Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Летун Т.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначила, що 30\~березня 2019\~року між\~ТОВ «ОТП\~Банк» та\~ [PERSON] було укладено кредитний договір № 2023372631, за умовами якого останній отримав в кредит грошові кошти та зобов`язався повернути отриману суму та всі інші платежі, пов`язані з виконанням договору. 28.06.2023 між ТОВ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого останнє отримало за плату належні ТОВ «ОТП Банк» права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 2023372631, в сумі 11197,33 грн. Посилаючись на\~те,\~що [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором № 2023372631 від 30.03.2019 в загальному розмірі 11197,33 грн, з яких 6800,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту; 4397,33 грн загальна сума заборгованості за процентами. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 16.10.2024 справу прийнято до провадження та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Поштове відправлення на ім`я відповідача з копією ухвали про відкриття провадження та позовною заявою з пакетом документів, надіслані за адресою зареєстрованого місця проживання, наведеною у позовній заяві та згідно даних Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУДМС у м.Києві та Київській області від 09.08.2024, повернулися до суду без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Інформація про інші адреси відповідача у суду відсутня. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд даної справи. Своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. Представник позивача в позовній заяві просив розглянути справу без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За приписами ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79\~ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 30.03.2019 між ТОВ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2023372631, за умовами якого останній отримав кредит в загальному розмірі 7700 грн на придбання товару. Дата остаточного повернення кредиту 30.03.2021; строк, на який надається кредит, визначено Графіком платежів, відповідно до якого щомісячний платіж складає 466,00 грн, останній платіж 30.03.2021. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом використовується фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних. До позову на підтвердження укладення кредитного договору додано копії анкети-заяви на отримання кредиту, паспорта споживчого кредиту з інформацією про основні умови споживчого кредиту, орієнтовного графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту які підписані 30.03.2019 позичальником [PERSON] власноручно. Також до позову додано звіт-рахунок за період з 30.03.2019 по 28.06.2023 клієнта [PERSON] , розрахунок заборгованості за договором № 2023372631 від 30.03.2019 по клієнту [PERSON] станом на 28.06.2023 за період з 04.04.2019 по 19.06.2023, відповідно до якого заборгованість становить 11197,33 грн. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2019 між ТОВ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2023372631, за умовами якого останній отримав кредит в загальному розмірі 7700 грн на придбання товару. 28.06.2023 між ТОВ «ОТП Банк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено Договір факторингу № 28/06/23, згідно з яким Клієнт зобов`язався передати право грошової вимоги в розпорядження Фактора за кредитними договорами, укладеними між клієнтом і боржниками в розмірі портфеля заборгованості. Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Фактор одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Загальний розмір портфеля заборгованості, право вимоги за яким відступається факторові, складає 124164377,38 грн, зокрема, портфель заборгованості по Реєстру боржників №2 складає 101507007,66 грн. Пунктом 7.1 Договору факторингу визначено, що загальний ліміт фінансування по реєстрах боржників становить 4178000,00 грн, яке здійснюється шляхом перерахування зазначеної суми протягом одного банківського дня з дати підписання договору. До Договору факторингу долучено Акт приймання -передачі реєстру боржників №2 по договору факторингу №28/06/23 від 28.06.2023, за яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №2 із загальною заборгованістю 101507007,66 грн; Реєстр боржників №2 до Договору факторингу №28/06/23 від 28.06.2023, в якому наведені дані, в тому числі, під № 3270 щодо боржника [PERSON] та суми заборгованості за кредитним договором, у розмірі 11197,33 грн. Оцінюючи доводи позивача на предмет набуття ним права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між ТОВ «ОТП Банк» та [PERSON] , суд відзначає наступне. Статтею 512 ЦК України визначені загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні. Так, положеннями статті визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». За договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт - отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу. Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченої в договорі, право вимоги за яким передається. Згідно з частиною першою статті 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Такі правові висновки щодо кваліфікуючих ознак договору факторингу виклала Велика Палата Верховного Суду в постановах від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, від 31.10.2018 у справі № 465/646/11, від 11.10.2019 у справі № 910/13731/17 та від 10.11.2020 у справі № 638/22396/14-ц. Отже, належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи щодо повної оплати відступлення права вимоги (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №910/16109/14). Як вбачається, предметом укладеного 28.06.2023 між ТОВ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Договору факторингу є відступлення права вимоги за зобов`язаннями до боржників за плату, на виконання якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «ОТП Банк» 4178000,00 грн як оплату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023, що вбачається з копії платіжної інструкції № 19867 від 28.06.2023. Таким чином, відповідно до наданих стороною позивача доказів, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло\~статус нового\~кредитора та\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№ 2023372631 від 30.03.2019. Враховуючи положення статті 13 ЦПК України, згідно з якими суд\~розглядає справи в\~межах\~заявлених\~вимог\~і на\~підставі доказів,\~поданих учасниками\~справи, вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості за кредитом у розмірі 11197,33 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~ 6800,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами 4397,33 грн є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Крім іншого, позивачем в позовній заяві заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, заявлені до відшкодування, повинні бути підтверджені відповідними доказами та співмірними із сумою, заявленою в попередньому (орієнтовному) розрахунку. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Так, із позовної заяви вбачається, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» понесло і очікує понести в зв`язку із розглядом справи судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням в розмірі 1514 грн. Проте, доказів на підтвердження здійснення витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: витребування доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням в розмірі 1514 грн матеріали справи не містять, а тому така вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи викладене та

Outcome: approved