Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , визнання дійсним договору купівлі-продажу. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим що,\~30 квітня 1996 року, [PERSON] , придбав у [PERSON] , [PERSON] , діюча від себе особисто, від імені і в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на підставі Рішення №350 Суворовського РІКа м. Одеси від 19 04.96р., трьох кімнатну квартиру загальною площею 71.10 кв.м., корисною площею 67.1 кв.м., загальною площею 39,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] яка складається в цілому з: 1- коридор; 2,4,5 - житлові; 3- кухня; 6- ванна; 7- туалет, про що між ними був складений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 14069 і зареєстрований на Одеській товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний № 14069 від 30 квітня 1996 року. Надалі даний договір був зареєстрований на праві приватної власності, в Одеському МБТІ та РОН під №162пр crop. 39, реєстр 297.05 травня 1996 року. За висновком даного договору між ними було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору купівлі-продажу квартири, у власність [PERSON] , переходила вищевказана квартира, а ним була передана сума у розмірі 1 129 530 000,00 ( один мільярд сто двадцять дев`ять мільйонів п`ятсот тридцять тисяч) крб., в рахунок оплати вартості вищевказаної квартири й надалі претензій не мали. Таким чином [PERSON] , став новим власником вищевказаної квартири, даний договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав. На час укладення договору купівлі-продажу у квітні 1996 року, сторони правочину не були повідомлені належним чином про те, що правочин купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до ст.47 ЦК України (в ред.1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки та той час був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно ст.15 якого, правочини, зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. Ця обставина перешкоджає позивачу у здійсненні права власності та розпорядження майном, що й стало підставою звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.04.2024р. вищевказаний позов прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.10.2024р. закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив проводити розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідачі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, про причини не явки суду не повідомили. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено\~про те,\~що 30 квітня 1996 року, [PERSON] , придбав у [PERSON] , [PERSON] , діюча від себе особисто, від імені і в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] на підставі Рішення №350 Суворовського РІКа м. Одеси від 19 04.96р., трьох кімнатну квартиру загальною площею 71.10 кв.м., корисною площею 67.1 кв.м., загальною площею 39,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] яка складається в цілому з: 1- коридор; 2,4,5 - житлові; 3- кухня; 6- ванна; 7- туалет, про що між ними був складений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 14069 і зареєстрований на Одеській товарній біржі в "Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», реєстраційний № 14069 від 30 квітня 1996 року. Надалі даний договір був зареєстрований на праві приватної власності, в Одеському МБТІ та РОН під №162пр crop. 39, реєстр 297.05 травня 1996 року. За висновком даного договору між ними було досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору купівлі-продажу квартири, у власність [PERSON] , переходила вищевказана квартира, а ним була передана сума у розмірі 1 129 530 000,00 ( один мільярд сто двадцять дев`ять мільйонів п`ятсот тридцять тисяч) крб., в рахунок оплати вартості вищевказаної квартири й надалі претензій не мали. Таким чином [PERSON] , став новим власником вищевказаної квартири, даний договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав. Сторони повністю виконали умови зазначеного договору, але не посвідчили його нотаріально, так як на час укладення договору діючим законодавством цього не передбачалось. Відповідно до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися, щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , визнання дійсним договору купівлі-продажу підлягають задоволенню повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved