Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

23.08.2024\~ директор ТОВ\~ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», що знаходиться в м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, звернулася до суду із позовом до [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ\~ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 75149529 від 23.08.2021 у розмірі 32333,94 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та\~ витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.. Мотивуючи тим, що 23.08.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений Договір позики\~ № 75149529, відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит у розмірі 10 000,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою 1,99 %. 22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за\~ договором № 75149529. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ\~ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за\~ договором № 75149529. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в загальному розмірі 32333,94 грн.. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, провадження в справі закрити посилаючись на те, що позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику. Матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику\~ на умовах споживчого кредиту, графік платежів, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте,\~ позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. В наданій позивачем копії розрахунку заборгованості були отримані кошти від позичальника у розмірі 7150,20 грн., але отримані кошти не відображаються\~ в розрахунку, в нарахування процентів та зменшенні тіла за кредитом, що є недопустимим та суперечить умовам договору. Жодних повідомлень про відступлення права вимоги\~ від\~ ТОВ\~ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» вона не отримувала, згідно даних з Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників інформація по Посвистьол Галині відсутня. Вважає, що позовна заява подана з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необгрунтованою та задоволенню не підлягає. Представник позивача\~ надала відповідь на відзив, в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі посилаючись на те, що між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений електронний кредитний договір, без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Кредитний\~\~ договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Ідентифікація відповідача здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитому і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того,\~ що персональні дані відповідача були використані для укладення договору від його імені, відповідач не надала.\~ Відповідачем тривалий час погашалась заборгованість, що свідчить про визнання нею даного договору та підтвердження факту отримання грошових коштів. Відповідач не надала жодного доказу, яким би підтверджувався факт\~ відсутності\~ у неї заборгованості: повернення тіла кредиту,\~ сплати відсотків за користування кредитом. Заперечення щодо відповіді\~ на відзив\~ відповідач не подала. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 23.08.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений Договір позики\~ № 75149529. Згідно п.2.1 вказаного договору, сума позики становить 10000,00 грн., згідно п.2.2 строком на 30 днів та згідно п.2.3 з процентною ставкою 1,99%, яка нараховується за кожен день користування кредитом. Підписанням договору відповідач, підтвердила, що вона була ознайомлений з усіма його умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства (а.с.5). Згідно розрахунку заборгованості, станом на 10.08.2024 заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 22332,30 грн. , 3% річних 1,64 грн. (а.с.20). 22.02.2022 укладено договір №22/02/2022 відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за\~ договором № 75149529 (а.с.21-27). 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ\~ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за\~ договором № 75149529 (а.с.28-34).. З копії листа АТ КБ «ПриватБанк» від 28.11.2024 та виписки за договором № б/н за період 23.08.2021-23.09.2021 видно, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 23.08.2021 здійснено зарахування переказу на суму 10 000,00 грн.. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі. Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.\~ Враховуючи, що відповідач умови договору добровільно не виконує, встановивши, що позивач набув права вимоги до відповідача, суд вважає, що з нього слід стягнути заборгованість за тілом кредиту 10000,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами 22332,30 грн.. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання». Отже, вимога щодо відповідальності позичальника за невиконання грошового зобов`язання 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у розрахунку позивача (а.с.19)\~ застосована у період з 22.02.2022 по 23.02.2022 складає: 1,64 грн. 3% річних є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн., які у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем\~ надано суду: копію договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладеного між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Коллект Центр»; копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію платіжної інструкції № 0453950000 від 13.08.2024 про оплату витрат на правову допомогу в розмірі 108 000,00 грн.; копію заявки про надання юридичної допомоги № 190 від 30.07.2024; акт № 1 про надання юридичної допомоги від 06.08.2024 (а.с.38зв-43). Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

Outcome: partial