Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до [PERSON] , в якому (позові) просить припинити з 04 серпня 2023 року стягнення з нього (позивача) аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 13 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , які стягуються за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 червня 2018 року (справа № 405/2370/18). В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2018 року по справі № 405/2370/18 з нього були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 квітня 2018 року і до [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2024 року по справі № 405/5468/23 стягнуто з [PERSON] на його (позивача) користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 серпня 2023 року і до 06 травня 2033 року, при цьому, питання щодо припинення стягнення з нього аліментів не вирішувалося, а тому з нього до теперішнього часу стягуються алімент на користь [PERSON] , в той час, як з червня, 2023 року донька проживає з ним та перебуває на його утриманні, а тому виникла необхідність звернутись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] . \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 серпня 2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, запропоновано позивачу в установлений строк виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 1211,20\~грн. 21 серпня 2024 року представником позивача [PERSON] адвокатом Васильченко З.С. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1083033 від 21 серпня 2024 року) подано заяву, яка зареєстрована судом за вх. № 6267/24 про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору в розмірі 1211,20\~грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 серпня 2024 року відкрито загальне позовне провадження по даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 14 листопада 2024 року підготовче провадження по даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та в його інтересах представник адвокат Васильченко З.С. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1083033 від 21.08.2024 року) в судовому засідання позовні вимоги про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом належним чином, в порядку п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, а також в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов, - не подавала, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] , в його інтересах представника адвоката Васильченко З.С., дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначений ст. 16 ЦК України. Крім того, захист сімейних прав та інтересів визначений ст. 18 СК України, за якою суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання (п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України). Згідно зі ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають спільну малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26 липня 2023 року Фортечним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що Виконавчим комітетом Новенської селищної ради м. Кіровоград Кіровоградської області 02 червня 2015 року складено відповідний актовий запис № 36. Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . Також встановлено, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 червня 2018 року (справа № 405/2370/18, провадження № 2/405/445/18), Ленінським районним судом м. Кіровограда 17 серпня 2018 року виданий виконавчий лист про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 березня 2024 року, яке набрало законної сили 26 квітня 2024 року (справа № 405/5468/23) визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.08.2023 року і до повноліття доньки, тобто до [INFO] . На підставі зазначеного рішення 03 травня 2024 року Ленінським районним судом м.Кіровограда було видано виконавчий лист № 405/5468/23. Крім того, встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 листопада 2024 року (справа № 405/1041/24) \~позбавлено [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] ) батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду з позовом про припинення стягнення аліментів, позивач як на підстави позовних вимог зазначив, що донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним та перебуває на його повному утриманні, в свою чергу, відповідач проживаючи окремо від дитини, участі у вихованні та утриманні доньки не приймає, однак продовжує отримувати щомісячно аліменти, які стягуються з нього (позивача) на утримання малолітньої дитини та які в подальшому відповідач використовує на власний розсуд, а не на утримання доньки. Відповідно до ч.2 ст.\~51\~Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст.\~8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст.\~18\~СК України згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно зі ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179\~СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями ч. ч. 2, 3 ст.\~181\~СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з метою утримання на користь того з батьків, з ким проживає дитина і який здійснює утримання цієї дитини. Аналіз частини 2 ст. 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти має той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за яким право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із статтею 273\~СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей 267\~-\~271\~СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а стаття 273\~СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.\~273\~СК України має на меті скасування їх присудження. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77, ст. 79, ч. 1 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У частинах першій, другій та третій\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 04.09.2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами по справі, що відповідач [PERSON] , позбавлена батьківських прав відносно малолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , місце проживання якої визначено разом з батьком позивачем [PERSON] та яка знаходиться на утриманні позивача [PERSON] , на підставі чого зазначене вказує на необхідність припинення стягнення аліментів, які стягуються з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] ,\~ [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст.\~273\~ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , повністю знаходиться на утриманні батька - позивача [PERSON] та проживає разом з ним, що свідчить про те, що змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача, при цьому, враховуючи також загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача [PERSON] шляхом припинення з 04 серпня 2023 року, з якої за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.03.2024 року стягуються аліменти з 04.08.2023 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання малолітньої доньки, примусового стягнення на користь відповідача [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 червня 2018 року, а тому позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим\~\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211\~грн.20\~коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved