Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківводоканал»,\~від імені\~та в\~інтересах\~якого, на підставі довіреності, діє представник Панасенко І.О.,\~через підсистему\~«Електронний суд»,\~звернулось до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~послуги з\~централізованого водопостачання\~та водовідведення\~у загальному\~розмірі 12406,56\~грн,\~судові витрати\~просять покласти\~на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та за відкритим абонентським особовим рахунок № [NUMBER] є споживачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідач свого обов`язку щодо сплати за надані послуги своєчасно та в повному обсязі не здійснює, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 12406,57 грн, з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2015 року по 31 січня 2022 року у сумі 6384 грн 17 коп.; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2014 по 31 січня 2022 у сумі 4943 грн 82 коп.; нараховані інфляційні витрати у розмірі - 796 грн 07 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі - 282 грн 50 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення. Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. 16 жовтня 2024 року на адресу суду, через підсистему «Електронний суд», надійшла заява представника позивача Панасенко І.О., яка діє на підставі довіреності, про розгляд справи за її відсутності, в якій остання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Викликався у судове засідання в порядку ст.\~128\~ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Відповідач в установлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК\~України строк не подав до суду відзиву на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №385187411 від 02.07.2024 року, відомості про власника квартири [ADDRESS] \~відсутні(а.с. 9 (зворотня сторона)). Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). У КП «Харківводоканал» на за вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що свідчить про надання відповідачам послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно зі ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають до оплати крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» закріплено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно зі ст.\~1\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст.\~4\~Закону\~України\~«Про питну\~воду,\~питне\~водопостачання\~та водовідведення» від 10.01.2002 № 2918, суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання і з централізованого водовідведення. Відповідно до ст.ст. 5, 23, 24\~Закону\~України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно з п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від\~21\~липня\~2005\~року\~№\~630 із змінами та доповненнями, які діяли на час утворення заборгованості, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п.11 Правил №630, плата за послуги нараховується згідно показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у випадках передбачених вказаними правилами. За відсутності приладів обліку холодної і гарячої води нарахування здійснюються у відповідності до вимог п.21 Правил №630, згідно встановлених норм водоспоживання та водовідведення з розрахунку на кількість проживаючих людей. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів встановлених обласними державними адміністраціями. До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 37 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (діють з 13.08.2019), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Це випливає з положення ст.\~11\~ЦК\~України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Відповідно до ст. 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року по справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року по справі № 642/2858/16, від 20 листопада 2024 у справі № 463/6799/18. Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надавало йому КП «Харківводоканал», то в нього виник обов`язок сплатити ці послуги. Проте, відповідач, в порушення зазначених вище вимог закону, оплату за надані послуги здійснюють несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим за особовим рахунком № [NUMBER] має перед позивачем заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 березня 2015 року по 31 січня 2022 року у сумі 6384 грн 17 коп.; заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 листопада 2014 по 31 січня 2022 у сумі 4943 грн 82 коп. В обґрунтування розміру заборгованості за вищевказані послуги позивачем надано відповідний розрахунок, заперечень щодо правильності нарахувань відповідачами не заявлено. Відповідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року. У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. Так, всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Згідно з п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності не заявлено. Згідно з положеннями ст.\~525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» в частині стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення є обґрунтованими. У зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, де передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Вказана позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 року у справі № 914/1126/14. Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». У ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначається, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Зазначена правова позиція щодо розміру обчислення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України є сталою та зокрема викладена у постановах Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі №25/187 та від 07.11.2011 у справі № 5002-2/5109-2010. Аналогічна правова позиція щодо розміру обчислення пені на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України також викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №910/10224/14, від 23.05.2018 у справі №910/15492/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15. На підставі вищевказаного у зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання нараховано інфляційні витрати у розмірі - 796 грн 07 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі - 282 грн 50 коп. За змістом постанови Кабінету\~Міністрів\~України\~№ 206\~від\~05.03.2022\~року\~«Деякі\~питання оплати\~житлово-комунальних\~послуг\~в\~період воєнного\~стану» зазначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України установив, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Таким чином, з 24 лютого 2022 року існує заборона на нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, сума інфляційних втрат та 3% річних нарахована відповідачу за період з 01.03.2019 року по 01.02.2022 року, тобто з дотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат у розмірі - 796 грн 07 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі - 282 грн 50 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивачем заявлено вимогу про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрати пов`язані з надсиланням відповідачу копій поданих до суду документів. Частиною першою\~ст. 133 ЦПК України\~зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно з платіжними інструкціями №11111 від 08.10.2024 року, № 6792 від 05.06.2024 року, квитанціями АТ «Укрпошта» від 09.10.2024 року під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що відповідає коефіцієнту 0,8 від 3028,00 грн (ставка судового збору, визначена ст.4 Закону України «Про судовий збір») та понесені витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: за отримання витягу\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~- в розмірі 80,00 грн та направлення копій позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу в розмірі 54,00 грн. Питання щодо стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України. Оскільки позовні вимоги КП «Харківводоканал» задоволені, витрати, пов`язані з розглядом справи у сумі 134,00 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved