Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 17.05.2021року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1924031 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надало відповідачу грошові кошти в кредит у розмірі 5000,00 грн. на строк 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,90% в день. \~ \~ \~ \~Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Згідно виписки з особистого рахунку за кредитним договором, станом на 19.02.2022 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 16360,00 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 5000,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 11360,00 гривень. В зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді\~Балтського районного\~суду Одеської\~області від\~09.04.2024\~року відкрито\~провадження у\~справіта визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 10.12.2024 року не з`явилася з невідомих суду причин. Відзив на позов відповідачка до суду не подавала, будь-яких заяв від неї до суду не надходило, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 17.05.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1924031 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, про що свідчить довідка про ідентифікацію (а.с. 7 на звороті). Сума виданого кредиту 5000,00 грн., дата надання кредиту 17.05.2021 року, строк кредиту 30 днів, валюта кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процента ставка 1,90 % в день (а.с.10-16). Перерахунок коштів відповідачу підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 3036 від 30.11.2023 року. (а.с. 9) [PERSON] в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених кредитним договором № 1924031, кредитні кошти не повернула. 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (а.с.7, 31-34) 10.01.2022 року за вихідним № б/н відповідачці надсилалася вимога про виконання зобов`язання за кредитним договором (а.с. 18 на звороті) Згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором №1924031, заборгованість відповідачки станом на 22.06.2023 року складає 16360,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5000,00 гривень; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 11360,00 гривень (а.с.8). Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 12, ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі статей 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч.2 ст. 1054, ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно з умовами договору [PERSON] зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за його користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. Враховуючи, що відповідач підписала заяву позичальника, була ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується її електронним підписом, отримала кредитні кошти, що підтверджується довідкою про перерахунок коштів, проте своєчасно кредитні кошти не повернула, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПУ України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 29.12.2023 року, укладеного між ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та адвокатом Пархомчуком С.В., в якому прописаний обсяг роботи, яку має виконати адвокат; перелік наданих послуг; акт про отримання правової допомоги від 15.05.2024 року; платіжну інструкцію № З 1464 від 20.05.2024 року про перерахунок коштів, які в сукупності підтверджують розмір судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд, врахувавши обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що вимога про стягнення витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved