Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики,в розмірі 252296,82 грн. обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20.09.2020 між нею та відповідачкою було укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В., реєстровий номер 981. Згідно умов вказаного договору, вона передала відповідачці у власність грошові кошти, в сумі 101520 грн., які остання зобов`язалась повернути за її першою вимогою. Вона неодноразово зверталась до відповідачки з вимогою про повернення боргу, проте відповідачка до цього часу з боргом не розрахувалася,в зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідачки суми боргу, в розмірі 252296,82 грн., який складається з: суми боргу 101520 грн., інфляційного збільшення, в сумі 43995,84 грн. та штрафних санкцій, в сумі 106780,98 грн. Позивачка та її представник адвокат Ремський Є.В. в судове засідання не з`явились, проте представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачки, позов підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України, причини неявки суду не відомі, відзиву на позов не подала. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, заяву представника позивачки, який не заперечував проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів,суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню виходячи з наступного. 20.09.2020 між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В., реєстровий номер 981. Згідно умов вказаного договору, [PERSON] передала [PERSON] у власність грошові кошти, в сумі 101520 грн., які остання зобов`язалась повернути за її першою вимогою, що підтверджується оригіналом договору позики (а.с.42). [PERSON] неодноразово зверталась до [PERSON] з вимогою про повернення боргу, проте відповідачка до цього часу з боргом не розрахувалася,в зв`язку з чим сума боргу становить 252296,82 грн., який складається з: суми боргу 101520 грн., інфляційного збільшення, в сумі 43995,84 грн. та штрафних санкцій, в сумі 106780,98 грн. Відповідно до ст.ст.1046,1047,1051 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позивачка належними та допустимими засобами довела, що за договором позики передала відповідачці кошти у сумі 101520 грн., а остання зобов`язалась їх повернути на першу вимогу позивачки, проте не повернула, хоча і взяла на себе такий обов`язок. За вимогами ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За такого, позовні вимоги про стягнення з відповідачки інфляційного збільшення, в сумі 43995,84 грн. та штрафних санкцій, в сумі 106780,98 грн. слід задовольнити, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки слід стягнути понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору. Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved