Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

01.03.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2089080 від 30.06.2021 року. Позовна заява мотивована тим,\~що 30.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2089080, за умовами якого відповідачу було надано споживчий кредит в сумі 7900 грн, строком на 30 днів, зі стандартною процентною ставкою - 1,90 % в день. 24.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за договорами, в тому числі за кредитним договором № 2089080 від 30.06.2021. Відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання за вказаним договором, не сплачував платежі, у зв`язку з чим станом на 22.06.2023 утворилася заборгованість в сумі 25912 грн., з яких 7900 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 18012 грн. прострочена заборгованість по процентам. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в сумі 25912 грн.Також просив стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою суду від 16.04.2024 року позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 24.05.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому останній прохав відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що надана копія договору не містить підпису відповідача, так само як і графік платежів та паспорт споживчого кредиту. Крім того, долучені до позовної заяви документи не містять даних про отриманий розмір кредитних коштів, погодження умов кредитного договору. Вважає, що розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. З врахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (а.с.51-58). Представник позивача прохав розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. (а.с.77). Відповідач будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з?явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. (а.с.81). Представник відповідача адвокат Мазурик З.Я. в судове засідання не з?явилася, належним чином булла повідомлена за допомогою електронної підсистеми «Електронний суд» (а.с.93, зворот а.с. 93,105). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 30.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено електронний кредитний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2089080, відповідно до умов надання споживчого кредиту, розміщених на інтернет-сторінці: www.credit7.ua. (а.с. 10-16). Згідно п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору сума кредиту складає 7900 грн., строк кредиту\~30 днів, тип процентної ставки\~фіксована. Відповідно до п. 1.4 Договору, Стандартна процентна ставка становить 1,90% на день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п. 4.1 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п. 4.2 Договору. Згідно п. 1.4.2. Договору, знижена процентна ставка становить 0,57% в день та застосовується, якщо Клієнт у межах строку, визначеного в п. 1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Відповідно до п.п. 1.5.1., 1.5.2. Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24079,41 % річних, за зниженою ставкою 582,51 % річних. Відповідно до п.п.2.4, 2.5 Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) на користь Клієнта та вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. Пунктом 3.1 Договору встановлено, що нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/авто пролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно п. 4.2.6 Договору, договір припиняється в день повного повернення клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та штрафу/пені за прострочення виконання грошового зобов`язання (за наявності). Датою закінчення строку дії договору є дата надходження повної суми заборгованості за договором на рахунок Товариства. Відповідно до п. 5.1 Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів. Повернення кредитної заборгованості Клієнтом, всі платежі та розрахунки, зазначені в договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в договорі та/або на Вебсайті поточні рахунки Товариства в національній грошовій одиниці України - гривні (п.5.2 Кредитного договору). Згідно п. 5.7 Договору, у випадку неналежного виконання клієнтом зобов`язань за договором, зокрема, але не виключно порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, настають умови дострокового виконання зобов`язань (ч.2\~ст. 1050 ЦК України). Відповідно до п.6.1 Договору, Товариство має право, зокрема: вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших встановлених договором зобов`язань; укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта Клієнт зобов`язаний зокрема: у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності), повідомляти Товариство про зміну даних, зазначених у розділі 20 Договору в 3-денний строк з моменту виникнення таких змін (п.6.4 Договору). Відповідно до п. 9.3 Договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Договір припиняється в день повного повернення Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання. Для підписання кредитного договору [PERSON] використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «В889», що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», відповідно до вимог частини 6 та 8 ст. 11 і ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір (а.с. 24). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 7900 гривень шляхом зарахування кредитних коштів в розмірі 7900 грн. на платіжну картку відповідача № № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 30.11.2023 року Вих. № 3402 (а.с. 25). Як вбачається з копії Виписки з особового рахунка за Кредитним договором № 2089080, відповідач [PERSON] оплату за кредитним договором не здійснювала (а.с. 23). Станом на 22.06.2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 25912 грн., з яких: 7900 грн.\~прострочена заборгованість за сумою кредиту; 18012 грн.\~прострочена заборгованість за процентами. (а.с.23). 24 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, у відповідності до умов якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і боржниками. Згідно п.1.2 договору факторингу, внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта (Первісного кредитора) у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами (а.с. 26-29). Відповідно до копії Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021 року, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 25912 грн., з яких: 7900 грн.\~залишок по тілу кредиту; 18012 грн.\~залишок по відсотках (а.с. 30). За приписами ч.1 ст.516 ЦК України,заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, вимоги банку не виконані, прострочену заборгованість не сплачено. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитний договір відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) «В889», що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] , 30 червня 2021 року о 09:27:07 год. Підписуючи договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. (а.с.24). Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась з ними. Таким чином, доводи відповідачки про те, що вона не підписувала кредитний договір є безпідставними, оскільки законом передбачено можливість підписання електронного договору одноразовим ідентифікатором. Законом не визначено обов`язковість підписання електронного правочину електронним цифровим підписом. Щодо твердження відповідача про те, що позивачем до суду не надано докази перерахування кредитних коштів на її рахунок. Відповідно до вимог статей\~12,\~81 ЦПК України\~обов`язок подання доказів та доведення обставин, що підлягають доказуванню, покладається на сторони. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 56 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого\~постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75\~(далі - Положення), банк має забезпечити безперервність процесу збору, оброблення та зберігання первинних документів, навіть під час передавання їх з однієї підсистеми до іншої в межах системи автоматизації банку. Відповідна інформація має бути цілісною, достовірною і несуперечливою. У пунктах 62, 63, 65 вказаного Положення у редакції, чинній на час вирішення справи в суді, зазначено, що виписки з клієнтських рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Інформація про стан рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц (провадження № 61-3689св21). Згідно наданої АТ "Приват Банк" інформації від 25.11.2024 року №20.1.0.0.0/7-241120/24397-БТ, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] . Крім того, АТ "Приват Банк" надано виписку за договором №б/н за період з 30.06.2021 року\~01.07.2021 року, із змісту якої видно, що 30.06.2021 року на вищевказану карту [PERSON] було зараховано переказ у розмірі 7900 грн. (а.с.107). Таким чином, надана банком виписка за картковим рахунком позичальника [PERSON] , є належними та допустимим доказом, що підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, тому протилежний висновок відповідача суду з цього приводу є необгрунтованим. Щодо нарахований відсотків за користування кредитом. Згідно з приписами абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року по справі №444/9519/12 дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Отже, правом нараховувати проценти за користування кредитом позикодавець був наділений лише у період 30 календарних днів, починаючи з дня видачі позики, що було узгоджено сторонами договору позики № 2089080 від 30.06.2021 року. Доказів, що відбулась пролонгація договору позивачем до суду не надано. Тож за період користування коштами [PERSON] повинна була сплатити на користь позикодавця проценти у сумі 4503 грн. (7900 грн. х 1,90 % /100 х 30 днів = 4503 грн.). Таким чином,\~аналізуючи надані\~суду докази,\~вирішуючи справу\~в межах\~заявлених вимог,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~часткового задоволення\~позовних вимог,\~а саме:\~з відповідача\~на користь\~позивача необхідно\~стягнути 12403 гривень заборгованості за кредитним договором № 2089080 від 30.06.2021 року, а саме 7900 гривень тіла кредиту та 4503 гривень процентів за користування кредитом у відповідності з умовами кредитного договору. Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 48% (12403 х100:25912 = 48%). Оскільки, вимоги позивача задоволено на 48 %, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1453 грн. (3028 х 48%). На підставі викладеного та

Outcome: partial