Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

ТОВ «Санфорд Капітал» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту та страхування від 16.04.2019 , посилаючись на те, що між ПАТ «Ідея Банк» , [PERSON] та ТОВ "Нью Файнес Сервіс" укладений договір кредиту та страхування №Р24.218113.005154591, що є змішаним договором та поєднує в собі елементи кредитного договору та договору страхування. Банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на власні потреби в сумі 31672,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 5388.18 грн., строк кредитування становить 24 місяці і датою повернення кредиту є 16.04.2021 року з річною змінюваною процентною ставкою 15%, яка в подальшому не змінювалась. Відповідач не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 16.04.2021 заборгованість за кредитним договором становить 42129.65 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 28244.97 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 13884.68 грн. 16 листопада 2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «СОНАТІ» був укладений договір факторингу №16/11-23, відповідно до якого ТОВ "ФК "СОНАТІ" набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Р24.218113.005154591 від 16.04.2019. 29 грудня 2023 ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» уклало з ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» договір факторингу №29/12-23, відповідно до якого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Враховуючи, що відповідач не виконує в добровільному порядку кредитне зобов"язання, позивач просить стягнути з неї заборгованість за кредитним догоровом та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, просить суд справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із матеріалів справи вбачається, що 16.04.2019 між ПАТ «Ідея Банк» (Банк), ТОВ «Нью Файненс Сервіс» (страховий агент) та [PERSON] (позичальник/страхувальник) укладено договір кредиту та страхування №Р24.218113.005154591, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 31672 грн., включаючи витрати на страховий платіж в сумі 5388.18 грн., строком на 24 місяців (дата повернення 16.04.2021), зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15% річних. Даний договір був підписаний позичальником власноручно. Згідно умов договору, позичальник акцептував оферту ПрАТ "Страхова компанія "Уніка життя"» та уклав договір добровільного страхування життя № №Р24.218113.005154591 , який є договором приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України. Розмір страхового внеску становить 5388.18 грн., вигодонабувачем за договором страхування є АТ «Ідея Банк». За умовами договору Банк бере на себе зобов`язання сплатити за рахунок наданого кредиту від імені позичальника страховий платіж за договором в день надання кредиту (п. 2.1 Договору) . Позичальник ознайомлена з Паспортом споживчого кредиту, який підписала та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки, визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлена орієнтовна загальна вартість кредиту . [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 26283.82 грн. згідно ордеру-розпорядження № 1 від 16.04..2019, 5388.18 грн. - страховий платіж від [PERSON] , що підтверджується Ордером-розпорядженням ;2 про сплату страхового платежу Відповідно до наданого АТ «Ідея Банк» розрахунку , заборгованість [PERSON] станом на 16.11.2023, за кредитним договором становить 42129.65 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 28244.97 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 13884.68 грн. 16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СОНАТІ» було укладено Договір факторингу № 16/11-23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «СОНАТІ» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «СОНАТІ» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників . Відповідно до реєстру боржників від 16.11.2023 до Договору факторингу, ТОВ «СОНАТІ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 42129.65 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 28244.97 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 13884.68 грн. 29.12.2023 між ТОВ «СОНАТІ» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу№29/12-23 від 13.05.2024, відповідно до якого ТОВ «СОНАТІ» передає ТОВ «Санфорд Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Санфорд Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників(а.с. 33-39). Відповідно витягу з реєстру боржників, ТОВ «Санфорд Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 42129.65 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 28244.97 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 13884.68 грн. Відповідач вважає, що у зв"язку з тим, що [PERSON] прострочила узгоджені строки платежів за кредитним договором, тому повинна сплатити інфляційні втрати в розмірі 3396.72 грн. та три процента річних в сумі 1083 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. На момент перехода прав грошової вимоги заборгованість за кредитом складала 42129.65 грн., які може вимагати до сплати новий кредитор. Нарахування інфляційних втрат в розмірі 3396.72 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 1083.83грн., на думку суду виходить за межі грошової вимоги, яку набув новий кредитор, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що відповідач [PERSON] порушує зобов"язання за договором та належним чином не виконує його умови. Частково сплативши кредитну заборгованість на суму 8526грн., відповідачка допустила спричинення заборгованості перед кредитором в сумі 42129.65 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 28244.97 грн. та заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками в розмірі 13884.68 грн. Відповідачка не спростувала нараховану заборгованість, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до положень ч1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених повзовних вимог. Частиною другою ст.141 ЦПК України зазначено, що інші витрати, пов"язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову- на відповідача. Щодо вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, судом враховується наступне. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати позивача на правничу допомогу складають 7200 грн. і підтверджуються наданими доказами, а саме: Договором про надання правничої допомоги № 1/04 від 01 квітня 2024 року, укладеним між ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» та Адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС», Актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 2 від 10 травня 2024 року із зазначенням реєстру боржників, реєстром боржників від 13.05.2024, з якого вбачається, що ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» передало, а Адвокатське об`єднання «АЛЬЯНС ДЛС» отримало в роботу реєстр прав вимоги щодо боржника [PERSON] , Актом приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 2 від 10 червня 2024 року, ордером адвоката Маслюженка М.П., який уповноважений адвокатським об`єднанням «АЛЬЯНС ДЛС» представляти інтереси ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» в суді, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю. Таким чином, судові витрати позивача, пов"язані з розглядом справи, у виді надання правничої допомоги, документально підтверджені, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial