Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Представник ТОВ «Веллфін» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №1734747 від 10 листопада 2021 року в розмірі 45 000,00 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності та платності. 10 листопада 2021 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем був укладений електронний договір про споживчий кредит № 1734747, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти в сумі 15 000,00 грн. строком на 3 (три) календарні місяці до 10 лютого 2022 року зі сплатою 474,5 процентів річних. У зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 03.10.2024 у неї виникла заборгованість перед ТОВ «Веллфін» у сумі 45 000,00 грн, з яких: 15 000,00-сума основного боргу; 30 000,00 - заборгованість по відсотках. У зв`язку із наведеним, представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про споживчий кредит у сумі 45 000,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Лазепко В.І. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулась до суду із заявою про розгляд справи без її участі, надала суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відсутність доказів укладення кредитного договору та направлення коштів саме відповідачу. Згідно з ч. 3ст.211ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2статті 247 ЦПК України, не здійснюється Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності, відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 2606 від 27 жовтня 2015 року, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225. 10 листопада 2021 року між ТОВ «Веллфін» та відповідачем був укладений договір про споживчий кредит № 1734747, відповідно до якого товариство надало відповідачу грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти, нараховані за користування позикою. Договір укладався за допомогою веб-сайту позикодавця https://creditup.com.ua, за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Веллфін», які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «Веллфін» https://creditup.com.ua та є загальнодоступними. Згідно п. 4.1, 4.2 Правил, заявник, що має намір отримати грошові кошти у позику, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства. Заявник для оформлення позики здійснює оформлення заявки на сайті товариства шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення . Згідно п. 6.2 Правил у разі прийняття позитивного рішення товариство інформує заявника шляхом направлення sms - повідомлення на телефонний номер зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийняття рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору про споживчий кредит. 10 листопада 2021 року [PERSON] у встановленому п.п. 4.1, 4.2 Правил порядку оформила заявку для отримання грошових коштів у позику шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення, що підтверджується роздруківкою заявки відповідача з офіційного веб-сайту. Заявка для отримання позики містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, а також номер її платіжної картки. На підставі заповненої відповідачем заявки між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та відповідачем було укладено договір про споживчий кредит в електронній формі. Договір підписано за допомогою одноразового ідентифікатора wd9494. Відповідно до умов договору, товариство надало відповідачу на споживчі цілі грошові кошти в сумі 15 000,00 грн строком на 3 (три) календарні місяці, починаючи з 10 листопада 2021 року до 10 лютого 2022 року зі сплатою 474,5 процентів річних, які мають бути повернуті згідно Графіку платежів, що є невід`ємною частиною договору (додаток №1до договору). Позивачем відповідно до п. 4.3 договору про споживчий кредит на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 15 000,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою №164/10 від 03 жовтня 2024 року ТОВ "Платежі Онлайн", яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк - еквайзер здійснює зарахування коштів. В свою чергу відповідач свої зобов`язання по договору споживчого кредиту, що стосується повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, не виконує. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Положення ст. 639 ЦК України передбачають, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Особливості укладання електронного договору визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір про споживчий кредит №1734747 від 10.11.2021 підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора wd9494. Представник відповідача заперечувала факт укладення договору споживчого кредиту [PERSON] , зазначивши, що про існування даного договору їй стало відомо з копії позовної заяви, яку отримала відповідач. Проте, з такою позицією суд не погоджується, оскільки реєстрація відповідача на сайті позивача, подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номера банківської картки для перерахування коштів, підтвердження позивачем заявки на отримання позики у передбачений правилами спосіб, вчинення відповідних дій щодо отримання позики, свідчить проте, що відповідач була ознайомлена з усіма істотними умовами отримання позики, договір позики було укладено та підписано в електронній формі, що відповідно до ст. 627 ЦК України, ст. ст. 11,12 Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. Отримання відповідачкою коштів у сумі 15 0000 грн. на вказану нею у заявці карту підтверджується інформаційною довідкою №164/10 від 03 жовтня 2024 року ТОВ "Платежі Онлайн". Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача щодо того, що [PERSON] не укладала кредитного договору з «Веллфін» та не отримувала від даного товариства кредитних коштів. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про споживчий кредит № 1734747 від 10 листопада 2021 року станом на 03.10.2024 року становить 45 000,00 грн, з яких: 15000,00 грн основний борг; 30000,00 грн заборгованість по відсоткам. Суд погоджується із визначеним позивачем розміром заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 15 000,00 грн. Дана сума заборгованості встановлена судом на підставі наданих доказів, а тому сума заборгованості по тілу кредиту підлягає стягненню. Що стосується заборгованості за нарахованими процентами, суд зазначає наступне. Згідно п. 3.2 кредитного договору кредит надається на строк 3 (три) календарних місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 10 лютого 2022 року. З огляду на погоджені сторонами умови кредитного договору, суд не вбачає підстав для нарахування вказаних процентів з 10 лютого 2022 року, тобто за межами строку кредитування. Згідно графіку розрахунків, який відповідно до п.4.8 договору споживчого кредиту №1734747 є його невід`ємною частиною, сторони погодили, що проценти за користування кредитом в період з 10 листопада 2021 по 10 лютого 2022 становлять 11 895 грн. Враховуючи, що матеріали справи не місять доказів щодо сплати вказаних процентів відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача проценти в розмірі 11 895 грн. Крім того, суд звертає увагу, що нарахування відсотків за межами строку кредитування, не допускається, оскільки після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором, якщо інше не передбачено самим кредитним договором. При цьому кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). Такий висновок щодо стягнення процентів за межами строку кредитування узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц, та усталеній практиці Верховного Суду, зокрема в постановах від 23 жовтня 2019 року в справі № 456/1747/15-ц, від 09 вересня 2020 року в справі №752/12685/15-ц. Незважаючи на те, що сторонами у договорі погоджено відсотки у разі понадстрокового користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦПК України (п.9.3 кредитного договору), однак позивач дані вимоги не заявляв. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення умов кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлений кредитним договором термін, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором про споживчий кредит № 1734747 від 10 листопад 2021 року в сумі 26 895,00 грн, з яких: 15 000,00 грн основний борг; 11 895,00 грн заборгованість по відсоткам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов був заявлений у сумі 45 000,00 грн., а задоволений на 26 895,00 грн. і судові витрати склали 2 422,40грн., то ці витрати розподіляються у такий спосіб: 45000,00грн./26 895,00 грн.=1,673; 2 422,40грн./1,673=1447,94 грн. За таких обставин, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1447,94грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: partial