Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

10.10.2024 року до суду на підставі ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 22.08.2024 року для розгляду за підсудністю надійшла позовна заява представника позивачки [PERSON] - адвоката Заєць Б.В. від 19.08.2024 року в якій він просить: позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , опікуном [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка та її представник посилаються на те, що [PERSON] народився [INFO] та згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч.1 ст.135 СК України для призначення допомоги матір`ю дитини записана [PERSON] , а батьком [PERSON] . Відомості про батька записані за вказівкою матері на підставі ст.135 СК України, згідно якої при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Ще раніше у 2018 році відповідачка [PERSON] почала проживати у будинку [PERSON] , оскільки остання надавала їй матеріальну допомогу, прийняла до себе на тимчасові заробітки пов`язані з допомогою по домашньому господарству. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , з яким вона продовжила проживати у будинку [PERSON] , яка є його хрещеною. На початку вересня місяця 2023 року відповідачка залишила своє місце проживання, не повідомивши про це нікого, при цьому залишила свого сина у [PERSON] без попереднього узгодження. Про даний факт було повідомлено відділ поліції. 06.09.2023 року комісією до якої увійшли представники служби у справах дітей та сім`ї, офіцер громади, обстежили умови проживання малолітньої дитини на підставі чого склали акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї, яким встановили факт відсутності [PERSON] за місцем проживання. 13.09.2023 року службою у справах дітей Літинської селищної ради було видано наказ №40, яким вирішено тимчасово влаштувати з 13.09.2023 року малолітню дитину [PERSON] до родини [PERSON] , яка є його хрещеною, де дитина проживає і по даний час. [PERSON] неодноразово телефонувала до матері дитини [PERSON] , яка повідомляла, що скоро повернеться, однак тривалий час не поверталась та не навідувалась до свого сина. Лише, навесні 2024 року відповідачка [PERSON] повернулась, але згодом знову зникла і сина з собою не забрала. Навіть під час своєї присутності, відповідачка [PERSON] уваги та турботи до дитини не проявляла, речей, продуктів харчування дитині не принесла. Відповідачка змінила номер свого телефону, до сина не навідується. Хоча з 24.02.2022 року в Україні триває війна внаслідок збройного вторгнення на територію російської федерації, проте, це не наштовхує матір хоча б навідатись чи поцікавитись здоров`ям свого сина, вона майже рік не бачиться зі своїм сином. Виходячи з вищенаведеного, а саме відсутність участі у вихованні дитини матір`ю і її постійна відсутність за місце проживання сина, не забезпечує законних інтересів і прав дитини на гідне життя та свідчить про невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, з метою захисту прав та законних інтересів дитини позивачка просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позові. 11.10.2024 ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області по даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання, з викликом учасників справи. 25.11.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду, з викликом учасників справи. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Заєць Б.В., не з`явились, 16.12.2024 року до суду від останнього надійшла письмова заява від 15.12.2024 року в якій вони позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити, не заперечують проти заочного вирішення справи та ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, 16.12.2024 року до суду від представника Джигун О.Л. надійшла письмова заява від 13.12.2024 року в якій вона просить проводити розгляд вказаної справи без участі їх представника, подану позовну заяву підтримує та просить суд її задовольнити, не заперечують проти заочного вирішення справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] ,будучи неодноразово та належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення, як у підготовчі так і у судові засівання не з`явилась, відзив на позовну заяву до суду не подавала, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань від неї до суду не надходило. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якою передбачено розгляд справи за відсутності учасника справи при умові належного його повідомлення про судове засідання проте він не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини неявки, оскільки відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи на 11.11.2024 року, 25.11.2024 року, 06.12.2024 року, та 16.12.2024 року, зокрема в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, проте в судове засідання не прибула, причину неприбуття не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не надавала, і відповідно до ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.ч.2, 3, 5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 означеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Ст.244 СК України визначено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу, а саме, особи, які: 1) обмежені у дієздатності, визнані недієздатними, 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі і гідності, статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 1501 , 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім зазначених осіб, не можуть бути опікунами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно з ч.ч.2,3 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). За змістом ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно п.п.1 ч.1 ст.32 ЦК України, крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами. Судом встановлено, що паспортом серії [NUMBER] виданого Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області 24.07.2000 року, підтверджується особа позивачки - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва Серія [NUMBER] про шлюб виданого повторно 17.04.2018 року Літинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25.12.1984 року про що того ж дня, складено відповідний актовий запис №24, прізвища після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Паспортом громадянина України документ № [NUMBER] , орган, що видав 6823, дата видачі 19.12.2019 року, підтверджується особа відповідачки - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженка с.Попівці, Летичівського району Хмельницької області. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), [PERSON] , народився [INFO] у м.Вінниця, Вінницької області, про що 29.01.2020 року зроблено відповідний актовий запис за №355, та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу №00025392027 від 29.01.2020 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з ч.1 ст.135 СК України для призначення допомоги та актового запису про народження №355 від 29.01.2020 року складеного Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю записана [PERSON] , відомості про батька [PERSON] записані за вказівкою матері згідно з ч.1 ст.135 СК України. Згідно довідки старости Селищенського старостинського округу Літинської селищної ради № 334 від 16.08.2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,1973 року народження, проживали без реєстрації за адресою [ADDRESS] , з 2018 року по [INFO] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.09.2023 року встановлено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , у будинку який складається з чотирьох житлових кімнат, коридору, кухні, ванної кімнати, умови проживання дитини відповідають нормам, в будинку чисто, облаштований меблями, зроблено ремонт, наявний запас продуктів харчування. Для виховання та повноцінного розвитку дитини створено всі необхідні умови, облаштовано місце для сну та відпочинку, дитина забезпечена одягом, взуттям та всім необхідним для свого віку та потреб. За даною адресою проживають та зареєстровані [PERSON] , [INFO] , її чоловік - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] , [INFO] ; син - [PERSON] [INFO] ; похресник - [PERSON] , [INFO] . Стосунки та традиції в сім`ї привітні, доброзичливі. Враховуючи наведене комісією зроблено висновок, що у [PERSON] - хрещеної [PERSON] створенні всі належні умови для виховання та розвитку дитини. Матір [PERSON] з дитиною не проживає, зловживає алкогольними напоями, залишила дитину на виховання хрещеній, тому необхідно підготувати наказ на тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування до родини [PERSON] . Згідно наказу №40 від 13.09.2023 року «Про тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , до родини [PERSON] », малолітню дитину [PERSON] тимчасово влаштовано з 13.09.2023 року до родини [PERSON] , яка є його хрещеною матір`ю та проживає за адресою [ADDRESS] . Попереджено [PERSON] про те, що вона несе персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психічний розвиток малолітньої дитини [PERSON] . Відповідно до довідки старости Селищенського старостинського округу Літинської селищної ради Курочки М. №312 від 07.08.2024 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але проживає за адресою [ADDRESS] , і до складу її сім`ї входять чоловік - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки-характеристики старости Селищенського старостинського округу Літинської селищної ради Вінницького району за №334 від 04.09.2023 року встановлено, що [PERSON] по місцю проживання характеризується позитивно. Відповідно довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричного оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №238 серія ААА 0053238 від 28.02.2024 року встановлено, що у [PERSON] психічні розлади відсутні. Згідно висновку про стан здоров`я від 22.12.2023 року, [PERSON] здорова. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи МВС ФОВА-002431767 від 19.10.2025 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувалась, незнатої чи непогашеної судимості немає, в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки старости Селищенського старостинського округу Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області Курочки М. №333 від 16.08.2024 року, [PERSON] є власником домогосподарства згідно по господарської книги №1, за адресою [ADDRESS] . Згідно висновку органу опіки та піклування Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №05-27/137 віл 24.10.2023 року відносно неповнолітнього сина [PERSON] на підставі ст.ст.150,164, СК України, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини Літинської селищної ради від 13.10.2023 року, протокол № 24, орган опіки та піклування Літинської селищної ради вважає за доцільне позбавити матір [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до висновку служби у справах дітей та сім`ї Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області №722 від 23.10.2024 року про доцільність (недоцільність) встановлення піклування над [PERSON] та призначення опікуна [PERSON] , на підставі встановлених обставин, служба у справах дітей та сім`ї вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над дитиною, яка залишилась без батьківського піклування [PERSON] . Суд вважає доведеним, що відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, не піклуються про нього, не забезпечує його матеріально, тому наявні підстави для позбавлення її батьківських прав відносно нього та призначення опікуном малолітнього [PERSON] , його хрещеної [PERSON] . Позбавлення батьківських прав, згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, з врахуванням обставин названих в ст.182 СК України, розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , має становити не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Враховуючи встановлені обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог, в зв`язку з тим що позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, тому з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви у сумі 1211,20 грн. - за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав, та з відповідачки на користь держави у сумі 1211,20 грн. - за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved