Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 13 липня 2016 року він уклав шлюб із [PERSON] . Спільних дітей сторони не мають. Позивач посилається на те, що він не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . [PERSON] не з`явився у судове засідання, його представник [PERSON] у п.3 резолютивної частини позову (а.с.4) просив провести розгляд справи у відсутності позивача та його представника. [PERSON] також не з`явилась у судове засідання. Відповідач був повідомлений у встановленому порядку про час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.46). Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд встановив наступні обставини. 13 липня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у Чернігівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис №930. Крім того, зі змісту свідоцтва вбачається, що [PERSON] є громадянкою Республіки Білорусь, а [PERSON] громадянин України. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 липня 2016 року (а.с.6). Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення», главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України та Законом України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно з ч.1 ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як вбачається з витягу з реєстру територіальної громади №2024/013196874 від 31 жовтня 2024 року (а.с.34) місце проживання [PERSON] зареєстровано по [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що подружжя мало останнє спільне місце проживання на території України, тому Бориспільський міськрайонний суд є компетентною установою розглядати спір про розірвання шлюбу між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю та не бажає вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, примушування його до шлюбу з [PERSON] не допускається. З огляду на це суд висновує, що шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем, належить розірвати.

Outcome: approved