Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

29.10.2024 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до Кобеляцької міської ради про зняття арешту зі спадкового майна. У позовній заяві вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті спадкодавця позивач звернувся до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки на спадкове майно накладено арешт. Таким чином [PERSON] прохав суд зняти арешт із квартири [ADDRESS] , накладений на підставі постанови Кобеляцького відділу ДВС від 11.02.2002 серії АА №810028, власником якої зазначено [PERSON] , згідно записів про обтяження за реєстраційними номерами №1777857 від 18.03.2005 та №1777870 від 18.03.2005 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою суду від 30.10.2024 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.12.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Галушко С. С., в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення судового засідання без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача, в.п. міського голови Кіптілий В., надав до суду клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення заяви. Третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] (а. с. 8, 9). Згідно копії заповіту від 25.10.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Кобеляцької державної нотаріальної контори Чернявським Ю. В., зареєстрованого в реєстрі за №1-2391, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Згідно свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 19.08.1993 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] (1/3 частини), [PERSON] (1/3 частини), [PERSON] (1/3 частини). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру [ADDRESS] власником якої зазначено [PERSON] , накладено арешт на підставі постанови Кобеляцького відділу ДВС від 11.02.2002 серії АА №810028, згідно записів про обтяження за реєстраційними номерами №1777857 та №1777870 від 18.03.2005 (а. с. 13-14). Судом також встановлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.05.2001 року стягнуто з [PERSON] на користь Кобеляцького ВУЖКГ заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні послуги станом на 01.01.2001 року 1442,56 грн (а. с. 19). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Кобеляцьке виробниче управління житлово-комунального господарства (Кобеляцьке ВУЖКГ) припинено як юридичну особу у зв`язку з визнанням банкрутом на підставі рішення Господарського суду Полтавської області №18/1157/12 від 28.02.2013 року. Засновником юридичної особи зазначено Кобеляцьку міську раду, код ЄДРПОУ 21051562 (а. с. 16). 18.05.2024 року позивач звернувся в органи нотаріату з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а. с. 46). Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняка Р. В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої [INFO] матері [PERSON] на належну їй 1/3 частку квартири [ADDRESS] , оскільки на це спадкове майно накладено арешт (а. с. 13). Згідно відповіді Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області №27263 від 22.11.2024 року станом на день надання відповіді у відділі у відношенні [PERSON] як боржника виконавчі документи/виконавчі провадження, що перебувають на виконанні відсутні. Згідно пошуку, здійсненого за даними бази даних Системи, встановлено, що інформація щодо виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] , що перебували на виконанні у відділі не відображена, в тому числі й в період винесення постанови про накладення арешту, тобто у 2002 році (а. с. 43). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 та частини 3 статті 1231 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Коло спадкоємців за законом, черговість спадкування ними визначена статтями 1258, 1261-1255 ЦК України. У силу положень частини 1 та 3статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Таким чином, прийнявши у визначеному законом порядку спадщину, яка відкрилася після смерті спадкодавця, позивач набув права на спадщину, до складу якої входить 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Як вбачається з п. п. 4.16, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Частиною 3 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (в редакції, чинній на час накладення арешту) визначено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством. Отже, державний виконавець з метою забезпечення реального виконання судового рішення має право накладати арешт на майно боржника. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що позивач має намір тримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої матері, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, на момент звернення з позовною заявою до суду, за наявності арешту накладеного на майно, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості оформити спадкові права на нерухоме майно. При цьому суд зазначає, що наявність протягом тривалого часу арештів, накладених державними виконавцями з метою виконання судового рішення, за умови відсутності відкритих виконавчих проваджень та можливості продовження примусового виконання судового рішення, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. На це вказав у постанові від 28 серпня 2024 року по справі № 947/36027/21 Касаційний цивільний суд Верховного Суду. Відповідно до ст. ст. 21, 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року виконавчі документи\~ можуть\~ бути\~ пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: а) пред`явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в)\~ надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки иконання рішення. Після переривання\~ строку\~ пред`явлення виконавчого документа до\~ виконання\~ перебіг\~ строку\~ поновлюється.\~ Час,\~ що\~ минув\~ до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю\~ повного\~ або\~ часткового\~ виконання\~ рішення строк пред`явлення\~ виконавчого\~ документа\~ до\~ виконання\~ після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу. З відповіді Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області вбачається, що виконавчі документи на виконавчі провадження відносно [PERSON] як боржника відсутні. Зважаючи на викладене, збереження протягом тривалого часу спірного арешту, накладеного з метою виконання судового рішення, за відсутності відкритих виконавчих проваджень, є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном позивача, а тому позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved