Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, сторони зареєстрували шлюб 06.05.2023. Спільна донька сторін народилась [INFO] . На даний час позивач та відповідач проживають окремо, позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, працювати немає змоги, а допомога по догляду за дитиною у розмірі 860 грн. не забезпечує їй та дитині навіть прожиткового мінімуму, встановленого законодавством. Позивач посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів його доходу (заробітку), починаючи з дати звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою суду від 25.07.2024 розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленняи сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. В зв`язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та часткового задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.05.2023, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини в добровільному порядку не надає, що визнано відповідачем. Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з положеннями статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона, працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Отже, сімейним законодавством передбачено право на утримання чоловіком-батьком вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка вагітна чи з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. За правилами ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Проаналізувавши викладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, об`єктивності, розумності та справедливості, враховуючи відсутність заперечень відповідача, та те, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, сторони проживають окремо, відповідач є здоровою, працездатного віку особою та може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved