Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Представник позивача, АТ «ОТП БАНК», звернувся до суду з позовом до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3000002181 від 04.01.2023 року в сумі 26985 грн 80 коп та понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 3028 грн 00 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.01.2023 року між АТ «ОТП Банк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3000002181 шляхом підписання електронним підписом у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до розділу І кредитного договору АТ «ОТП БАНК» надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 19300 грн 00 коп. Пункт 1.1. кредитного договору передбачає, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись річна процентна ставна у розмірі: 40.00 % річних. Відповідно до кредитного договору, повернення кредиту, сплата процентів та інших, передбачених договором платежів відбувається шляхом сплати позичальником анутетних платежів згідно з графіком платежів. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов?язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, однак відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов кредитного договору, сплачуючи щомісячні поточні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов?язання. 01.08.2024 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, [PERSON] всі звернення проігнорувала, вимогу не задовольнила, погашення заборгованості не здійснила. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у останньої утворилась заборгованість за кредитним договором № 3000002181 від 04.01.2023 року в розмірі 26985 грн 80 коп, що складається з: 18726 грн 27 коп - заборгованість по тілу кредиту; 8259 грн 53 коп заборгованість по відстоках. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та витрати на сплату судового збору. Представник позивача, АТ «ОТП БАНК», в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надала, причин неявки суду не повідомила. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено розглядати справу в заочному порядку. 09.10.2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи та зібрані у ній докази приходить до наступних висновків. Судом встановлено,\~що 04.01.2023\~року між\~АТ «ОТП\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№ 3000002181,\~який підписано\~удосконаленим електронним\~підписом та\~відповідно до\~умов якого\~банк надав\~відповідачу кредит\~у розмірі\~19300\~грн 00\~коп, зі строком повернення кредиту 04.01.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 40,00 % річних. (а.с. 9, на звороті-12). Відповідно до п.1.1. кредитного договору, кредит видається у розмірі 19300 грн 00 коп на цільове використання кредиту: на рефінансування (погашення заборгованості позичальника перед кредитором першої черги (АТ «ОТП БАНК») за кредитним договором першої черги (кредитний договір № 2034653286_CARD) від 19.11.2020 року. Згідно п. 1.2 Договору, Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати з позичальником ануїтетних платежів. Відповідно до паспорта споживчого кредиту, сума кредиту 19300 грн 00 коп, строк кредитування 60 місяців, процентна ставка 40% річних (а.с. 7, на звороті-9). Згідно з копією меморіального ордеру № 5085698 від 04.01.2023 року АТ «ОТП БАНК» перерахував [PERSON] грошові кошти згідно кредитного договору № 3000002181 від 04.01.2023 року у розмірі 19300 грн 00 коп (а.с. 15). З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову досудову вимогу вих. № 13517080 від 24.07.2024 року (а.с. 4). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 3000002181 від 04.01.2023 року заборгованість станом на 12.07.2024 року становить 26985 грн 80 коп, з яких: 18726 грн 27 коп - заборгованість по тілу кредиту; 8259 грн 53 коп заборгованість по відстоках (а.с. 16). Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Окрім цього, в матеріалах справи, наявний розширений розрахунок заборгованості, а доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження N0 61-40036св18. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно із ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно із ст.1054 ЦК України а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами та враховуючи, що відповідачем не наданого жодного доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь АТ «ОТП Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором за кредитним договором № 3000002181 від 04.01.2023 року в розмірі 26985 грн 80 коп. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем відповідно до платіжного доручення № 2901586552 від 06.09.2024 року сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп (а.с. 29). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача заборгованості, то на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 3028 грн 00 коп сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved