Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

04 вересня 2024 року до Самарскького районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 23.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір (оферти) №23.03.2024-100000017, згідно з яким останній отримав кредит в сумі 3000 грн. строком на 31 день, зі сплатою процентів: фіксована процентна ставка «Економ» 2% за 1 день користування кредитом; фіксована процентна ставка «Стандарт» 2,5% за 1 день користування кредитом. Пунктом 7.6 договору визначено, що у випаду невиконання /неналежного виконання позичальником будь-яких грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нараховувати неустойку, розмір якої встановлений у Заявці. Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість, яка станом на 19.08.2024 становить 7785 грн. з яких: 3000 грн.\~заборгованість по тілу кредиту; 4185 грн.\~заборгованість по процентам, 600 грн неустойка. На підставі викладеного, позивач ТОВ «Споживчий центр» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором (оферти) №23.03.2024-100000017 від 23.03.2024 в розмірі 7785 грн. та понесені ним судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, відзив на позов не подав. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, в заочному порядку, за наявними у справі доказами, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 23.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем [PERSON] був укладений електронний Кредитний договір (оферти) №23.03.2024-100000017, згідно з яким [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 3000 грн. строком на 31 день, сплатою процентів за користування кредитом, розмір та порядок сплати яких визначений у п.п. 7-10 Заявки. (а.с.14-18). Пунктом 15 Заявки також встановлена неустойка у розмірі 75 грн., яка нараховується за кожний день невиконання/ неналежного виконання зобов`язання. Грошові кошти у сумі 3000,00 грн. були перераховані відповідачу 23.03.2024 на його електронний платіжний засіб, вказаний в Заявці ( а.с.11). Позивач вказує на те, що відповідач умови договору не виконав, кредиті кошти не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив Заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем станом на 19.08.2024 становить 7785 грн. з яких: 3000 грн.\~заборгованість по тілу кредиту; 4185 грн.\~заборгованість по процентам, 600 грн - неустойка (а.с.10). Правовідносини з приводу надання кредиту регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки, відповідач своєчасно та належним чином свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів у сумі 3000,00 грн. та сплаті процентів за користування кредитом у сумі 4185,00 грн. не виконав, суд вважає, що позовні вимоги про їх стягнення в цій частині підлягають задоволенню. Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача неустойки за невиконання зобов`язання у розмірі 600,00 грн. Разом з цим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). За таких підстав, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 600,00 грн. задоволенню не підлягають. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: partial