Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Пацула В.О., звернувся в суд із вказаним позовом та просить стягнути в користь позивача із Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 6000 грн моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні\~вимоги представник\~позивача вказав,\~що 29\~травня 2024\~року поліцейським\~відділення поліції\~№ 3\~(м.Теребовля)\~Тернопільського РУП\~ГУНП в\~Тернопільській області\~Василем Кучварем\~складено протокол\~про адміністративне\~правопорушення серії\~ВАД №\~162907\~стосовно \~ [PERSON] за\~ознаками ч.1\~ст.164\~КУпАП.\~ В\~подальшому,\~постановоюТеребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2024 року у справі №606/1213/24, яка набрала законної сили, провадження у справі стосовно [PERSON] закрито із підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. В результаті неправомірних дій поліцейського [PERSON] , які виразились у складенні стосовно\~ [PERSON] \~протоколу про\~адміністративне правопорушення\~та порушенні\~процедури притягнення\~до адміністративної\~відповідальності, було\~порушено права\~позивача,\~що стало\~підставою для\~його звернення\~до суду\~з позовом\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди,\~завданої незаконним\~рішенням службової\~особи органу\~державної влади.\~Такі дії\~працівника поліції\~принизили \~честь та\~гідність позивача,\~він морально\~переживав через\~те,\~що його\~можуть незаконно\~притягнути до\~адміністративної відповідальності.\~Представник позивача\~вказав що\~під час\~розгляду справи\~судом \~встановлені життєві стосунки [PERSON] були порушені, він був вимушений відволікатись від звичайного життя, звертатись за наданням правової допомоги, звертатись до суду з метою захисту своїх прав. А враховуючи той факт, що в позивача складні сімейні обставини (наявність різних захворювань у нього та в його дружини), то захищати себе від неправомірних дій працівників поліції було ще важче і відбувалось тривалий час, що потягнуло за собою стреси, переживання. Також представник позивача зазначив, що позивач зазнав немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, втрата авторитету як підприємця, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. 01 серпня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким Головне управління Національної поліції в Тернопільській області не погодилось з позовними вимогами [PERSON] та просить відмовити у їх задоволенні через безпідставність. Крім того, зазначило, що позивач, обґрунтовуючи завдання йому моральної шкоди, не надав до суду жодного доказу спричинення йому незаконними діями органу державної влади моральної шкоди в розмірі 6000 гривень. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Пацула В.М. в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Куриляк М.Г. просила в позові відмовити з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини. Згідно із протоколом про адміністративне адміністративне правопорушення серії ВАД № 162907, складеного поліцейським відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Василем Кучварем стосовно [PERSON] за ознаками ч.1 ст.164 КУпАП, останній 05 березня 2024 року о 16.20 год. в приміщенні магазину за адресою [ADDRESS] здійснив продаж алкогольного напою однієї пляшки "Бренді кола" за ціною 31 грн. [PERSON] без оформлення ліцензії на здійснення даного виду господарської діяльності. Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2024 року, справа № 606/1213/24, провадження у справі про притягнення [PERSON] за ч.1 ст.164 КУпАП закрито у зв"язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення. Вказана постанова суду набрала законної сили. До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми. Відповідно до частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст.55, 56 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. На підставі пункту 2 частини першої статті 1 вищевказаного Закону в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, може свідчити про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Аналогічні правові висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 640/16169/17 (провадження № 61-15393св18), від 22.07.2020 у справі № 303/7352/18 (провадження № 61-20524св19), \~від 26.01.2022 у справі № 953/6561/20 (провадження № 61-922св21) та у справі № 289/2110/21 (провадження № 61-5136св22) від 07.09.2022. Так, у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 953/6561/20 (провадження № 61-922св21)\~зазначено, що: «у справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом». Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оскільки постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2024 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, розпочатої на підставі складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 162907 від 29 травня 2024 року відносно [PERSON] , з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що дії працівника Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області щодо складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 162907 від 29 травня 2024 року відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, приймає до уваги засади розумності, виваженості й справедливості та приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача у розмірі 2000 грн на відшкодування моральної шкоди, які підлягають стягненню з держави Україна на користь позивача. Суд звертає увагу на те, що відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У спорах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України. Даний висновок викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №910/23967/16 (провадження №12-110гс18).

Outcome: partial