Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій прохає встановити факт, перебування на утриманні [PERSON] , трьох дітей віком до 18-ти років [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Також дружина [PERSON] - [PERSON] має від першого шлюбу двох неповнолітніх дітей [PERSON] , та [PERSON] , які проживають разом з ними їх утриманням та вихованням займається заявник та його дружина [PERSON] . Батько дітей [PERSON] та [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів. [PERSON] зазначив, що у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, серед яких жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Для підтвердження факту перебування дітей на утриманні може бути надано, зокрема, рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утримання військовозобов`язаного відповідно до положень ст. 315 ЦПК України. За таких підстав заявник просить встановити факт перебування трьох неповнолітніх дітей на його утриманні. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 12 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначене судове засідання. У судовому засідання представник заявника [PERSON] заяву про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні заявника [PERSON] підтримав з підстав, зазначених у заяві, просив заяву задовольнити повністю. [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву, посилаючись на те, що він займається бжолярством, має доходи від продажу меду і на ці кошти утримує сім`ю, дружину, їх спільну дитину [PERSON] та двох неповнолітніх дітей дружини від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Батько цих дітей більше п`яти років проживає в іншій країні, аліменти сплачує не регулярні, іноді через рідних на День народження дітей чи на Новий рік може передати якусь допомогу 100 євро чи 500 грн. У судове засідання представник заінтересованої особи Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника заявника, заявника, суд дійшов висновку, що у заяві про встановлення факту перебування неповнолітніх осіб на утриманні слід відмовити з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28.02.2020, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] також є матір`ю [PERSON] , [INFO] та відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно посвідчення [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] , [PERSON] надано пільги передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Відповідно до довідки КЖЕП №1 [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , разом з нею без реєстрації проживають [PERSON] , 2008 р.н., [PERSON] , 2009 р.н., [PERSON] , 2024 р.н. Згідно розрахунку зі сплати аліментів за період з 01.06.2024 по31.11.2024 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , наявна заборгованість у розмірі 12 000 грн на кожну дитину. Так, в обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що неповнолітні діти [PERSON] , 20024 р.н., [PERSON] , 2008 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н., перебувають на його утриманні. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Отже, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: - так і діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належногоутримання; - вітчим може надавати матеріальну допомогу. Матеріалами справи підтверджується, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] , мають рідного батька [PERSON] , який зобов`язаний їх утримувати. Так, перебування особи на утриманні іншої особи означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги, що надається, а також наявність в особи, що таку допомогу надає, матеріальної можливості утримувати, окрім себе, ще й іншого члена сім`ї. Суд, зважаючи на вік неповнолітніх дітей, вважає цілком зрозумілим, що діти потребують сторонньої допомоги від дорослих членів своєї сім`ї для забезпечення належних умов для свого проживання та фізичного і духовного розвитку. Однак заявник не довів суду, що така допомога надається лише ним, а не матір`ю неповнолітніх дітей чи їх батьком, на яких такий обов`язок покладений у силу вимог ст. 180 СК України. Зокрема, суду не надані докази того, що заявник працевлаштований та отримує дохід у розмірі, достатньому для забезпечення своїх особистих потреб, утримання трьох неповнолітніх дітей, в тому числі двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу його дружини. Заявник також не довів, що має у своїй власності нерухоме або цінне рухоме майно, що сплачує комунальні послуги за місцем свого спільного проживання з дружиною та дітьми, що оплачує витрати на придбання шкільного приладдя, одягу, взуття для дітей тощо. Суд критично ставиться до тверджень [PERSON] , який стверджує у поданій суду заяві факт утримання трьох неповнолітніх дітей заявником і не вважає такі доводи доказом самостійного та повного утримання дітей заявником. При цьому в судовому засіданні [PERSON] не заперечував той факт, що батько дітей [PERSON] та [PERSON] проживає за кордоном і періодично допомагає їм матеріально, іноді передає через рідних 100 євро. Суд зауважує, що факт відсутності участі батька або матері у вихованні дитини може бути підтверджений судом виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав. В судовому засіданні було встановлено, що з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав до суду [PERSON] не зверталась. Такі обставини дають суду підстави критично оцінювати доводи заявника про можливість самостійного матеріального утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2008 р.н. та [PERSON] , 2009 р.н. Суд вважає, що факт спільного виховання заявником свої дитини та дітей від першого шлюбу його дружини без надання інших достатніх та належних доказів не підтверджує факт перебування цих дітей на утриманні заявника. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту перебування трьох неповнолітніх дітей на утриманні є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed