Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

позивач АТ «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №б/н від 27.10.2014 у розмірі 89\~868,14 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.10.2014 відповідач [PERSON] приєднався до Умов та правил надання батьківських послуг в А-Банку, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Крім того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та правил надання батьківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитним договір. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. В свою чергу, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором, у останнього станом на 26.05.2024 наявна заборгованість у розмірі 89\~868,14 грн., з яких: 53\~164,38 грн. заборгованість за кредитом, 36\~703,76 грн. заборгованість за відсотками, 0,00 грн. штрафи, яка підлягає стягненню. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано учасникам справи, відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, відомості про яке отримано в порядку, визначеному ст. 187 ЦПК України. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань до суду не скеровував. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 1066\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~договором банківського\~рахунка банк\~зобов`язується приймати\~і зараховувати\~на рахунок,\~відкритий клієнтові\~(володільцеві\~рахунка),\~грошові кошти,\~що йому\~надходять,\~виконувати розпорядження\~клієнта про\~перерахування і\~видачу відповідних\~сум з\~рахунка та\~проведення інших\~операцій за\~рахунком. Банк\~має право\~використовувати грошові\~кошти на\~рахунку клієнта,\~гарантуючи його\~право безперешкодно\~розпоряджатися цими\~коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Згідно з ч. 1\~ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. З копії документу мовою оригіналу Анкети-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в А-Банке, вбачається, що така містить власноручний підпис [PERSON] , датований 27.10.2014. 27.02.2014 між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг А-банку (надалі Анкета-заява). Підписанням Анкети-заяви [PERSON] підтвердив, що така разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами про надання банківських послуг, а також Тарифами становлять договір про надання банківських послуг. Згідно з довідкою АТ «А-Банк» [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строк дії до 08.2020, № [NUMBER] , строк дії 04.2027, 5375235105005407, строк дії до 10.2027. З довідки за лімітами АТ «А-Банк» вбачається, що за період з 27.10.2014 до 26.05.2024 кредитний ліміт за договором №б/н від 27.10.2024 періодично збільшувався, зокрема востаннє 19.08.2020 до розміру 55\~000,00 грн., з 29.08.2023 зменшився до 53\~164,38 грн., а 23.11.2023 збільшився до 53\~200,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що між позивачем та відповідачем існували договірні відносини з приводу надання банківських послуг. Як вбачається із виписки по картці [PERSON] з 28.10.2018 по 04.01.2023 користувався банківськими коштами. Оцінюючи вказані докази, суд звертає увагу, що Анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в А-Банке, складена недержавною мовою, її переклад на державну мову до позову не долучено. Статтею 10 Конституції України визначено, що державною мовою в Україні є українська мова. Вищевказана норма кореспондується зі ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ч.ч. 1-3 ст. 9 ЦПК України, відповідно до якої судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Конституційний Суд України у своєму Рішенні № 8-рп/2008 від 22.04.2008 зазначив, що державною мовою здійснюються ведення судового процесу, складання судових документів та інші процесуальні дії і відносини, що встановлюються між судом та іншими суб`єктами на всіх стадіях розгляду і вирішення адміністративних та цивільних справ. Статтею 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та\~Законом України\~«Про судоустрій і статус суддів». При цьому,\~ч.\~2\~ст.\~2\~ЦПК України\~визначено,\~що завданням\~цивільного судочинства\~є справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, в силу ст. ст. 77-80, 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності. Сторони є вільними в укладенні договору, однак, з метою надання оцінки договору як доказу у цивільному процесі, в тому числі відповідності його чинному законодавству, суд зобов`язаний встановити його зміст. Як зазначалося вище, сторони вправі самостійно вибирати будь-яку мову укладення договору, однак, як доказ суду сторона має надати документ викладений державною мовою, або його переклад. Так як судочинство в суді ведеться виключно державною мовою, і щоб надати оцінку доказові, суд беззастережно має розуміти його зміст. З цього слідує, що саме учасники судового процесу мають право, яке забезпечується судом, у судовому процесі доводити свою позицію на мові якою володіють, користуючись при цьому послугами перекладача. Цивільним процесуальним кодексом, чи іншим нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку суду самостійно здійснити переклад поданого стороною доказу складеного іншою мовою на державну мову, оскільки в даному випадку буде порушено принцип безсторонності суду, так як зміст перекладеного тексту залежить від рівня знання та володіння мовою перекладача. Беручи до уваги, що судом створювалися сторонам рівні умови для доведення обставин спору, а позивач переклад вищевказаних доказів мовою судочинства не надав, представника в судові засідання для особистих пояснень не забезпечив, суд позбавлений можливості всебічно, повно, об`єктивно дослідити зміст таких документів. Таким чином, на підставі документів викладених не мовою судочинства, суд не може встановити дійсні обставини справи, у зв`язку із чим такі визнаються судом недостовірними. Одночасно, при вирішенні спору, суд враховує, що згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається із наданих позивачем доказів, що не оспорюються відповідачем, між останніми виникли відносини з приводу користування банківськими коштами, а тому суд приходить до переконання, що такі характеризуються ознаками позики, у зв`язку із чим слід застосувати норми, що регулюють вказані правовідносини. Одночасно, Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та Тарифами користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, в тому числі: пільговий період користування коштами, відсоткова ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент-Банк» (правонаступник АТ «Акцент-Банк») ознайомився та розумів відповідач, погодився з ними, підписуючи Анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в А-Банке від 27.10.2014, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані Банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Беручи до уваги, що із Анкета-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в А-Банке, суд встановити її зміст не може, а інші надані позивачем документи не містять підпису відповідача, у зв`язку із чим, відсутні підстави вважати, що відповідач був повідомлений про умови отримання кредитних коштів, порядок їх використання, умови настання відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, а тому в цій частині суд приходить до переконання, що позивач не довів наявності правових підстав для нарахування та стягнення відсотків за користування кредитом. Крім того, вирішуючи питання наявності у позивача права вимоги стягнення із відповідача заявленої спірної суми у виді заборгованості за відсотками за користування кредитом, суд погоджується з позицією ВС викладену у постанові від 12.02.2020 у справі справа № 382/327/18-ц. Зокрема, у даному випадку до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в АБанку, відсутність належних та достовірних доказів, що у «Анкета-заявление о присоединении к Условиям сторони домовилися про розмір, порядок та умови нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а наданий банком витяг з з Умов та Правил надання батьківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору такі не підписані позичальником, а тому не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Однак, враховуючи відсутність спростувань зі сторони відповідача, що такий міг фактично отримати від банку грошові кошти, заявлені позивачем як заборгованість за кредитом у сумі 53\~164,38 гривень та використати на потреби вказані у виписці за договором, у добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернув, тому в цій частині позивач має обґрунтоване право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми грошових коштів, у зв`язку із чим позов підлягає до часткового задоволення. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами у розмірі 36\~703,76 грн., у зв`язку із чим позов слід задовольнити частково. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1\~791,30 грн., що відповідатиме пропорційності розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст. ст. 16, 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055, 1066 ЦК України,

Outcome: partial