Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, в якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в три місяці. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований в селі Червоне, Лозівського (колишнього Близнюківського) району, Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 0,1300 га, у межах згідно з планом, яка розташована [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ЯИ №797189, виданого відділом Держкомзему у Близнюківському районі Харківської області, 28 жовтня 2010 року. Спадкоємцем на вказане спадкове майно є позивач [PERSON] , згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України. В шлюбі спадкодавець на день смерті не перебував, дружина спадкодавця, [PERSON] , померла [INFO] . Інших спадкоємців, які передбачені чинним законодавством, у спадкодавця немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався. [PERSON] помер [INFO] . Майже через 3 місяці після його смерті, [INFO] почалась повномасштабна війна на території України. Указом Президента України було введено воєнний стан, який триває й донині. На весні 2022 року органи нотаріату не працювали, оскільки на той час Близнюківський та Барвінківський район знаходився під постійним обстрілом артилерії ворога. Позивач, маючи на меті прийняти спадщину звернулася до нотаріальної контори в телефонному режимі та отримала консультацію щодо порядку прийняття спадщини після смерті батька. Нотаріусом позивачу було надано роз`яснення, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»(в редакції, чинній з 06.03.2022) установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Як вона зрозуміла, строк для прийняття спадщини є необмеженим і подати заяву та документи для оформлення спадщини вона зможе в будь-який час. У жовтні 2024 року, маючі на меті оформити спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори, надала всі необхідні документи для подачі заяви про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було надано роз`яснення, що 9 травня 2023 року Уряд прийняв постанову, якою знову змінив правила перебігу строку для прийняття спадщини. Нова постанова повертає шестимісячний строк для прийняття спадщини за Цивільним кодексом. Таким чином, як виявилось, шестимісячний строк для прийняття спадщини позивачем було пропущено. На підставі викладеного вище позивач своєчасно не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому і змушена в даний час звертатись до суду з вказаним позовом. В судове засідання [PERSON] та її представник не з`явились, представник нада заяву в якій просить провести судове засідання без її участі, на задоволенні позовної заяви наполягає. Представник відповідача Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.12.2021. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2008. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №797189, земельна ділянка площею 0,1300 га, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , належала [PERSON] на праві власності. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.10.2024 №101-02-31 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що вона звернулася до нотаріуса поза межами встановленого строку для прийняття спадщини. 02.10.2024 була заведена спадкова справа №59/2024, що підтверджується копією Спадкової справи №59/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За змістом ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. За змістом ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, позивач посилається на те, що з 24 лютого 2022 року в Україні введено режим воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом ПрезидентаУкраїни№ 64/2022 введено воєнний стан. Режим воєнного стану триває і до цього часу. На території України ведуться активні бойові дії. Велика частина Харківської області перебувала в окупації. Громадяни України, в свою чергу, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом. Позивач є спадкоємцем за законом [PERSON] , померлого [INFO] , та мала намір прийняти спадщину в установлений законом 6-місячний строк, але була позбавлена можливості це зробити, у зв`язку з введенням воєнного стану. З урахуванням введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем у 6 місяців становив до 01.06.2022. Станом на 01.06.2022 була чинною постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 року (в редакції із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 480 від 19.04.2022), згідно з п. 3 вказаної постанови на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 09.05.2023 року постановою Кабінету Міністрів України №469 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» №164 від 28.02.2022 року виключено. Тобто, повернуто шестимісячний строк для прийняття спадщини. Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України). Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору. Верховним судом в постанові по справі № 580/1300/22 від 18.01.2023 року було роз`яснено, що «69. Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 вказано, що юридичну визначеність слід розуміти через такі її складові елементи: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування). 70. У Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020також зазначено, що кожна особа залежно від обставин повинна мати можливість орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних юридичних наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права. 75. Також колегія суддів зазначає, що поняття «легітимні очікування», головним чином походять від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. У юридичній практиці зазначений термін також має такі альтернативні назви як правомірні, законні, розумні або виправдані сподівання. 76. Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України). Реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими. 79. Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі приписів щодо певного права, яке однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, який визначає механізм реалізації такого права, не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України). Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними факторами для спадкоємця щодо неможливості вчинення цих дій. Суд також зазначає, що після введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, реалізація права на спадкування ускладнилася через масову евакуацію громадян, відключення державних реєстрів, проблем зі зв`язком та транспортом, загрозою ракетних ударів, частим та тривалим вимкненням світла. При цьому, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані обставини, пов`язані із введенням воєнного стану в державі у поєднанні з непередбачуваністю існуючого законодавства, свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за законом, які, в свою чергу, не залежали від волі позивача та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а отже, наявні підстави для ефективного захисту прав та інтересів позивача шляхом надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved