Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

У жовтні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», тертя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівська області Яковенко Тетяна Миколаївна, про повернення безпідставно набутих коштів, в якій позивач просив суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі 67 724,51 грн., стягнуті з позивачки в рамках виконавчого провадження [NUMBER]. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівськи» було укладено кредитним договір, який було відступлено до ТОВ «ФК «Авансар». 02.06.2021, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис №79807, у зв`язку із боргом за кредитним договором, укладеним між позивачкою та ПАТ «Банк Михайлівський» у розмірі 53 333,92 грн., з урахуванням витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. 12.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяною Миколаївною на підставі виконавчого напису №79807 від 02.06.2021, було відкрито виконавче провадження [NUMBER]. У позовній заяв вказано, що в рамках виконавчого провадження [NUMBER] з позивачки було стягнуто 67 724,51 грн. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] не погоджуючись із виконавчим написом, звернулась до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовною заявою про визнання виконавчого напису №79807 від 02.06.2021 таким, що не підлягає виконанню. 18.10.2023 Ніжинським міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І.М. по справі №740/4476/23 було винесено рішення, за яким позов задоволено і визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №79807 від 02.06.2021. Після винесення вказаного рішення виконавчого напису №79807 від 02.06.2021 таким, що не підлягає виконанню, відпала підстава, на якій відповідач стягнув з позивачки грошові кошти. Позивач вважає, що оскільки виконавчий напис № 79807 виданого 02.06.2021 згідно рішення по справі №740/4476/23 від 18.10.2023 не підлягає виконанню, а виконавче провадження закрите, з нього безпідставно стягненні кошти у розмірі 67 724,51 грн., які останній просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар». Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом та позивач посилаючись на положення ст. 1212 ЦК України просить суд позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2024 було відкрито провадження в цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.12.2024 до суду надійшло клопотання відповідача ТОВ «Авансар» про зменшення витрат на правову допомогу. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, 29.11.2024 до суду надійшло клопотання позивачки у якому вона просила здійснити розгляд справи без участі позивача. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Авансар» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи, до суду надійшла заява у якій вона просила розглянути справу без участі представника третьої особи. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням (заочним) Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2023 року у цивільній справі № 740/4476/23 задоволено позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяна Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 02 червня 2021 року № 79807, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, а також стягнуто судовий збір. Вказаним рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2023 року у цивільній справі № 740/4476/23 встановлено наступні обставини. Судом установлено, що 02 червня 2021 року нотаріус Остапенко Є. М. вчинив виконавчий напис за № 79807, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором, укладеним між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому відступлено право вимоги за договором між боржником і ПАТ «Банк Михайлівський», заборгованість у розмірі 52 483,92 грн., з яких: 13 994,51 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 37 589,41 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 900 грн. - заборгованість за нарахованою пенею. 12 серпня 2022 року приватним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання вказаного напису нотаріуса. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяни Миколаївни від 01.08.2023 про закінчення виконавчого провадження закінчено виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 79807 виданого 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. У вказаній постанові зазначено, що рішення згідно виконавчого документа виконано в повному обсязі, борг перераховано згідно платіжної інструкції від 28.07.2023 №1582, від 01.08.2023 №1626, основна винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження стягнуті і перераховані. Разом з тим, листа приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяни Миколаївни від 12.09.2024 №01-29/21155 повідомлено позивача про те, що в ході примусового виконання виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису №79807, виданого 02.06.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на корсить ТОВ «Авансар» 53 333,92 грн., боргу, з боржника [PERSON] , стягнуті та перераховані на корсить стягувача кошти в загальній сумі 53 333,92 грн.. Таким чином, судом встановлено, що у виконавчому провадження виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 79807 виданого 02.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. з позивача [PERSON] було стягнуто грошові кошти у розмірі 53 333,92 грн. та перераховані на користь відповідача ТОВ «Авансар», а також стягнуто та перераховано на користь приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Яковенко Тетяни Миколаївни грошові кошти, як винагорода приватного виконавця та витрати виконавчого провадження. Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16. Статтею 76 ЦПК України, визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено належність доказів належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсність обставини справи. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають знач для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. При цьому відповідно до частини 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи те, що правова підстава для стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» відпала у зв`язку з визнанням виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 79807 від 02.06.2021 таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку, що стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Авансар» коштів в розмірі 53 333,92 грн. було безпідставним та підлягає стягненню на користь позивача. При цьому, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в іншій частині, оскільки позивачкою не доведено стягнення з неї на користь відповідача саме інших сум окрім заборгованість за виконавчим документом (виконавчим напис №79807 від 02.06.2021, який був перерахований на рахунок стягувача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар»), а також не обґрунтовано підстав для їх стягнення. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимоги та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти в розмірі 53 333,92 грн., що становить заборгованість за виконавчим документом (виконавчим напис №79807 від 02.06.2021., який був перерахований на рахунок стягувача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар»). Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 953,82 грн. (78,75 %) пропорційно розміру задоволених позовних вимог на користь позивача. Інші судові витрати позивачкою не заявлено.

Outcome: partial