Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

КП "Харківводоканал" 17.10.2023 року звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 28968,52 грн., та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.07.2017 року по 31.01.2022 року у розмірі 14331,56 грн. та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2017 року по 31.01.2022 у розмірі 11600,48 грн. В зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховано 2251,15 грн. інфляційні втрати та 785,33 грн. 3% річних від простроченої суми. Відповідачем [PERSON] через систему "Електронний суд" подано заяву від 02.10.2024 року та уточнену заяву від 20.11.2024 року, в яких просить: зобов`язати КП "Харківводоканал" здійснити перерахунок нарахованої заборгованості замість п`яти осіб на одну особу в розмірі 25932,04 грн. на 7116,39 грн.; виключити з нарахованої заборгованості інфляційні втрати в розмірі 2251,15 грн. та 3% річних в розмірі 785,33 грн.; виключити з облікування, як таких, що фактично не проживають в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] та інших осіб, крім [PERSON] ; визнати фактичне місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визнати фактичне місце проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визнати незаконним нарахування позивачем заборгованості без ліцензії, без наявності лічильника, без укладення індивідуального договору про надання житлово-комунальних послуг водопостачання з власниками квартири (кімнати) [ADDRESS] ; визнати нелегітимною діяльність КП "Харківводоканал" без наявності ліцензії в паперовій формі та за відсутності даних про ліцензію в ЄДРПОУ; зобов`язати КП "Харківводоканал" повернути грошові кошти в сумі 10799 грн., стягнені приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. зі спеціального рахунку Монобанку IBAN [NUMBER] ІПН/ЄДРПОУ [NUMBER] для збору коштів на лікування дитини-інваліда [PERSON] ; відмовити у позовних вимогах КП "Харківводоканал" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 25932,04 грн., визнавши заборгованість за [PERSON] у розмірі 7116,39 грн. В обґрунтування своїх заяв посилається на те, що квартира [ADDRESS] готельного типу є кімнатою площею 24 кв.м. з одним краном холодної води, в якому не встановлено будь-яких лічильників води, як в квартирі так і в самому будинку. Нараховане позивачем споживання холодної води та водовідведення не відображає і не може відображати фактичного об`єму спожитої води. Адже в рахунку за водопостачання та водовідведення зазначено, що зареєстровано 5 осіб. Однак [PERSON] мешкає в квартирі максимум 10 днів на місяць. [PERSON] та [PERSON] не проживають за вказаною адресою, та не користуються послугами позивача. Також посилається на те, що між позивачем та [PERSON] не укладалось індивідуального договору про надання житлово-комунальних послуг постачання холодної води. Крім того, КП "Харківводоканал" здійснює діяльність з порушенням Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Позивачем не надано суду, ані ліцензії на паперовому носії, ані у виписі з ЄДРПОУ. 15.11.2024 року представником позивача за допомогою системи "Електронний суд" до суду подано додаткові пояснення, в яких він вказує на те, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За відсутності приладів обліку холодної та гарячої води, нарахування здійснюється у відповідності до вимог п. 21 Правил № 630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих споживачів. Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг. Звернень з питання зміни фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача за адресою: [ADDRESS] від жодного з відповідачів до КП "Харківводоканал" не надходило. Саме на споживача покладено обов`язок інформувати виконавця комунальних послуг про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача. Щодо відсутності лічильників, то представник позивача зазначає, що саме власники зобов`язані забезпечити оснащення приміщень вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії. Щодо відсутності укладеного договору між позивачем та відповідача, то відсутність договору не свідчить про відсутність обов`язку по сплаті фактично наданих послуг. Щодо нелегітимної діяльності КП "Харківводоканал", то підприємство провадить свою діяльність відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, яка переоформлена постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.10.2016 № 1816. Відповідачем до суду подано заяву від 19.12.2024 року про відстрочення виконання рішення суду, в якій вона просить відстрочити виконання судового рішення за наслідками розгляду цивільної справи за позовом КП "Харківводоканал" до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості на 12 місяців. В обґрунтування заяви вказує на те, що в неї на даний час скрутне матеріальне становище, оскільки на її утриманні дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , якій потрібно забезпечувати лікування. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 року задоволено клопотання представника Комунального підприємства «Харківводоканал» про відстрочення сплати судового збору. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 року позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволено повністю. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2024 року залишено без руху заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 року. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.05.2024 року залишено без руху заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 року. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення визнано неподаною та повернуто заявнику. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 року поновлено [PERSON] строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 року по справі № 641/6672/23. Прийнято до розгляду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.06.2024 року заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 року скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.08.2024 року заяву [PERSON] про витребування доказів задоволено. Цією ж ухвалою в задоволенні заяви [PERSON] та [PERSON] про визнання неналежними відповідачами відмовлено. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.10.2024 року клопотання [PERSON] про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - залишено без задоволення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також зазначила, що не заперечує проти надання відповідачам відстрочки виконання рішення суду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просить надати відстрочку виконання рішення суду. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні зазначає, що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , а тому не є споживачем послуг КП "Харківводоканал". Вона проживає та користується послугами з водопостачання за іншою адресою, де і оплачує вартість спожитих послуг. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що за адресою: [ADDRESS] , вона фактично не проживає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються КП "Харківводоканал". Комісією у складі мешканців буд. [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 08.05.2024 року складено акт про те, що громадянка [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , з листопада 2018 року по теперішній час. Комісією у складі мешканців буд. [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 08.05.2024 року складено акт про те, що громадянка [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . Комісією у складі мешканців буд. [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складено акт про те, що громадянка [PERSON] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з січня 2014 року. Матеріали справи містять лист КП "Харківводоканал" № 01-01-23/3531-24 від 17.09.2024 року, в якому представник підприємства зазначає, що неукладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідачів як споживачів від оплати відповідних послуг. Співвласниками житлового будинку [ADDRESS] не прийнято рішення про вибір моделі договірних відносин з КП "Харківводоканал", в зв`язку з чим, з 01.05.2022 застосовуються умови публічного Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Письмової відмови від отримання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від [PERSON] або членів її родини до підприємства не надходило. КП "Харківводоканал" протягом 2022-2023 років за вищевказаною адресою неодноразово проводились роботи з інформування споживачів про наявність заборгованості та необхідності врегулювання питання її оплати (досудові повідомлення), а також надіслана претензія від 09.10.2023 щодо утвореної заборгованості за період з 01.07.2017 по 31.01.2022 року. З копії посвідчення серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю. Законним представником дитини є [PERSON] , [INFO] , яка отримує державну соціальну допомогу на дитину з 26.06.2023 року. З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5626 встановлено, що [PERSON] , [INFO] проходила стаціонарне лікування з 31.03.2021 по 07.04.2021 року у КНП "Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова" ХМР з діагнозом: Криптогенна епілепсія, часті міоклонічні серійні напади, затримка психо-мовленевого та соціального розвитку. Первинне недорозвинення мови. З копії договору оренди від 02.06.2023 року встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір оренди житла, згідно умов якого орендодавець передав в тимчасове користування орендарю квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Строк дії договору складає 6 місяців та починається з дати укладення договору оренди, тобто з 02.06.2023 року. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». У відповідності до\~статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем. Згідно п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. \~Пунктом 1 ч. 2\~ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~передбачено, що споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі Постанова № 630), споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідно до п. 18 Постанови № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем за період з 01.07.2017 року по 31.01.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 25932,04 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 2251,15 грн. інфляційні втрати та 785,33 грн. 3% річних від простроченої суми. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої\~статті 261 ЦК України\~при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.\~\~Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Враховуючи, що з 02.04.2020 року з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину, то позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь КП "Харківводоканал" заборгованості за оплату послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.07.2017 року по 31.01.2022 року в розмірі 25932,04 грн., а також 2251,15 грн. інфляційних втрат та 785,33 грн. 3% річних, а разом у сумі 28968,52 грн. Посилання відповідача на те, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат не відповідає вимогам закону, оскільки заборонено на час карантину, є помилковими. Так, пунктом 4 частини 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Водночас, нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Отже, 3% річних та інфляційні втрати, передбачені статтею 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а тому на них не поширюються обмеження, встановлені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», та їх стягнення за період карантину не суперечить вимогам Закону. Відносно доводів відповідачів про відсутність укладеного договору про надання послуг з теплопостачання суд зазначає, що вказані посилання є безпідставними, адже відсутність між сторонами договірних зобов`язань, не звільняє споживача від сплати за надані житлово-комунальні послуги. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16. Щодо посилання відповідачів на факт непроживання [PERSON] та [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту за період з 01.07.2017 року по 31.01.2022 року. Додана [PERSON] копія договору оренди житла не стосується вказаного періоду. Долучені до матеріалів справи акти про непроживання за підписами сусідів не можуть бути прийняті у якості належного доказу непроживання особи за певною адресою, оскільки не є офіційними документами. З огляду на викладене, відсутні підстави для здійснення перерахунку нарахованої заборгованості на одну особу. Сплата [PERSON] вартості комунальних послуг за місцем фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] , не може бути підставою для звільнення її від обов`язку оплати комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Доводи відповідачів про наявність підстав для покладення відповідальності щодо несплати комунальних послуг і стягнення заборгованості тільки з [PERSON] суд вважає помилковими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. З огляду на те, що [PERSON] , [PERSON] як особи, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, підстави для визнання їх неналежними відповідачами відсутні. Таким чином, позовні вимоги КП "Харківводоканал" підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог [PERSON] про зобов`язання КП "Харківводоканал" повернути грошові кошти в сумі 10799 грн., стягнені приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. на виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.01.2024 року, суд зазначає що [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду з відповідною заявою в порядку ст. 444 ЦПК України для вирішення питання про повернення таких коштів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.10.2023 року задоволено клопотання представника Комунального підприємства «Харківводоканал» про відстрочення сплати судового збору, а тому судовий збір підлягає стягненню на користь держави. Крім того, суд враховує положення п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" і зазначає, що [PERSON] як законний представник дитини з інвалідністю звільнена від сплати судового збору. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] просить відстрочити виконання рішення суду, про що зазначено у відповідній заяві. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. З заяви відповідача [PERSON] , вбачається, що вона просить відстрочити виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі за позовною заявою КП "Харківводоканал" до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості на дванадцять місяців. Враховуючи доведеність доданими до заяви про відстрочку виконання рішення суду матеріалами скрутного фінансового становища відповідача, наявність на утриманні дитини з інвалідністю, якій потрібне додаткове лікування, воєнний стан, який введений на території України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відстрочення виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.12.2024 року по справі № 641/6672/23 про стягнення солідарно з\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості у розмірі 28968 грн.52 коп. на 12 (дванадцять) місяців, тобто до 19.12.2025 року.

Outcome: approved