Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

09.01.2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальності «Росвен Інвест Україна» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1808803 від 16.04.2021 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна», яке відступило право вимоги позивачу, у розмірі 39 240 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2024 року цивільну справу передано на розгляд до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. 30.04.2024 року вищевказана цивільна справа надійшла до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник ТОВ «Росвен Інвест Україна» Кашпур М.Л. у позові просив проводити розгляд справи в його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату, місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 16.04.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем в електронній формі укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1808803 (далі - Договір), на підставі якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 12 000 грн. за умови їх повернення протягом 30 днів (з можливістю пролонгації) зі сплатою процентів за ставкою 1,9 % за день користування кредитом. Також на підтвердження укладення договору позивачем надано паспорт споживчого кредиту. 08.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу № 1-08022022, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося відступити ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах боржників за плату. 08.02.2022 року сторонами договору факторингу підписано реєстр боржників № 1, відповідно до якого під № 742 ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором № 1808803. Згідно з розрахунком ТОВ «Лінеура Україна» станом на дату відступлення прав вимоги сума основного боргу за Договором склала 12 000 грн., проценти - 27 240 грн.. Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості суд виходив із такого. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи, що відповідач підписавши договір, кредитні кошти отримала, але зобов`язання за договором не виконала, розрахунок заборгованості не спростувала, позивач набув право вимоги за Договором, суд доходить висновку, що розмір заборгованості за договором є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 2 684 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved