживає в [ADDRESS] . За даною адресою проживає її рідний брат [PERSON] . Підставою звернення до суду є той факт, що брат є інвалідом другої групи з дитинства. Причиною його інвалідності є хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що він має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою. Брат не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. Їх мати [PERSON] [INFO] померла, а батько брата [PERSON] є інвалідом другої групи та за станом здоров`я не може здійснювати постійний догляд за сином та проживає окремо за іншою адресою. Після смерті матері за братом доглядає заявник. В неї добрий стан здоров`я, спиртними напоями або наркотичними засобами не зловживає, і на обліку в психіатра, нарколога не перебуває. До кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. В зв`язку з тим, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він може цим самим поставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей. У справі відкрите окреме провадження. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2023 року призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 14 листопада 2024 року відновлено провадження у справі, оскільки на адресу суду повернулись матеріали справи після проведення експертизи. \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити вимоги заяви. Представник особи, яка визнається недієздатною, адвокат Федорчак І. А. надала заяву про розгляд справи без участі, в якій додатково зазначила, що не заперечує проти задоволення вимог заяви [PERSON] . Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна їх заява, в якій зазначають, що вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини справи. [PERSON] є сестрою [PERSON] , що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження. [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-18 ОД №010880, виданої на підставі психіатричної спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії. Згідно з свідоцтвом про смерті серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та [PERSON] . За довідкою про склад сім`ї № 621, виданою 22.05.2023 року Знам`янською сільською радою Березівського району Одеської області, з якої вбачається, що [PERSON] та її брат [PERSON] проживають однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] нам`янка Березівського району Одеської області, про що також свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складений 22.05.2023 року Знам`янською сільською радою Березівського району Одеської області. Згідно з довідкою №41 КНП «Іванівський медичний центр» Іванівської селищної ради Одеської області, [PERSON] здорова, на диспансерному обліку не знаходиться. Як вбачається з довідок №1258 та №201, виданих 10.07.2023 року КНП «Іванівський медичний центр» Іванівської селищної ради Одеської області, [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-001217509 станом на 10.07.2023 року [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно з поданням Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області про доцільність призначення опікуном гр. [PERSON] у разі прийняття рішення суду недієздатним [PERSON] , [INFO] , затвердженим рішенням виконкому Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області №117 від 20 вересня 2023 року, Знам`янська сільська рада, як орган опіки та піклування вважає за доцільне призначення опікуном гр. [PERSON] , [INFO] , у разі прийняття рішення про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №142 від 20.02.2024 року Одеської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Помірної розумової відсталості, з суттєвими порушеннями поведінки, що вимагають додаткової уваги та лікувальних заходів» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.7 за МКХ-10 перегляду), внаслідок чого не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При ухваленні рішення суд виходить з такого. Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1ст.293 ЦПК України). Глава 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних праві самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону). Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1ст. 239 ЦПК України). Стаття 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами визнаними судом недієздатними. Згідно ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з ч.4 ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. Відповідно до ст.292 ЦК України малолітня, неповнолітня особа, а також фізична особа, яка визнана недієздатною або дієздатність якої обмежена, має право на опіку та піклування. Родинні відносини між ними заявник підтверджує копіями свідоцтв про народження. Враховуючи те, що [PERSON] виявила бажання та має змогу здійснювати опіку над своїм братом, суд вважає за можливе призначити її опікуном, що буде відповідати інтересам недієздатної особи. Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. За таких обставин в інтересах [PERSON] суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявника [PERSON] опікуном [PERSON] . Приписами ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Згідно ч. 1ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років. Щодо судових витрат у даній справі суд зазначає таке. Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Здійснюючи розширене тлумачення застосування частини другої статті 299 ЦПК України, Верховний Суд у постанові від 14.12.2022 (справа № 637/909/21) дійшов висновку, що на рахунок держави у справах окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною належать усі судові витрати - як судовий збір, так і витрати, пов`язані з розглядом справи, що узгоджується з правилом частини першої статті 133 ЦПК України. У такому тлумаченні частина третя статті 133 ЦПК України містить перелік виключно витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема витрати, пов`язані із залученням експертів. Таким чином, витрати, пов`язані з провадженням даної цивільної справи, зокрема за проведення експертизи, слід віднести на рахунок держави.

Outcome: approved