Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

ТОВ «Профіт Файненс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у розмірі 18049 грн. 56 коп., яка складається з основної суми заборгованості 7251 грн. 24 коп., заборгованості за нарахованими процентами по кредиту 3603 грн. 96 коп., заборгованість по комісіях 6631 грн, суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 376 грн. 32 коп., суми 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 187 грн. 04 коп., витрати на сплату судового збору та на професійну правничу (правову) допомогу. Позов мотивує тим, що 13 травня 2013 року року ПАТ «Дельта Банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 10000 грн. згідно заяви №002-13798-130513. Відповідачці надано кредитні кошти на 36 місяців зі сплатою відсотків в розмірі 9,99% річних за користування кредитом. 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» був укладений договір №2253/К про відступлення прав вимог, з додатками до нього, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором відступлено позивачу. Станом на дату звернення до суду з цим позовом, розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 18049 грн. 56 коп., яка складається з основної суми заборгованості 7251 грн. 24 коп., заборгованості за нарахованими процентами по кредиту 3603 грн. 96 коп., заборгованість по комісіях 6631 грн, суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 376 грн. 32 коп., суми 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 187 грн. 04 коп. Позивач зазначив, що банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, однак відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 18049 грн. 56 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно із позовними вимогами просить про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте представник останньої подав заяву про застосування строку позовної давності, оскільки як первісний кредитор так і правонаступник пропустили трирічний строк позовної давності строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Представник відповідача подав заперечення на заяву про застосування строку позовної давності. Також, надав платіжну інструкцію від 03 жовтня 2024 року, згідно якої відповідачем 03 жовтня 2024 року в рахунок погашення боргу за кредитним договором було здійснено переказ коштів у сумі 140 грн. на користь ТОВ «Профіт Файненс». У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 22 жовтня 2024 року позов залишено без руху. 24 жовтня 2024 року представник позивача усунув недоліки позову. 24 жовтня 2024 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 22 листопада 2024 року. Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 10 грудня 2024 року, за клопотанням відповідачки. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 13 травня 2013 року підписала в ПАТ «Дельта Банк» заяву №002-13798-130513. Відповідно до заяви №002-13798-130513 від 13 травня 2013 року ця заява є офертою (пропозицією) [PERSON] ПАТ «Дельта Банк» укласти з нею договір про надання кредиту на власні потреби на умовах, визначених в цій пропозиції, та відповідно до правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», затверджених рішенням ради директорів банку від 20 березня 2013 року, протокол №14 (далі- Правила) і тарифів банку, які є невід`ємною частиною цієї пропозиції. Відповідно до частини 2 заяви №002-13798-130513 від 13 травня 2013 року сума кредиту складає 10000 грн., розмір процентної ставки 9,99% річних, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості - 3,49% в місяць, строк кредиту 36 місяців. За змістом пунктів 2.1., 2.3., 5.1. заяви №002-13798-130513 від 13 травня 2013 року моментом прийняття банком пропозиції щодо укладення договору, а отже моментом укладення договору на умовах, описаних в цій пропозиції та правилах, вважається дата підписання банком цієї пропозиції та скріплення її печаткою, або момент вчинення банком фактичних дій щодо перерахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта. До підписання цієї пропозиції клієнт був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Складовою та невід`ємною частиною цієї пропозиції є правила та тарифи банку, з якими клієнт попередньо ознайомлений та повністю згоден. Згідно з п.3.1 погашення кредитної заборгованості здійснюється щомісячно не пізніше 13 числа кожного місяця шляхом зарахування суми грошових коштів у сумі 672 грн. 15 травня 2013 року на підставі вказаної заяви відповідачка отримала в ПАТ «Дельта Банк» кредит у розмірі 10000 грн., що підтверджується квитанцією та не спростовано відповідачем. 02 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» укладений договір № 2253/К про відступлення прав вимог, відповідно до якого право вимоги до позичальника [PERSON] за кредитним договором №002-13798-130513 від 13 травня 2013 року перейшло до позивача. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.638 цього ж Кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч.1 ст.1048 ЦК України). Однак, відповідачка не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим має заборгованість у сумі 18049 грн. 56 коп., яка складається з основної суми заборгованості 7251 грн. 24 коп., заборгованості за нарахованими процентами по кредиту 3603 грн. 96 коп., заборгованість по комісіях 6631 грн., суми 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 376 грн. 32 коп., суми 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 187 грн. 04 коп. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Якщо умовами договору встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). Зазначені правові позиції висловлені Верховним Судом України у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Так, строк повернення кредиту згідно з умовами заяви №002-13798-130513 від 13 травня 2013 року закінчився 13 травня 2016 року, а отже строк позовної давності за позовними вимогами про стягнення кредитної заборгованості сплив 13 травня 2019 року, в той час як позивач звернувся до суду лише у жовтні 2024 року, тобто з пропуском трирічного строку давності. Будь-яких умов щодо досягнення домовленості між сторонами про збільшення строку позовної давності заява №002-13798-130513 від 13 травня 2013 року не містить. Отже позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту у сумі 7251 грн. 24 коп. та за нарахованими процентами по кредиту 3603 грн. 96 коп. не підлягають задоволенню через сплив строку позовної давності. За ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, комісії, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже, заборгованість по комісіях у розмірі 6631 грн. також не підлягає задоволенню у зв`язку із спливом строку позовної давності. За ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, у разі укладення кредитного договору відсотки за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування 3 % річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Крім того, підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України, також застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки. Однак, позивач пропустив строк позовної давності й до вимог про стягнення 3% річних. Вказані висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 03 квітня 2019 року №756/9094/15 (провадження № 61-47455св18). Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Як встановлено ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, позивач є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк» та відповідачкою. Водночас, позивач просить суд стягнути 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту у сумі 376 грн. 32 коп. та 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків у сумі 187 грн. 04 коп., проте позивачем не долучено до матеріалів справи відомостей про те, що відповідачка як боржник, згідно п.3 повідомлена про відступлення прав вимоги, оскільки згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, в силу ст.516 ЦК України, у задоволенні позову в частині стягнення 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту у сумі 376 грн. 32 коп. та 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків у сумі 187 грн. 04 коп., які нараховані ТОВ «Профіт Файненс» необхідно відмовити. З приводу надання позивачем платіжної інструкції від 03 жовтня 2024 року, суд зазначає, що у відповідності до положень ч.1\~ст.263 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Тобто у вказаній статті йде мова лише про строк позовної давності, який ще не завершився. Строк, який закінчився, вже не може перериватися, а тому вказана платіжна інструкція в будь-якому випадку не може бути доказом переривання строку позовної давності за вимогами про сплату коштів, які мали бути сплачені з 13 травня 2013 року до 13 травня 2019 року, оскільки за вказаними вимогами строк позовної давності вже закінчився, а тому не може бути перерваний. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, судові витрати покладаються на позивача. На підставі зазначеного,

Outcome: dismissed