Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

В провадженні Лубенського міськрайонного суду Полтавської області перебуває позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чвертіусіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування позову позивач посилається на ту обставину, що є опікуном [PERSON] , який є її онуком і перебуває на\~її утриманні.\~Мати[PERSON] позбавлена батьківських прав щодо дитини, на підставі рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської від 11.09.2024 року у справі 539/2376/24. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тим самим ухиляється від виконання батьківського обов`язку щодо утримання сина. Позивач в судове засідання не з`явилася, подано заяву про розгляд справи без її участі, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.2\~ст.247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області. Відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської від 11.09.2024 року у справі 539/2376/24 [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] є опікуном [PERSON] , [INFO] відповідно до рішення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області №240 від 23.10.2024 року, що підтверджується посвідченням № [NUMBER] . [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] , яка є його бабусею та опікуном, що підтверджується Довідкою №14-17/11/1008 від 28.10.2024 року виданої Центром надання адміністративних послуг Лубенської міської ради Полтавської області. Згідно ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.2 ст.258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із опікуном [PERSON] , знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач будучи особою, позбавленою батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, не надала суду доказів щодо наявності обставин для звільнення від сплати аліментів чи зменшення їх розміру, тому суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. За вимогами ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі наведеного та

Outcome: approved