Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.11.2018 між Акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір №22032000095994, за яким надав позичальнику кредит, шляхом їх перерахування на особистий рахунок останнього. Відповідно до договору факторингу №15/12/2021 від 15.12.2021 укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №22032000095994 в сумі 41\~660,11 грн. За період з 15.12.2021 по 23.02.2022 позивачем нараховані 3% річних в сумі 172,51 грн та інфляційні втрати в розмірі 1061,41 грн. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 42\~902,03 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №22032000095994 від 19.11.2018 в сумі 42\~902,03 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 29\~983,45 грн; простроченої заборгованості по відсоткам 3\~354,52 грн; простроченої заборгованості по комісії 8\~330,14 грн; збитки від інфляції 1061,41 грн; 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України 172,51 грн.; судовий збір в сумі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7570,00 грн. Відповідач відзив на позов не надав. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату та час судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Встановлено, що 19.11.2018 між Акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір №22032000095994. Відповідно до п.1.1 кредитного договору №22032000095994 від 19.11.2018 банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконувати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Згідно з п.1.2 кредитного договору №22032000095944 від 19.11.2018 сума кредиту 32 00,00 грн, строком кредитування 48 місяців, цільове призначення на споживчі потреби. Умовами кредитного договору передбачено, що щомісячна комісія за обслуговування кредиту 1,99% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується в наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Відповідно до п.1.3 кредитного договору №22032000095944 від 19.11.2018 банк формує графік платежів, який викладено в розділі 4 цього договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін. Згідно з п.1.4 кредитного договору №22032000095944 від 19.11.2018 кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта [NUMBER] , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Відповідно до п.2.1, 2.2 кредитного договору №22032000095944 від 19.11.2018 платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтет них (рівномірних) платежів (обов`язковий платіж). Дата та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього договору (а.с.12). АТ «Банк Кредит та Дніпро» 19.11.2018 надані відповідачу кредитні кошти в сумі 32\~200 грн шляхом зарахування на поточний рахунок, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 19.11.2018 по 14.12.2021 (а.с.55). Таким чином, факт укладення договору про надання позики між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. Однак, позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №22032000095944 від 19.11.2018 за відповідачем станом на 14.12.2021 рахується заборгованість в сумі 41\~668,11 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 29\~983,45 грн; простроченої заборгованості по відсоткам 3\~354,52 грн; простроченої заборгованості по комісії 8\~330,14 грн (а.с.32-33). Між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» 15.12.2021 укладений договір факторингу №15/12/21, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором (а.с.15-18). Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 за договором №22032000095994 укладеного 19.11.2022 з [PERSON] заборгованість становить 41\~668,11 грн, з яких: 29\~983,45 грн прострочена заборгованість по тілу; 3\~354,52 грн прострочена заборгованість по відсоткам; 8330,14 грн прострочена заборгованість по комісії (а.с.9). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 3\~354,52 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1.2 кредитного договору №22032000095994 від 19.11.2018 строк кредитування до 19.11.2022. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Таким чином, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Згідно з розрахунком заборгованості вбачається, що відсотки в розмірі 3354,52 грн нараховані за період з 19.11.2018 по 14.12.2021, тобто в межах строку дії кредитного договору Щодо стягнення з відповідача комісії в сумі 8330,14 грн, суд зазначає наступне. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до\~пункту 5\~Правил про\~споживчий кредит\~банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21. Таким чином, оскільки комісія банком нараховується відповідачу всупереч вимог законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення комісії в сумі 8 330,14 грн. Щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат суд дійшов наступного. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України проводиться за формулою: сума санкції = Сх 3 х Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д кількість днів за весь час прострочення. Так, у період з 15.12.2021 по 23.02.2022 (70 днів), заборгованість за тілом кредиту становить 29\~983,45 грн., відповідно 3% річних за вищезазначений період складає 172,51 грн. (29983,45*3*70/365/100). Щодо обрахунку інфляційного збільшення суд зазначає таке. Відповідно до\~роз`яснень \~ПВГСУ від\~17.12.2013\~року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання . Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 за № 62-97р. Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України від 03.04.97 р N 62-97р. щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІВС = (ІІ1: 100) х (ІІ2: 100) х (ІІ3: 100) х ... (ІІZ: 100), де 1-ІІ - індекс інфляції за перший місяць прострочення, 2-ІІ - індекс інфляції за другий місяць прострочення, Z-ІІ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. У разі коли відшкодуванню підлягає сума, яка складається із внесків, зроблених у різні періоди, кожний внесок збільшується на величину індексу відповідного періоду, результати підсумовуються. При застосуванні індексу інфляції слід умовно рахувати, що у разі якщо сума внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період даного місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. Для обрахунку сукупного індексу інфляції за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 перемножуємо між собою індекси з грудня 2021 по лютий 2022 року включно, при цьому для спрощення обрахунків кожен індекс попередньо розділимо на 100. Сукупний індекс за вказаний період становить 1.035383. Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 становитиме (29983,45*1,035383=31044,35 грн (необхідно суму заборгованості помножити на сукупний індекс інфляції). Для обрахунку інфляційного збільшення необхідно від суми заборгованості з врахуванням індексу інфляції відняти суму заборгованості за відповідний період (31044,35-29983,45=1060,90 грн.) Отже, інфляційне збільшення складає 1060,90 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором №22032000095994 від 19.11.2018 в розмірі 34\~571,38 грн, з яких: 29\~983,45 грн заборгованість по тілу кредиту; 3354,52 грн прострочена заборгованість по відсоткам; 172,51 грн 3% річних у відповідності до ст.625 ЦК України; 1060,90 грн збитки від інфляції. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 16.05.2023 між Адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладений договорі про надання правничої допомоги №16/05 (а.с.19-21). Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №187 від 27.05.2024 позивачу надані такі послуги: зустріч з представником ТОВ «Цикл Фінанс», консультація та ознайомлення з матеріалами справи 2 год, підготовка позовної заяви 3 год (а.с.8). Відповідно до додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №16/05 від 16.05.2023 вартість 1 години роботи адвоката при наданні відповідної правничої допомоги визначена за домовленістю сторін та становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, тобто вартість однієї години адвоката 1\~514,00 грн (50% від 3028,00 грн). Всього під час надання професійної правничої допомоги адвокатом витрачено 5 годин (а.с.8,21). Таким чином, розмір суми наданої адвокатом професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи складає 7570 грн. Встановлено, що позивачем сплачені кошти за надання правової допомоги згідно договору №187 від 27.05.2024 в сумі 7570,00 грн. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеної угоди про надання правової допомоги від 16.05.2023, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога полягала у консультації та ознайомленні з матеріалами справи, підготовці позовної заяви. Також, суд враховує малозначність справи, її типовий характер та розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб у судове засідання, які у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі. За таких обставин суд вважає за необхідне зменшити, з огляду на реальність та розумність та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 4000 грн. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Так, позивач звернувся з позовом на загальну суму 42902,03 грн; позов задоволений на суму 34\~571,38 грн тобто на 80,58%. Отже, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: 3223,20 грн витрати на професійну правничу допомогу, 1951,97 грн судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial