Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, загальною площею 4,2357 га (кадастровий номер 5122380400:01:001:0249), на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 086693 від 23.04.2004, яку він заповів позивачці. Позивачка спадщину після батька прийняла, проте оригінали правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки. [PERSON] був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Василівської сільської ради, загальною площею 4,2357 га (кадастровий номер 5122380400:01:001:0249), на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 086693 від 23.04.2004. За життя [PERSON] склав заповіт від 13.09.2011, зареєстрованого в реєстрі за №31, яким заповів все своє майно позивачці, що підтверджується матеріалами спадкової справи №117/2014. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка спадщину прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи №117/2014, проте, зважаючи на відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, звернувся за захистом своїх прав до суду. Спадкоємець обов`язкової частки у спадщини дружина спадкодавця [PERSON] відповідною заявою від 22.04.2014 від спадщини відмовилася. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, є спадкоємцем за заповітом, спадкове майно у вигляді земельної ділянки дійсно належало спадкодавцеві. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved