Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

У заяві представник заявника [PERSON] адвокат Климович Т.Д. просить видати обмежувальний припис щодо її дочки [PERSON] з передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" підстав. Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що [PERSON] на даний час не проживає з матір`ю [PERSON] та неповнолітньою сестрою [PERSON] по [ADDRESS] , проте систематично приходить до них і влаштовує скандали, щодо сестри чинить психологічне насильство. За такі неправомірні дії [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, щодо неї виносились приписи. За таких обставин, задля забезпечення дієвого і ефективного способу захисту від повторного домашнього насильства до неповнолітньої [PERSON] вважає необхідним застосувати до [PERSON] обмежувальний припис, яким заборонити останній наближатися на відстань менше ніж 100 метрів до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та до її місця проживання за вище вказаною адресою; заборонити переслідувати та у будь-який спосіб спілкуватися, у тому числі по телефону, та контактувати з неповнолітньою [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] , як законний представник неповнолітньої [PERSON] , заяву підтримала та пояснила, що всього має трьох дочок, з яких двоє проживає разом із нею, третя [PERSON] проживає зі своїм співмешканцем в сусідньому селі. [PERSON] зловживає спиртними напоями і на цьому ґрунті приходить до них скандалити, безпідставно чіпляється до меншої дочки [PERSON] , виражається нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, внаслідок чого неповнолітня [PERSON] почала її боятися, у неї виник страх. Після кожного звернення до поліції [PERSON] певний період їх не відвідує, однак через певний проміжок часу вчиняє аналогічні протиправні дії. Представник заявника адвокат Климович Т.Д. заяву підтримала та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, що підтверджується відповідною телефонограмою від 10.12.2024. Аналізом доказів суд встановив наступні фактичні обставини. Заявник [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . [PERSON] з дочкою [PERSON] проживають по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] заявнику доводиться дочкою, неповнолітній [PERSON] сестрою. \~ \~ \~ \~ [PERSON] неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а саме: \~ \~ \~ \~- постановою Любомльського\~районного суду\~Волинської області\~від 29.12.2022 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП за те, що близько 13:00 години 19 грудня 2022 року за місцем свого проживання в місті Любомль Волинської області вчинила насильство в сім`ї щодо своєї матері [PERSON] : нанесла один удар рукою в область обличчя потерпілої, поводила себе агресивно, розкидала речі по будинку, заподіявши шкоду її психічному та фізичному здоров`ю; - постановою Любомльського районного суду Волинської області від 16.11.2023 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП за те, що близько 15:30 години 09 листопада 2023 року за місцем свого проживання по [ADDRESS] вчинила насильство в сім`ї щодо своєї сестри [PERSON] , а саме погрожувала останній фізичною розправою; - постановою Любомльського районного суду Волинської області від 10.10.2024 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.1732 КУпАП за те, що будучи протягом року підданою адміністративному стягненню за ч.1 ст.1732 КУпАП, близько 14:30 години 27 вересня 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання по [ADDRESS] , вчинила насильство в сім`ї щодо своєї матері [PERSON] та сестри [PERSON] , а саме кричала, виражалась нецензурною лайкою, чинила психологічний тиск; - постановою Любомльського районного суду Волинської області від 28.11.2024 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.1732 КУпАП за те, що, будучи протягом року підданою адміністративному стягненню за ч.1 ст.1732 КУпАП, близько 16:00 години 20 листопада 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання по [ADDRESS] , вчинила насильство в сім`ї щодо своєї матері [PERSON] та сестри [PERSON] , а саме: ображала їх нецензурною лайкою, погрожувала, чинила психологічний тиск, заподіявши шкоду їх психічному здоров`ю. Крім цього, у 2024 році щодо [PERSON] виносились термінові заборонні приписи стосовно кривдника серії АА за № 650964, № 650965, № 650957. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі Закон № 2229-VIII). Відповідно до ст.1 Закону № 2229-VIII дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства. Домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. У пунктах 4, 14, 17 ст.1 Закону № 2229-VIII наведені визначення економічного, психологічного та фізичного насильства. Зокрема, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно із ч.2 ст.3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на дітей. Згідно із ч.2 ст.4 Закону № 2229-VIII у разі якщо постраждалою особою є дитина, будь-які дії, що вчиняються щодо неї, базуються на принципах, визначених Конвенцією ООН про права дитини, Конвенцією Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, Європейською конвенцією про здійснення прав дітей та законодавчими актами України у сфері захисту прав дитини. У частині 1 статті 22 Закону № 2229-VIII визначено, що постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому по-рядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п.7 ст.1 Закону № 2229-VIII). Частиною 3 статті 26 цього Закону № 2229-VIII передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ст.1 Закону № 2229-VIII). Згідно із ч.4 ст.26 Закону № 2229-VIII обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Отже, зважаючи на наведені норми Закону N 2229-VIII, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. На підставі досліджених доказів суд вбачає достатньо підстав вважати, що [PERSON] має статус кривдника в розумінні Закону № 2229-VIII. Надані в судовому засіданні [PERSON] пояснення, які узгоджуються із постановами Любомльсьткого районного суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.1732 КУпАП, беззаперечно свідчать про триваючий характер протиправних дій останньої щодо її близьких родичів, у тому числі неповнолітньої сестри [PERSON] . Насильницькі дії [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] мають виключно психологічний характер (образи нецензурною лайкою, висловлень погроз). Слід врахувати, що [PERSON] також вчиняє домашнє насильство стосовно своєї матері [PERSON] , з якою проживає неповнолітня [PERSON] , тому остання може бути випадковим очевидцем протиправних дій [PERSON] , що негативно може вплинути на її емоційний стан та подальший загальний розвиток, бачення світогляду, відношення до оточуючих тощо. Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства та застосованих терміннових заборонних приписів стосовно кривдника, [PERSON] належних висновків для себе не зробила, своєї поведінки до постраждалих осіб, у тому числі до неповнолітньої [PERSON] , не змінила. Безумовно, така протиправна поведінка [PERSON] негативно впливає на неповнолітню [PERSON] , заподіюючи їй у такий спосіб шкоди психічному здоров`ю. [PERSON] в силу свого віку є вразливою, тому дії [PERSON] можуть призвести до непоправних наслідків і вплинути на її подальший психічний розвиток. Характер і періодичність вчинених [PERSON] протиправних дій свідчить про реальність побоювань заявниці щодо вчинення нею аналогічних дій в майбутньому щодо неповнолітньої дочки. Отже, факти вчинення [PERSON] домашнього насильства знайшли своє належне підтвердження, тому з огляду на характер такого насильства вбачаються підстави для висновку про існування реальних ризиків повторного вчинення нею домашнього насильства та настання від цього для здоров`я неповнолітньої [PERSON] негативних наслідків. У зв`язку із цим та з урахуванням найкращих інтересів дитини, суд вважає необхідним для захисту прав та інтересів і свобод неповнолітньої [PERSON] , як постраждалої від домашнього насильства особи, встановити щодо її кривдника [PERSON] обмежувальний припис зі встановленням зазначених у заяві заборон щодо наближення до постраждалої та спілкування із нею. Таким чином, з наведених вище підстав та мотивів суд дійшов висновку про повне задоволення заяви.

Outcome: approved