Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ", представником якого є Маслюженко Микола Павлович, звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.03.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - Банк, Позивач) та [PERSON] (далі - Позичальник, Відповідач) уклали кредитний договір №Z41.19037.005070127 (далі - Кредитний договір). Позичальник надав письмову заяву про акцепт вказаної публічної оферти. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12960,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов?язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом перерахування коштів на банківський поточний рахунок Позичальника, вказаний ним за Заяві-анкеті на отримання кредиту. У п. 1.2 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяців з дня підписання Договору, тобто до 25.03.2021 року включно. Згідно з п. 1.3., 1.4. Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку проценти в розмірі 0.01% річних від залишкової суми кредиту. Згідно з п .2.5. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Позичальник повертає кредит разом з процентами в 24 щомісячних внесках згідно з Графіком щомісячних платежів. Одночасно з укладенням Кредитного договору Позичальник уклав з ТДВ "СК" АРСЕНАЛ ЛАЙФ" договір від 25/03/2019 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 2160,60 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Крім того, Позичальник уклав з ПрАТ «Страхова компанія «Аско Медсервіс» договір добровільного страхування майна 230657923\\19FМ, за яким розмір страхової премії/страхового платежу становить 800,00 гривень. За умовами Кредитного договору, а саме п. 1.6., Позичальник доручив Банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу через транзитний рахунок банку. Відповідно до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні Кредитного договору Банком була доведена до відома Позичальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом Позичальника під текстом Договору, а також під текстом Паспорта споживчого кредиту. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов?язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 12960,00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ТДВ "СК"АРСЕНАЛ ЛАЙФ" страховий платіж від імені Позичальника в сумі 2 160,60 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позичальника та відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів, а також сплатив на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Аско Медсервіс» страхову премію в сумі 800,00 гривень за договором 230657923|19FМ від імені Позичальника, що разом становить 12960,00 гривень. Позичальник виконав свої зобов?язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно з випискою по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом Позичальник сплатив Банку лише 5590 гривень. Останній платіж проведено 03.10.2019. Строк, на який було надано кредит за Договором, сплив 25/03/2021 року. Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У зв?язку із зазначеним, станом на 25.03.2021 сформувалася заборгованість Позичальника перед Банком за Договором в сумі 10 795,40 гривень, зокрема: заборгованість за основним боргом в сумі 10 792,02 гривні, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 3,38 гривні. Станом на 16.11.2023 року розмір заборгованості за основним бортом і відсотками не змінився. 16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу N?16/11-23. Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Пунктом 2.2, договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, та визначені в друкованому Реєстрі Боржників (Додаток №2), що підписується Сторонами в день укладання цього Договору та в Реєстрі Боржників в електронному вигляді (Додаток №1), що надсилається разом з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді (Додаток №3) Клієнтом Фактору засобами корпоративного зв?язку в день укладання цього Договору. Друкований Реєстр Боржників після належного його підписання вважається невід?ємною частиною цього Договору. Згідно з п. 5.1 договору факторингу №16/11-23 Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора саме в день підписання Сторонами друкованого Реєстру Боржників та Договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов?язань передбачених п. 4.1. цього Договору (здійснення оплати за договором). Пункт 5.2. договору факторингу №16/11-23 визначає, що в день підписання Сторонами друкованого Реєстру Боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання Фактором зобов?язань передбачених п. 4.1 цього Договору Клієнт втрачає права на будь-які платежі Боржників в оплату їх Заборгованостей за Первинними Договорами. Відповідно до п. 4.1. договору факторингу №16/11-23 Фактор виконав свої зобов?язання перед Клієнтом. Також Клієнт і Фактор підписали всі додатки до договору факторингу, зокрема і друкований Реєстр Боржників. Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z41.19037.005070127 від 25/03/2019 року. Пунктом 5.4. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов?язання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають на це право. Користуючись цим правом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) договір факторингу №29/12-23. Згідно з п. 2.1. цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Умови оплати, визначені у п. 4.1, вказаного договору, повністю виконані Фактором, що підтверджується відповідними платіжними документами. Відповідно до п. 5.1. договору факторингу №29/12-23 Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від Клієнта до Фактора з моменту підписання Сторонами цього Договору. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо Заборгованості Боржників за Первинними Договорами. Відповідно до Додатку №2 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Z41.19037.005070127 від 25/03/2019 року. Згідно з Довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №ZA1.19037.005070127 від 25/03/2019 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ «Ідея Банк») станом на 16.11.2023 року заборгованість Боржника/Позичальника становить 10 795,40 гривень, де заборгованість за основним боргом в сумі 10 792,02 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 3,38 гривні. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАШТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги - 16.11.2023 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" понесло судові витрати на оплату судового збору в сумі 2422,40 гривні, крім того, на оплату послуг поштового зв`язку при направленні Відповідачу копії позовної заяви та 5200 гривень на правничу допомогу. З огляду на викладене, представник просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" заборгованість в сумі 12044,68 гривні, що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 10792,02 гривні, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 3,38 гривні, інфляційні втрати в сумі 952,04 гривні, три проценти річних в сумі 297,24 гривні, а також судові витрати, вказані вище. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.09.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та надано Відповідачу п`ятнадцятиденний термін з дня вручення ухвали про відкриття провадження на подання відзиву на позов. Відповідачу, [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження по справі була вручена 25.11.2024. Копія позовної заяви з додатками була направлена Відповідачу позивачем 30.08.2024, що підтверджено відповідним реєстром з квитанцією Укрпошти. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що Відповідач в установлений законом строк відзив не подав, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до такого висновку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 25.03.2019 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - Банк, Позивач) та [PERSON] (далі - Позичальник, Відповідач) уклали кредитний договір №Z41.19037.005070127 (далі - Кредитний договір). Позичальник надав письмову заяву про акцепт вказаної публічної оферти. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 12960,00 гривень, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов?язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом перерахування коштів на банківський поточний рахунок Позичальника, вказаний ним за Заяві-анкеті на отримання кредиту. У п. 1.2 Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяців з дня підписання Договору, тобто до 25.03.2021 року включно. Згідно з п. 1.3., 1.4. Кредитного договору Позичальник за користування кредитом сплачує Банку проценти в розмірі 0.01% річних від залишкової суми кредиту. Згідно з п.2.5. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Позичальник повертає кредит разом з процентами в 24 щомісячних внесках згідно з Графіком щомісячних платежів. Одночасно з укладенням Кредитного договору Позичальник уклав з ТДВ "СК" АРСЕНАЛ ЛАЙФ" договір від 25/03/2019 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 2 160,60 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Крім того, Позичальник уклав з ПрАТ «Страхова компанія «Аско Медсервіс» договір добровільного страхування майна 230657923\\19FМ, за яким розмір страхової премії/страхового платежу становить 800,00 гривень. За умовами Кредитного договору, а саме п. 1.6., Позичальник доручив Банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу через транзитний рахунок банку. Відповідно до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні Кредитного договору Банком була доведена до відома Позичальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом Позичальника під текстом Договору, а також під текстом Паспорту споживчого кредиту. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобов?язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 12960,00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ТДВ "СК"АРСЕНАЛ ЛАЙФ" страховий платіж від імені Позичальника в сумі 2 160,60 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку Позичальника та відповідними ордерами-розпорядженнями на перерахування коштів, а також сплатив на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Аско Медсервіс» страхову премію в сумі 800,00 гривень за договором 230657923|19FМ від імені Позичальника, що разом становить 12960,00 гривень. З цим Договором, Паспортом споживчого кредиту, Графіком щомісячних платежів, Заявою№Z41.19037.005070127 про акцепт публічної оферти АТ "Ідея Банк" на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ "Ідея Банк", Договором добровільного страхування майна фізичних осіб, а також із заявою-приєднання (акцепт) №Z41.19037.005070127 від 25.03.2019 до публічного договору оферти щодо добровільного страхування життя [PERSON] був ознайомлений та особисто підписав їх. Згідно з ордером-розпорядженням №1 про видачу кредиту, [PERSON] було перераховано кошти в сумі 10800 гривень на підставі договору №Z41.19037.005070127 від 25.03.2019 та 2160 гривень страховий платіж. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] за кредитним договором №Z41.19037.005070127 від 25.03.2019 станом на 16.11.2023, загальна заборгованість становить 32464,52 гривні, де зокрема 10792,02 гривні заборгованість за основним боргом, 3,38 гривні заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 21669,12 гривні заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Позивач надав докази відступлення прав вимоги від первинного кредитора правонаступнику. Так, зокрема, згідно з матеріалами, наданими Позивачем, 16.11.2023 було укладено Договір факторингу між АТ «Ідея Банк» (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» (Фактор) був укладений договір факторингу №16/11-23 відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило право вимоги за Кредитним Договором №Z41.19037.005070127 від 25.03.2019 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» , а відповідно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло права вимоги до Відповідача. Відповідно до Реєстру боржників, що є невід`ємною частиною Договору факторингу №16/11-23 від 16.11.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 32464,52 грн, з яких 10792,02 грн заборгованість по основному боргу, 3,38 грн відсотки та 21669,12 грн заборгованість за комісіями. Крім того, 29.12.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (Фактор) був укладений договір факторингу №29/12-23 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» відступило право вимоги за Кредитним Договором №Z41.19037.005070127 від 25.03.2019 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ», а відповідно останнє набуло права вимоги до Відповідача. Відповідно до Реєстру боржників, що є невід`ємною частиною Договору факторингу №29/12-23 від 29.12.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 32464,52 грн, з яких 10792,02 грн заборгованість по основному боргу, 3,38 грн відсотки та 21669,12 грн заборгованість за комісіями. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Вимоги частини 1 статті 44 ЦПК України передбачають обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надав детальний розрахунок заборгованості за договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 83 ч. 3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Отже, Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору позики, та договорів факторингу, за яким він набув права вимоги первинного кредитора, та наявність заборгованості у [PERSON] . Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції в установлений законом строк. Враховуючи те, що Позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання Відповідачем умов договору, а Відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Позивачем не надав, з іншими заявами до суду не звертався, суд вважає, що позов підлягає до задоволення щодо суми заборгованості за основним боргом в сумі 10792,02 гривні, а також заборгованості за відсотками в сумі 3,38 гривні. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався й триває до цього часу. Виходячи з наведеного, є підставною вимога Позивача про стягнення з [PERSON] 952,04 гривні інфляційних втрат та 297,24 гривні - три проценти річних, оскільки сума інфляційних втрат та 3% річних, які нараховані Позивачем за період з 26.03.2021 до 23.02.2022, тобто до введення в Україні воєнного стану. Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. ст. 133 та 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді Позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 гривні, а також 5200 грн витрат з надання професійної правничої (правової) допомоги, на підтвердження яких суду надано належні докази, зокрема ордер від 30.04.2024 адвоката Маслюженко М.П. та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги №1/04 від 01.04.2024 з додатком №4 до цього договору - Реєстром боржників від 12.08.2024, де надавалися послуги зі стягнення заборгованості з [PERSON] , додатком №2 - вартість послуг (прейскурант) від 01.04.2024 та інші документи, необхідні для надання правничої (правової) допомоги, які просив позивач стягнути з Відповідача, тому суд стягує з [PERSON] вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь Позивача Витрати на оплату послуг поштового зв`язку, які Позивач просив стягнути з Відповідача на користь Позивача, хоч і відповідно до ст. 133 ЦПК України належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, але враховуючи, що до матеріалів справи додано квитанцію про сплату поштових послуг в сумі 630 гривень на оплату листів, згідно з реєстром на адресу чотирнадцяти адресатів, але вартість за відправку листа саме [PERSON] не зазначена, а позивач не зазначив такої у позовній заяві, тому виходячи з принципу диспозитивності судового процесу такі витрати суд на власний розсуд стягнути не може, проте Позивач не позбавлений можливості звернутися про стягнення таких витрат в порядку, визначеному ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved