Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

21 жовтня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області помер його батько [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 24 січня 1994 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідчене Свідоцтвом про право власності на жилий будинок, виданим 18 липня 1989 року Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області. Право власності на жилий будинок було зареєстроване за спадкодавцем Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 01 грудня 2009 року за реєстраційним номером: 29032108. Він, як син, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, який дія на час відкриття спадщини, у першу чергу отримав право на спадкування за законом. На час відкриття спадщини він постійно проживав разом з [PERSON] та після його смерті вступив в володіння та управління спадковим будинком, продовжуючи проживати в ньому по теперішній час. До нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом не звертався, оскільки на той час одержання свідоцтва про право на спадщину передбачалося як можлива, а не обов`язкова дія спадкоємців. В квітні 2024 року звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О. Ф. з питанням про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що з наданих ним документів не вбачається факт його родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] ,оскільки в свідоцтві про його народження батьком дитини зазначений « [PERSON] », та у зв`язку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок було зареєстроване за [PERSON] після його смерті. Він намагався виправити описки актовому записі про його народження шляхом звернення до органів ДРАЦС, а йому в цьому було відмовлено. Оскільки нотаріально оформити своє право на спадщину позивач не може, він звернувся з вказаним позовом до суду, просить встановити юридичний факт родинних відносин між ним та [PERSON] , який помер [INFO] в с. Піщаний брід Веселинівського району Миколаївської області, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області, був його батьком, а він його сином, та визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] , успадкований після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] в с. Піщаний брід Веселинівського району Миколаївської області, право власності якого було посвідчене Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18.07.1989 р., виданим на підставі рішення виконкому Веселинівської районної ради народних депутатів № 136 від 18.07.1989 р., дублікат якого видано 01.12.2009 р. виконкомом Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Ухвалою суду від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. 15 листопада 2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача Степівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, але до суду від секретаря сільської ради Федюка В. І. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника та визнання позовних вимог. Допитаний в судовому засіданні свідок[PERSON] суду пояснив, що з дитинства проживає в с. Піщаний Брід Миколаївського (колишнього - Веселинівського) району Миколаївської області на одній вулиці з сім`єю [PERSON] . Він добре пам`ятає його батьків [PERSON] та [PERSON] , які проживали в будинку [ADDRESS] . Позивач народився в цьому будинку та по теперішній час проживає в ньому. Допитаний в судовому засіданні свідок[PERSON] суду пояснив, що з дитинства проживає в с. Піщаний Брід Миколаївського (колишнього - Веселинівського) району Миколаївської області. Напроти його будинку проживає сім`я [PERSON] . Він добре пам`ятає його батьків [PERSON] та [PERSON] , які проживали в будинку [ADDRESS] . Позивач народився в цьому будинку та по теперішній час проживає в ньому. Допитаний в судовому засіданні свідок[PERSON] суду пояснив, що з дитинства проживає в [ADDRESS] . В сусідньому будинку [ADDRESS] проживає сім`я [PERSON] . Він добре пам`ятає батьків позивача [PERSON] та [PERSON] . Після смерті батька позивач постійно проживає в батьківському будинку. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з п.4 та п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно п. 1 ПП ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року: «Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом». Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Судом встановлено, що [INFO] в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON] , смерть якого було зареєстровано Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 24 січня 1994 року за актовим записом № 5 (а.с.19). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з викладеним право на спадкування за законом набув син спадкодавця [PERSON] . На час відкриття спадщини він постійно проживав разом з [PERSON] та після його смерті вступив в володіння та управління спадковим будинком, продовжуючи проживати в ньому по теперішній час. До нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом не звертався, оскільки на той час одержання свідоцтва про право на спадщину передбачалося як можлива, а не обов`язкова дія спадкоємців. В квітні 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Болгарчук О. Ф. з питанням про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що з наданих ним документів не вбачається факт його родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] ,оскільки в свідоцтві про його народження батьком дитини зазначений « [PERSON] », та у зв`язку з тим, що право власності на спадковий житловий будинок було зареєстроване за [PERSON] після його смерті, що підтверджується довідкою від 30.04.2024 року № 112/01-16 (а.с. 29). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 78957313 від 31.10.2024 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно з Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 09.10.2017 р. Веселинівським відділом ДРАЦС позивачу відмовлено в частині внесення змін до актового запису № 38 від 17.08.1959 , складеного Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області на [PERSON] , а саме: змінити по батькові батька дитини із « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 16-17) . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 31.10.2022 № 2022/000948368 [PERSON] з 29.03.1980 зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно з довідкою виконавчого комітету Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 12.09.2017 № 899 на час відкриття спадщини [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] ; разом з ним з 28.03.1980 по теперішній час проживає його син - [PERSON] (а.с. 20). Таким чином, здобуті в ході судового розгляду докази підтверджують факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем необхідно заявнику для можливості реалізації спадкових прав. За такого, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Згідно Дублікатом Свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 01.12.2009 р. виконавчим комітетом Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області , замість втраченого Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 18.07.1989, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] . Це право було зареєстроване Веселинівською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації 01.12.2009 р. на підставі дублікату (а.с. 21). Рішенням Широколанівської сільської ради «Про перейменування вулиць» вулицю Леніна в с. Піщаний брід перейменовано на вулицю Центральну (а.с. 23). Згідно з довідкою Веселинівської філії КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 29.08.2024 № 2-472 станом на 28.12.2012 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] з часткою 1/1 (а.с. 28). Таким чином, аналізуючи перевірені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя набув право власності на цілий житловий будинок [ADDRESS] . Це його право було посвідчене свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 18.07.1989 р. Право власності [PERSON] на зазначений житловий будинок ніким не оспорене та недійсним не визнане. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи те, що [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок, а позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку та неможливість оформлення ним своїх спадкових прав у нотаріуса, зазначене право власності на спадкове майно повинно перейти до позивача, а тому суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved