Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

До суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (надалі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку суброгації суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 153875,00грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 12.12.2021 в с.Іванковичі Обухівського району Київської області мала місце дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «Opel Combo», н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої було заподіяно матеріальну шкоду транспортному засобу марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , застрахованому ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за договором страхування наземного транспорту № 49/21-Т/К/01 від 11.01.2021. Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] , на користь власника транспортного засобу марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагонна компанія «Транссистема» (надалі - ТОВ «Вагонна компанія «Транссистема») страховиком виплачено страхове відшкодування як вартість відновлювального ремонту у розмірі 281375,00 грн. При цьому цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel Combo», н.з. [NUMBER] , на момент події була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» з лімітом відповідальності за майнову шкоду у 130000,00 грн. (франшиза 2500,00 грн.), у зв`язку з чим ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 127500,00 грн. Таким чином, решта проведеної ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхової виплати у зв`язку з пошкодженням в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , у розмірі 153875,00 грн. (281375,00 грн. - 127500,00 грн.) відшкодована не була, тому з підстав, передбачених ст.ст.993, 1166, 1187 ЦК України на вказану суму заявлено вимоги до особи, винної у заподіянні шкоди - [PERSON] , який у момент дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем «Opel Combo», н.з. [NUMBER] . В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином, у встановленому ЦПК України порядку, повідомлявся про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подав. На підставі ст.280 ЦПК України, з урахуванням думки представника позивача, викладеній у заяві з процесуальних питань, судом ухвалено про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи неявку в судове засідання учасників справи, справу розглянуто в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів, яких достатньо для її вирішення. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд встановив і врахував наступне. Судом встановлено, що 12 грудня 2021 року о 13:40 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Opel», н.з. [NUMBER] , в с.Іванковичі Обухівського району Київської області по вул.Садовій, виїжджаючи з під`їзної дороги, не був уважним та, порушуючи вимоги п.п.2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, що спричинило механічне пошкодження транспортних засобів та матеріальні збитки. Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року у справі № 362/5/22 (провадження № 3/362/178/22), яка набрала законної сили 12.07.2022, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю. Таким строком відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП для справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, є три місяці з дня вчинення правопорушення. Правовий аналіз п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказує на те, що застосування цієї норми можливе лише у випадку вини особи у вчиненому правопорушенні, адже у разі її відсутності провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, від 16.04.2019 у справі №927/623/18. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої вона ухвалена, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - один зі способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статтею 16 ЦК України. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). З урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності судочинства, позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Так, частиною 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку з наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 № 922/2026/17, від 21.09.2018 у справі № 910/19960/15). З огляду на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року у справі № 362/5/22 суд дійшов висновку, що [PERSON] винен у пошкодженні транспортного засобу марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 12.12.2021 о 13:40 год. в с.Іванковичі Обухівського району Київської області по вул.Садовій. Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.22.1 ст.22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За положеннями ст.ст.9, 22-31, 35, 36 вказаного Закону, настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов` язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, з урахуванням непрямих витрат (на усунення навмисних пошкоджень, зроблених для порятунку потерпілих, евакуацію транспортного засобу з місця ДТП до місцезнаходження власника, місця стоянки чи місця ремонту). Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Судом встановлено, що 11.01.2021 ТОВ «Вагонна компанія «Транссистема» уклало з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» договір добровільного страхування наземного транспорту «ALL RISKS» № 49/21-Т/К/01 строком з 21.01.2021 до 20.01.2022 щодо транспортного засобу марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , згідно з яким позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної вищенаведеному транспортному засобу, на умовах, передбачених страховим договором. Вказаним договором передбачено серед інших страхових випадків - спричинення збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхову суму у розмірі 2500000,00 грн., розмір франшизи залежно від виду та обставин страхового випадку, а також умови виплати страхового відшкодування. 13.12.2021 до страховика надійшла заява про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Дану заяву було розглянуто, та на підставі протоколу № 27761 від 14.12.2021 огляду колісного транспортного засобу, договору № 15072014-СТО від 15.07.2014 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ДП «Ауді Центр Віпос» та додаткових угод до нього № 1 від 19.03.2019, № 2 від 10.05.2019, № 3 від 16.03.2020, рахунку-фактури ДП «Ауді Центр Віпос» №0000074953 від 14.12.2021, Акту виконаних робіт ДП «Ауді Центр Віпос» № 0000066621 від 31.12.2021, страхового акту № 006.02883821-1 від 21.12.2021 та розрахунку страхового відшкодування, позивач здійснив оплату вартості проведеного відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , на користь ДП «Ауді Центр Віпос» у розмірі 281375,00 грн. Такий порядок виплати страхового відшкодування відповідає п.36.4 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умовам п.п.27.11.1-27.11.2 укладеного страхового договору. При цьому, згідно Звіту ФОП [PERSON] № 27761 від 16.12.2021 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику наземного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, заподіяна власнику після пошкодження колісного транспортного засобу марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , станом на 14.12.2021 склала 332839,97 грн. з урахуванням ПДВ, без врахування величини втрати товарної вартості, що перевищує фактичну суму проведених страхових виплат. Перевіряючи фактичне понесення позивачем витрат на виплату страхового відшкодування у формі оплати вартості проведеного відновлювального ремонту автомобіля марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , суд врахував, що згідно з п.2.2.5 додаткової угоди № 1 від 19.03.2019 до договору № 15072014-СТО від 15.07.2014, укладеного ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з ДП «Ауді Центр Віпос», замовник перераховує на розрахунковий рахунок виконавця гарантійний внесок у розмірі 1000000,00 грн. у якості ротаційного фонду, наявністю якого забезпечується оплата в майбутньому страхових відшкодувань страхувальника за умови здійснення ними відновлювального ремонту застрахованих автомобілів на СТО виконавця, і у кожному випадку проведення ремонту автомобілів за рахунок вказаної суми виконавець повинен отримати від замовника письмове погодження з підтвердженням суми, яка може бути використана на ремонт автомобіля. Такий гарантійний внесок у розмірі 1000000,00 грн. сплачений ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ДП «Ауді Центр Віпос» згідно з рахунком-фактурою № 48552 від 06.03.2019. Як вбачається зі змісту листа ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» № 221221-05341/к/у від 22.12.2021 на адресу ДП «Ауді Центр Віпос», з метою проведення ремонту застрахованого за договором добровільного страхування наземного транспорту № 49/21-Т/К/01 від 11.01.2021 автомобіля марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі п.2.2.5 додаткової угоди № 1 від 19.03.2019 до договору № 15072014-СТО від 15.07.2014 повідомляє про згоду на використання 281375,00 грн. з гарантійного внеску, наданого в якості ротаційного фонду. Вказаний документ підтверджує зарахування коштів ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в оплату відновлювального ремонту, проведеного ДП «Ауді Центр Віпос». Таким чином, наявні в матеріалах справи вищезазначені докази є належними, допустимими і достатніми у підтвердження фактично здійснених позивачем витрат, зумовлених ДТП, по виплаті страхового відшкодування. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма міститься і у ст.27 Закону України «Про страхування» (у редакції, що діяла на час проведення виплати). З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel Combo», н.з. [NUMBER] , на момент події була застрахована ПрАТ «НАСК «Оранта» відповідно до страхового полісу серії ЕР № 204881387 строком дії до 09.07.2022 з лімітом відповідальності за майнову шкоду у 130000,00 грн., франшизою 2500,00 грн. На підставі ст.20 Закону України «Про страхування» (у редакції, що діяла до 01.01.2024), ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у ПрАТ «НАСК «Оранта» виник обов`язок сплатити на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням автомобіля марки «Audi SQ7», н.з. [NUMBER] , у межах ліміту відповідальності, зі зменшенням на підставі ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суми страхового відшкодування на суму франшизи: 130000,00 грн. - 2500,00 грн. = 127500,00 грн. Вказана сума сплачена ПрАТ «НАСК «Оранта» на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно з платіжною інструкцією № 29640 від 01.07.2022, призначення платежу: згідно регресної вимоги № 231221-3270/р від 23.12.2021. Отже, невідшкодований розмір здійсненої ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхової виплати у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце з вини [PERSON] , складає: 281375,00 грн. - 127500,00 грн. = 153875,00 грн. Сплачене позивачем страхове відшкодування у такій сумі підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі в порядку суброгації. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved