Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Представник позивача Фермерського господарства «Агро Плюс 7» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД», про визнання поновленим договору оренди землі шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.04.2013 р. між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7» було укладено Договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га. Відповідно до п. 1 Договору, Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Онуфріївської сільської ради, Онуфріївського району Кіровоградської області. Згідно з пунктом 7 Договору, договір укладено на 10 років з моменту реєстрації договору. Після закінчення строку договору оренди, орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен у термін не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 34 Договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельних ділянок для суспільних потреб або примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; ліквідація юридичної особи орендаря. Відповідно до п. 35 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за; взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї сторони унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та в наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно п. 36 Договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідно до п. 40 Договору, у разі закінчення договору до закінчення польових робіт договір оренди продовжує свою дію до повного завершення польових робіт. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 42 Договору). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.06.2014 р. №22971817 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га зареєстровано 06.06.2014 р. за ФГ «Агро Плюс 7». Таким чином, дія Договору оренди землі від 25.04.2013 р. закінчується 06.06.2024 р. Окрім цього, ФГ «Агро Плюс 7» ще не закінчило проведення польових робіт на спірній ділянці, користується ділянкою, що є підставою для продовження дії договору до повного завершення польових робіт згідно п. 40 Договору. 25.03.2024 року ФГ «Агро Плюс 7» направило [PERSON] лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, до якого було додано 2 примірники проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, підписані та скріплені печаткою ФГ «Агро Плюс 7». Згідно з роздруківкою трекінгу з сайту Укрпошти (трек-номер 3960024110839) [PERSON] отримала даний лист 29.03.2024 р. Проте, жодної відповіді від неї на адресу ФГ «Агро Плюс 7» не надходило. Окрім цього, 05.05.2024 року ФГ «Агро Плюс 7» направило [PERSON] лист-доповнення до листа-повідомлення від 25.03.2024 р. про поновлення договору оренди землі з 2 примірниками проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. Згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств (звітний період 2023 рік) - додаток МПЗ-3 до рядка 02 МПЗ-3 додатка МПЗ до рядка 06.2 МПЗ податкової декларацій з податку на прибуток підприємств - міститься розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601. Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого ) на користь платників податків-фізичних осіб, і сумі утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2023 р., у додатку 4ДФ міститься інформація щодо нарахування і виплат [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) орендної плати за 2023 рік. Додатково виплата орендної плати [PERSON] у 2023 році підтверджується відомостями розподілу витрат ФГ «Агро Плюс 7» від 28.12.2023 та довідкою ФГ «Агро Плюс7»,що видана станом на 11.06.2024, про отриману оренду платну у період з 2020-2023 роки. 13.05.2024 р. ФГ «Агро Плюс 7» стало відомо з інформаційної довідки №378190223, що у Державному реєстрі речових прав міститься запис про інше речове право № 53205583 від 27.12.2023 р., згідно якого за ТОВ «Агродар ЛТД» зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га. Документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 27.12.2023 р., видавник [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД». Строк: 10 років. Дата закінчення дії: 27.12.2033 р., з автоматичним продовженням дії договору. Отже, [PERSON] , уклала договір оренди землі від 27.12.2023 року, з ТОВ «Агродар ЛТД» під час дії договору оренди землі від 25.04.2013 р., укладеного між [PERSON] , та ФГ «Агро Плюс 7», предмет обох договорів - земельна ділянка з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га. ФГ «Агро Плюс 7» вважає свої права порушеними внаслідок вчинення таких дій відповідачами, зокрема, порушено переважне право ФГ «Агро Плюс 7» на поновлення договору оренди землі від 25.04.2013 р., внаслідок чого ФГ «Агро Плюс 7» змушене звернутися до суду з даним позовом. Таким чином, наявні підстави для визнання поновленим договору оренди землі від 25.04.2013 р. шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі в редакції, яка зазначена в прохальній частині заяви про зміну предмета позову від 24.09.2024 року. Щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки зазначила наступне. Згідно частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Частиною 3 ст. 215 ЦК визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об`єднаннями та організаціями (ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі»). За змістом ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів. Верховний Суд у постанові від 03.09.2020, справа № 914/1201/19, зазначив, що за змістом статей 3, 15,16 ЦК правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. [PERSON] уклала договір оренди землі від 27.12.2023 р. з ТОВ «Агродар ЛТД» під час дії договору оренди землі від 25.04.2013 р., укладеного між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7». Предмет обох договорів - земельна ділянка з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га. ФГ «Агро Плюс 7» вважає свої права порушеними внаслідок вчинення таких дій відповідачами. Зокрема, порушено переважне право ФГ «Агро Плюс 7» на поновлення договору оренди землі від 25.04.2013 р., внаслідок чого договір оренди землі від 27.12.2023 р., укладений між [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га, слід визнати недійсним. Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини 7 статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 7 статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Таким чином, визнання недійсним договору оренди землі від 27.12.2023 р., укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га, на підставі якого зареєстровано право оренди ТОВ «Агродар ЛТД» (запис про Інше речове право № 53205583 від 27.12.2023 р.), в силу дії частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», призводить автоматично до припинення права оренди ТОВ «Агродар ЛТД» на спірну ділянку. На підставі вищевикладеного ФГ «Агро Плюс 7» просить суд визнати поновленим договір оренди землі від 25.04.2013 року укладений між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та Фермерським господарством «Агро Плюс 7» (зареєстрованого за адресою: 39763, Полтавська область Кременчуцький район с. Кам`яні Потоки, код ЄДРПОУ 36956075) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди. Визнати недійсним договір оренди землі від 27.12.2023 року, укладений між [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агродар ЛТД» (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Садова, буд. 1, код ЄДРПОУ 31790783) щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га. Ухвалою суду від 05 липня 2024 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання. 05 серпня 2024 року до канцелярії Онуфріївського районного суду надійшов відзив на позовну заяву від представника [PERSON] відповідача ТОВ «Агродар ЛТД» в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивачу у повному обсязі. Після зміни предмета позову 10 жовтня 2024 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву, зазначила, що позовні вимоги не визнають з наступних підстав. У позовній заяві позивач зазначає, що дія договору оренди землі від 25.04.2013 року закінчується 06.06.2024 року. На обґрунтування даного твердження позивач посилається на пункт 7 Договору оренди землі від 25.04.2013 р, який було укладено між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7», де заначено, що договір оренди землі укладено на 10 років з моменту реєстрації договору. Після закінчення строку договору оренди, орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен у термін не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію та на витяг з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.06.2014 р. № 22971817 про реєстрацію 06.06.2014р. права оренди земельної ділянки кадастровий № 3524655100:02:000:0079 за ФГ «Агро Плюс». Отже, на думку позивача, момент укладення договору оренди, а отже і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації цього правочину. І оскільки 06.06.2014 року здійснено державну реєстрацію речового права за договором, то він дійсний до 06.06.2024 року. Однак державна реєстрації речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі. З 01.01.2013 року договори оренди землі не підлягають реєстрації. Відповідна стаття 18 виключена із Закону України «Про оренду землі» з 01.01.2013 року. Державній реєстрації підлягає право оренди земельної ділянки. Так, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 року у справі № 357/8277/19 суд обґрунтував підстави для відступу від висновку Верховного Суду України, висловленого в постанові від 13 червня 2016 року у справі № 6-643 цс16. Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону № 161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року № 1878-VІ) визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки. Аналогічна правова позиція щодо строку дії договору землі підтверджена і у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.03.2024 року у справі № 902/1207/22. Отже, ВП ВС вирішила багаторічну правову проблему різноманітних випадків трактування початку дії договору оренди землі: 1) договір оренди землі, який було укладено до 01.01.2013 року, підлягав державній реєстрації і саме з моменту державної реєстрації починав діяти. Якщо сторони вирішили здійснити нотаріальне посвідчення договору оренди землі, такий договір (після нотаріального посвідчення) підлягав державній реєстрації і починав діяти саме з моменту реєстрації; 2) якщо договір оренди землі було укладено з 01.01.2013 року і він містив фрази «договір набирає чинності з моменту реєстрації» або «договір набирає чинності з моменту реєстрації права оренди», такі фрази не впливали на чинність договору, який починав діяти з моменту підписання. З таким правилом обрахунку строку дії договору оренди землі погоджуються і Міністерство юстиції України. У Листі-роз`ясненні Міністерства юстиції України від 04 жовтня 2023 року № 130090/91550-35- 23/8.4.4 «Щодо строку дії договорів оренди землі, укладених в період з 01 січня 2013 року до 16 липня 2020 року» міністерство зазначило: отже, договір оренди землі від 25.04.2013 року укладений між позивачем та [PERSON] закінчився 26 квітня 2023 року. Щодо поновлення договору оренди землі на підставі ч.1-5 ст. 33 Закону «Про оренду землі» представник відповідача зазначила наступне. У своїх позовних вимогах Позивач просить, зокрема, визнати поновленим Договір оренди землі від 25.04.2013р., який було укладено між [PERSON] та ФГ «АГРО ПЛЮС 7» шляхом визнання укладеної додаткової угоди про поновлення договору оренди землі у викладеній редакції. При цьому, позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, посилається, як на підставу поновлення договору оренди землі на частини 1-3, 5 статті 33 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент укладення договору). Згідно п. 7 договору оренди землі від 25.04.2013 року, який було укладено між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7», зазначено, що договір оренди землі укладено на 10 років з моменту реєстрації договору. Після закінчення строку договору оренди, орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен у термін не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Стаття 33 Закону № 161-ХІV у редакції, яка діяла на момент укладення Договору оренди землі від 25.04.2013 року, містила наступні положення щодо поновлення договору оренди землі: Відповідно до п. 7 Договору оренди землі від 25.04.2013 року, договір оренди землі укладено на 10 років з моменту реєстрації договору. Після закінчення строку договору оренди, орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен у термін не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Строк дії договору оренди завершився 26.04.2023 року. Отже, позивач, якщо він мав намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, був зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця до 26 березня 2023 року. Натомість, як вбачається із поданих самим же позивачем документів, із Листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі ФГ "Агро Плюс 7" звернулось до [PERSON] лише 25 березня 2024 року, тобто вже після закінчення строку його дії. Окрім цього, як повідомила представнику відповідача [PERSON] та надала відповідні документи, навіть на поданий з порушенням термінів встановлених ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» Лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі від 25.03.2024 року, [PERSON] надала обґрунтоване заперечення на поновлення. Так, [PERSON] отримала Лист-повідомлення 29.03.2024 року, а 24.04.2024 року, тобто у місячний термін, [PERSON] направила позивачу свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі та про прийняте нею рішення не поновлювати його дію. Згідно трекінгу з сайту Укрпошти (трек-номер 2810001117369) та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення даний лист позивач отримав 14.05.2024 року, а отже його твердження у позові, про те що жодної відповіді від [PERSON] на адресу ФГ «АГРО ПЛЮС-7» не надходило не відповідає дійсності. Звернули увагу суду, що 24.04.2024р. [PERSON] направила позивачу свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі та про прийняте нею рішення не поновлювати його дію вже втретє. Перший лист із запереченнями про продовження орендних відносин [PERSON] направляв позивачу 18.09.2023 року. Другий лист із запереченнями був направлений 09.02.2024 року. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 379/661/21 - направлення орендарем земельної ділянки пропозиції про продовження договору оренди землі не є безумовною підставою для поновлення відносин оренди між сторонами в разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди: Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2019 року у справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року у справі № 923/925/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 912/1138/19. У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2019 у справі № 908/2314/18 зазначено, що саме лише визнання відмови протиправною не може бути підставою для поновлення договору оренди землі за частинами першою-п`ятою статті 33 Закону № 161-ХІ, оскільки для поновлення договору оренди за цими частинами необхідне погодження обох сторін щодо істотних умов договору. Тож, Позивач - ФГ «Агро Плюс7», усупереч вимогам частини другої статті 33 Закону № 161-ХIV і пункту 7 договору оренди землі від 25.04.2013 року не повідомив [PERSON] за 30 днів до спливу строку цього договору про намір його поновити та не направив їй листа-повідомлення з проєктом відповідної угоди. Докази протилежного Позивачем не надано. Надсилання позивачем [PERSON] у березні 2024 року, вже через рік після припинення дії договору оренди землі, повідомлення про поновлення договору оренди землі, не може свідчити про дотримання позивачем процедури поновлення договору оренди землі передбаченої статтею 33 Закону № 161-ХІV у редакції, яка діяла на момент укладення договору. Але навіть на поданий 25.03.2024 р. з порушенням термінів Лист-повідомлення, [PERSON] у місячний термін надала обґрунтоване заперечення на поновлення спірного договору оренди землі. Отже, відсутні підстави для поновлення договору оренди землі за ч.ч. 1-3, 5 статті 33 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент укладення договору). Щодо визнання договору оренди від 27.12.2023р. укладеного між ТОВ «Агродар ЛТД» та [PERSON] недійсним представник відповідача зазначила, що як зазначає представник позивача договір оренди від 27.12.2023 р. слід визнати недійсним на підставі ч.1 ст. 203 ЦК України, як такий, що суперечить Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-ІV з змінами і доповненнями у ст. 2 дає визначення поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. В силу частини першої статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Враховуючи зазначені вище норми законодавства, відповідачу - ТОВ «Агродар ЛТД» належить право оренди земельної ділянки кадастровий номер №3524655100:02:000:0079. Згідно Договору оренди землі від 27.12.2023 року, укладеного між ним та [PERSON] , право оренди зареєстроване відповідно до діючого законодавства. Зазначила, що відповідно до п. 34 договору оренди землі від 25.04.2013 року укладеного між [PERSON] та позивачем, дія договору припиняється у разі: - закінчення строку на який його було укладено. Таким чином, договір оренди землі від 25.04.2013 року припинив свою дію 26.04.2023 року. Також, перед підписанням договору оренди землі, [PERSON] надала ТОВ «Агродар ЛТД» Витяг з ДРРП від 18.12.2023р. із якого вбачається, що 15.12.2023р. державним реєстратором Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Гришановим А.І. до державного реєстру внесений запис про припинення речового права - права оренди земельної ділянки кадастровий номер №3524655100:02:000:0079 (орендар: Фермерське господарство «Агро Плюс7»). Отже, на момент укладення спірного договору оренди землі - 27.12.2023р., право власності на спірну земельну ділянку було належним чином зареєстровано за власником - [PERSON] будь-які інші речові права, обтяження, заборони на спірну земельну ділянку у Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна були відсутні, договір був укладений у належній формі, підписаний уповноваженими на те особами, право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 11.01.2024 року ТОВ «Агродар ЛТД» подало до Олександрійської ДПІ Повідомлення про об`єкти оподаткування (форма №20-ОПП) про взяття на облік земельної ділянки кадастровий №3524655100:02:000:0079. Згідно уточнюючої Податкової декларацій платника єдиного податку четвертої групи (звітний період з 18.10.2023 р.) Додаток 1 Відомості про наявність земельних ділянок рядок 1.1.46 містяться дані про укладення та державну реєстрація 27.12.2023 року договору оренди землі кадастровий №3524655100:02:000:0079. Згідно звітної Податкової декларацій платника єдиного податку четвертої групи (звітний період 2024 р.) - Додаток 3 Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2023 рік рядок 1.46.6 - міститься розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 за 1 календарний місяць 2023 року. Таким чином, оспорюваний договір оренди землі від 27.12.2023 р. є законним, та таким, що не суперечить Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам , підстави для визнання його недійсним за ч.1 ст.203 ЦК України відсутні. 13 серпня 2024 року до канцелярії Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від представника Бідюк Я.В. ФГ «Агро Плюс 7» надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначила, що, якщо договір оренди землі було укладено з 01.01.2013 року і він містив фрази «договір набирає чинності з моменту реєстрації» або «договір набирає чинності з моменту реєстрації права оренди», такі фрази не впливали на чинність договору, який почав діяти з моменту підписання. Отже, договір оренди землі від 25.04.2013 року укладений між позивачем та [PERSON] закінчився 26.04.2023 року. ФГ «Агро Плюс 7» не погоджуються з аргументами ТОВ "Агродар ЛТД" та наполягає на тому, що момент укладення договору оренди, а отже і початок перебігу строку його дії сторони визначили пов`язали з моментом державної реєстрації цього правочину, то він дійсний до 06.06.2024 року. Аналогічного висновку дійшов ВС у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26.07.2023 року у справі №357/8085/19, у якій ВС, серед іншого проаналізував постанову ВП ВС від 18.04.2023 року у справі № 357/8277/19, на яку посилається відповідач. Оскільки у п. 42 договору оренди землі від 25.04.2013 року, який було укладено між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7» зазначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, він вважається укладеним саме після внесення до відповідного державного реєстру запису про право оренди на підставі такого договору, тобто після 06.06.2014 року - дня, коли право оренди земельної ділянки кадастровим номером 3524655100:00:02:000:0079 площею 5, 5601 га було зареєстровано за ФГ «Агро Плюс 7», тому договір дійсний до 06.06.2024 року. Як було зазначено раніше, договір оренди землі від 25.04.2013 року був дійсний до 06.06.2024 року, тому лист-повідомлення ФГ «Агро Плюс 7» було надіслано [PERSON] вчасно. [PERSON] отримала лист - повідомлення 29.03.2024 року. А 24.04.2024 року, тобто у місячний термін, направила позивачу свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі та про прийняте нею рішення не поновлювати його дію. Звертаємо увагу, що 24.04.2024 року відповідач 1 направила позивачу свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі та про прийняте нею рішення не поновлювати його дію вже втретє. Перший лист із запереченнями про продовження орендних відносин відповідач 1 направляв позивачу 18.09.2023 року. Другий лист із запереченнями про продовження орендних відносин [PERSON] направляла позивачу 18.09.2023 року. Другий лист із запереченнями був направлений 09.02.2024 року. [PERSON] уклала договір оренди землі від 27.12.2023 року з ТОВ «Агродал ЛТД» під час дії договору оренди землі від 25.04.2013 року укладеного між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7». Таким чином діями відповідачі порушили переважно право ФГ «Агро Плюс 7» на поновлення договору оренди землі від 25.04.2013 року, незалежно від наявності або відсутності будь-якого листування. Велика Палата ВС неодноразово зазначила, що укладання договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою. Щодо листів із запереченнями [PERSON] від 18.09.2023 року та від 09.02.2024 року, то ФГ «Агро Плюс 7» заперечує факт їх отримання. Представник відповідача додала до відзиву конверт з довідкою про повернення листа [PERSON] від 09.02.2024 року за закінченням терміну зберігання. Ймовірно, з іншим листом відбулось те саме. Окрім цього, 05.05.2024 року ФГ «Агро Плюс 7» направило [PERSON] лист-доповнення до листа-повідомлення від 25.03.2024 року про поновлення договору оренди землі з 2 примірниками проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. Відповіді на цей лист від [PERSON] не надходило. [PERSON] уклала договір оренди землі від 27.12.2023 року з ТОВ «Агродар ЛТД» під час дії договору оренди землі від 25.04.2013 року, укладеного між [PERSON] та ФГ «Агро Плюч 7». Предмет обох договорів - земельна ділянка з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га. ФГ «Агро Плюс 7» вважає свої права порушеними внаслідок вчинення таких дій відповідачами. Зокрема, порушено переважне право ФГ «Агро Плюс 7» на поновлення договору оренди землі від 24.04.2013 року, внаслідок чого договір оренди землі від 27.12.2023 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га, слід визнати недійсним. 19 серпня 2024 року до суду від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача позов не ввизнає, просить в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених у відзиві відповідача ТОВ "Агродар ЛТД". 22 серпня 2024 року до суду представником ФГ «Агро Плюс 7» подано відповідь на відзив представника відповідача [PERSON] , в якій з аргументами викладеними у відзиві на позовну заяву представник позивача повністю не погодилась та зазначила наступне. [PERSON] уклала договір оренди землі від 27.12.2023 року з ТОВ «Агродар ЛТД» під час дії договору оренду землі від 25.04.2013 року укладеного між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7». Такими діями відповідачі порушили переважне право ФГ «Агро Плюс 7» на поновлення договору оренди землі від 25.04.2013 року незалежно від наявності або відсутності будь-якого листування. Щодо листів із запереченнями [PERSON] від 18.09.2023 року та від 09.02.2024 року, то ФГ «Агро Плюс 7» заперечує факт їх отримання. Представник відповідача додала до відзиву конверт з довідкою про повернення листа [PERSON] від 09.02.2024 року «за закінченням терміну зберігання». Ймовірно, з іншим листом відбулось те саме. Окрім цього, 05.05.2024 року ФГ «Агро Плюс 7» направило [PERSON] лист-повідомлення до листа-повідомлення від 25.03.2024 року про поновлення договору оренди землі з 2 примірниками проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. Це треба було зробити, оскільки у першому листі було допущено технічну описку, а саме: неправильно вказано дату укладання договору оренди землі, договір оренди землі від 25.04.2013 року дійсний до 06.06.2024 року, тому вказаний лист-доповнення від 05.05.2024 року можна розглядати як лист-повідомлення пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки, оскільки його було направлено більше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди землі від 25.04.2013 року. Відповіді на цей лист від [PERSON] не надходило. Також ФГ «Агро Плюс 7» не погоджується з аргументами представника відповідача та наполягає на тому, що момент укладання договору оренди, а отже, і початок перебігу строку його дії сторони визначили та пов`язали з моментом державної реєстрації правочину. І оскільки 06.06.2014 року здійснено державну реєстрацію речового права за договором, то він дійсний до 06.06.2024 року. Оскільки у пункті 42 договору оренди землі від 25.04.2013 року, який був укладений між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7» зазначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, він вважається укладеним саме після внесення до договору, тобто після 06.06.2014 року - дня, коли право оренди на земельні ділянки з кадастром № 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га, було зареєстровано за ФГ «Агро Плюс 7». Інших пунктів, пов`язаних з набранням чинності договором договір оренди землі від 25.04.2013 року не містить. В даному випадку договір оренди землі від 25.04.2013 року, який було укладено між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7», підписано до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від 05.12.2019 № 340-ІХ (набрав чинності 16.01.2020 року), отже ВП ВС не відступала від висновку КЦС ВС від 26.07.2023 у справі № 357/8085/19, з чого можна зробити висновки, що правова позиція стосовно пов`язаності моменту набрання чинності договору оренди землі з моментом державної реєстрації речового права є актуальною, а тому договір оренди землі від 25.04.2013 року, який було укладено між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7» вважається укладеним саме після 06.06.2014 року - дня, коли право оренди земельної ділянки з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га, було зареєстроване ФГ «Агро Плюс 7», тому договір дійсний до 06.06.2024 року. Договір оренди землі від 25.04.2013 року, який було укладено між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7» вважається укладеним саме після 06.06.2014 року - дня, коли право оренди земельної ділянки з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га, було зареєстровано за ФГ «Агро Плюс 7», тому договір дійсний до 06.06.2024 року. Також відповідно до п. 40 договору оренди землі від 25.04.2013 року у разі закінчення договору до закінчення польових робіт договір оренди продовжує свою дію до повного завершення польових робіт. ФГ «Агро Плюс 7» ще не закінчило проведення польових робіт на спірній ділянці та користуватися нею, що є додатковою підставою для продовження дії договору до повного завершення польових робіт. Дана обставина не заперечується відповідачами. [PERSON] уклала договір оренди землі від 27.12.2023 року з ТОВ «Агродар ЛТД» під час дії договору оренди землі від 25.04.2013 року укладеного між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7». Предмет обох договорів - земельна ділянка з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га. ФГ «Агро Плюс 7» вважає свої права порушені, внаслідок вчинення таких дій відповідачами. Зокрема, порушено переважне право ФГ «Агро Плюс 7» на поновлення договору оренди землі від 25.04.2013 року, внаслідок чого договір оренди землі від 27.12.2023 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД» щодо земельної ділянки з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га, слід визнати недійсним. Ухвалою суду від 21 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача ФГ «Агро Плюс 7» Мокрий Д.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, надав пояснення згідно поданого позову. Представник відповідачів [PERSON] , ТОВ «Агродар ЛТД» Горобець О.Л. в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення згідно відзивів на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 2013 року між [PERSON] та ФГ «Агро Плюс 7» було укладено договір оренди землі на земельну ділянку з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га, що розташована на території Онуфріївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка належить [PERSON] , про що свідчить реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47193235246, виданий реєстраційною службою Онуфріївського райуправління юстиції Кіровоградської області від 22.04.2013 року. Згідно п. 7 договір оренди землі укладений строком на 10 років з моменту реєстрації договору. Після закінчення строку договору оренди землі, орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен у термін не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендодавця про намір продовжити його дію. Відповідно до п. 34 Договору, дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельних ділянок для суспільних потреб або примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; ліквідація юридичної особи орендаря. Відповідно до п. 35 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за; взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї сторони у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та в наслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно п. 36 Договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідно до п. 40 Договору, у разі закінчення договору до закінчення польових робіт договір оренди продовжує свою дію до повного завершення польових робіт. Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 42 Договору) /т. 1 а.с. 11-12/. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.06.2014 р. №22971817 право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га зареєстровано 06.06.2014 р. за ФГ «Агро Плюс 7» /т. 1 а.с. 13-14/. 25.03.2024 р. та 05.05.2024 р. ФГ «Агро Плюс 7» було направлено [PERSON] листи-повідомлення про поновлення договору оренди землі, до якого було додано 2 примірники проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, підписані та скріплені печаткою ФГ «Агро Плюс 7». У відповідності з роздруківкою трекінгу з сайту Укрпошти (трек-номер 3960024110839) [PERSON] отримала даний лист 29.03.2024 року /т. 1 а.с. 15-20/. Згідно реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 378190223 від 13.05.2024 року, зазначено, що земельна ділянка [PERSON] знаходиться у користуванні ТОВ «Агродар ЛТД» № 53205583 від 27.12.2023 року /т. 1 а.с. 21/. У відповідності до відомості з розподілу виплат ФГ «Агро Плюс 7» від 28.12.2023 року, [PERSON] отримала на свій поточний картковий рахунок кошти, нарахування за земельну частку (паїв) за 2023 рік /т. 1 а.с. 22/. Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сумі утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2023 р., у додатку 4 ДФ міститься інформація щодо нарахування і виплат [PERSON] орендної плати за 2023 рік та згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств (звітний період 2023 рік) - додаток МПЗ-3 до рядка 02 МПЗ-3 додатка МПЗ до рядка 06.2 МПЗ податкової декларацій з податку на прибуток підприємств - міститься розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601. /т. 1 а.с. 23-34/. Згідно довідки ФГ «Агро Плюс7», станом на 11.06.2024, [PERSON] отримувала оренду платну у період з 2020-2023 роки /т. 1 а.с. 35/. 27.12.2032 року між [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД» було укладено договір оренди землі, де предмет договору земельна ділянка з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га. на строк: 10 років. Дата закінчення дії: 27.12.2033 р., з автоматичним продовженням дії договору /т. 1 а.с. 71-74, 169-172/. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав № 53205583 від 27.12.2023 року зареєстровано право оренди земельної ділянки Приютівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області за ТОВ «Агродар ЛТД» на земельну ділянку з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 площею 5,5601 га, що належить [PERSON] /т. 1 а.с. 75-76, 173-174/. За формою № 20-ОПП від 11.01.2024 року, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, зазначено що земельна ділянка з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 належить до об`єктів оподаткування платників податків ТОВ «Агродар ЛТД» /т. 1 а.с. 77-78/. Відповідно до податкої декларації ТОВ «Агродар ЛТД» є платником єдиного податку четвертої групи у категорії: землі сільськогосподарського призначення та переробці продукції рослинництва на закритому ґрунті в тому числі на земельну ділянку з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 /т. 1 а.с. 79-119/. В листі-відповіді до ФГ «Агро Плюс 7» від 24.04.2024 року, [PERSON] зазначила, що як власник земельної ділянки вона неодноразово повідомляла орендаря про припинення договірних зобов`язань зі сплинем терміну дії договору про оренду землі /т. 1 а.с. 120-122, 175-179/. Згідно копій листів-повідомлень від 18.09.2023 року та 09.02.2024 року направлених [PERSON] до ФГ «Агро Плюс 7» вона зазначає, що не бажає поновлювати дію договору і має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб на свій розсуд, про відправку листів свідчать поштові квитанції /т. 1 а.с. 123-128, 180-182/. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.09.2024 року в справі № 398/4548/24 провадженні № 1-кс/398/1582/24 задоволено скагру ФГ «Агро Плюс 7» на бездіяльність посадових осіб Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, яка полягає у невинесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань /т. 1 а.с. 248-245/. Згідно довідки за вих. № 0810/1 від 08.10.2024 року, ТОВ «Агродар ЛТД» у період з грудня 2023 року по теперішній час, ТОВ «Агродар ЛТД», як орендар земельної ділянки з кадастровим № 3524655100:02:000:0079 площею 5, 5601 га, на підставі договору оренди землі від 27.12.2023 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агродар ЛТД» вживало всіх необхідних заходів за доглядом даної земельної ділянки /т. 2 а.с. 37-38/. У даній справі спір між сторонами фактично виник через різне обчислення строку дії договору оренди землі від 25.04.2013, укладеного між ФГ "АгроПлюс 7" та [PERSON] строком на (десять) років. Відповідач [PERSON] вважає, що строк дії зазначеного договору закінчився 26.04.2023, а позивач ФГ "АгроПлюс 7" вважає, що строк дії договору закінчився 06.06.2024 року, а отже має переважне право на поновлення договору оренди землі від 25.04.2013 року, внаслідок чого було змушено звернутися до суду з позовом. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, під час розгляду даної справи суд враховує висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 по справі № 357/8277/19 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 110367952) та зазначає таке. У частині третій статті 640 ЦК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» від 11.02.2010 № 1878-VI , що діє з 01 січня 2013 року, визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року № 1878-VI визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки. У справі № 357/8277/19 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що право оренди за договором оренди землі, укладеним 05.06.2013, зареєстроване 11.01.2014, закінчується у червні 2023 року. Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону України «Про оренду землі». Такий висновок Великої Палати Верховного Суду стосується договорів оренди землі, укладених після 01.01.2013. Аналогічні правові висновки були зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.03.2024 № 902/1207/22 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 118036819). Договір оренди землі між ФГ "АгроПлюс 7" та [PERSON] був укладений 25.04.2013. Таким чином, станом на час виникнення зазначених суспільних відносин законодавчо були закріплені вимоги про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а не договору оренди. Закон України «Про оренду землі» визначає умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки (у редакції, що діяла станом на 01.01.2013). Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 ЦК України. Зокрема, за змістом ч. 1 ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Отже, суд дійшов висновку про те, що договір оренди землі від 25.04.2013, укладений між ФГ "АгроПлюс 7" та [PERSON] строком на 10 (десять) років, вважається укладеним з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов договору, тобто з 25.04.2013. Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до частини 1 статті 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Згідно із зазначеними нормами, строк дії договору оренди землі від 25.04.2013, укладений між ФГ "АгроПлюс 7" та [PERSON] строком на 10 (десять) років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5, 5601 га, кадастровий номер 3524655100:02:000:0079, яка знаходиться на території Онуфріївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, закінчився 26.04.2023. Таким чином, право ФГ "Агро Плюс 7" на користування земельною ділянкою загальною площею 5, 5601 га, кадастровий номер: 3524655100:02:000:0079, яка знаходиться на території Онуфріївської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, закінчився 26.04.2023. Отже,ФГ «Агро Плюс 7» направило [PERSON] лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, до якого було додано 2 примірники проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, підписані та скріплені печаткою ФГ «Агро Плюс 7» після закінчення дії договору оренди землі від 25.04.2013 року. Крім того, в листі-відповіді до ФГ «Агро Плюс 7» від 24.04.2024 року, [PERSON] зазначила, що як власник земельної ділянки вона неодноразово повідомляла орендаря про припинення договірних зобов`язань зі сплинем терміну дії договору про оренду землі, згідно копій листів-повідомлень від 18.09.2023 року та 09.02.2024 року направлених [PERSON] до ФГ «Агро Плюс 7» вона знову вказала, що не бажає поновлювати дію договору і має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб на свій розсуд. Інші доводи та аргументи позивача, не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення по справі. При цьому, судом зазначається, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені. При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Відповідно до ч.1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Враховуючи викладене, позовні вимоги ФГ "АгроПлюс 7" про визнання поновленим договору оренди землі шляхом визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні основної позовної вимоги, відповідно не підлягає задоволенню і похідна позовна вимога щодо визнання недійсним договору оренди землі від 27.12.2023 року укладеного між відповідачами щодо спірної земельної ділянки, відповідно в цій частині позовних вимог також слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати слід залишити за позивачем. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачами, у справі відсутні.

Outcome: dismissed