Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач ТОВ «Універсальна кредитна компанія» звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 27.04.2021 року між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №В202104270032. Відповідно до розділу А (істотні умови кредитування), вид кредиту відклична кредитна лінія; ліміт - 560 000,00 грн. на власні цілі; термін повернення кредиту 27.04.2022. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно платежами в розмірі та в строки згідно з графіками платежів. За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 4% в місяць на залишок. Зобов`язання позичальника забезпечуються договором застави № BZ202104270032 від 27.04.2021 та договором поруки № BP202104270032. Згідно платіжної інструкції № 56 від 27.04.2021 відповідачу [PERSON] було видано кошти у розмірі 340 000,00 грн. та згідно платіжної інструкції № 58 від 28.04.2021 - було видано кошти у розмірі 100 000,00 грн. Тобто, разом за кредитним договором відповідачу [PERSON] було надано у користування 440 000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за вих. № 0310-2023-02 від 03.10.2023 після 27.01.2022 сплата платежів припинилися. Відповідно до розрахунку станом на 27.09.2023 у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 732 180,03 грн., з яких: 406 766,63 грн. прострочена сума кредиту; 325 413,40 грн. прострочені відсотки. Позивачем для досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено письмову вимогу за вих. № 1309-2023-01, в якій зазначалося про наявність заборгованості за кредитним договором та вказувався розмір заборгованості станом на 13.09.2023, крім того аналогічне повідомлення було направлено поручителю [PERSON] за вих. № 1309-2023-03. Жодної відповіді на ці вимоги до позивача не надходило, кошти не повернуті. 03.10.2022 року між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №В202210030065. Відповідно до розділу А (істотні умови кредитування), вид кредиту строковий; ліміт договору - 2 500 000,00 грн. на власні цілі; термін повернення кредиту 02.06.2023 позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно платежами в розмірі та в строки згідно з графіками платежів. За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 2,5% в місяць на залишок. Згідно платіжної інструкції № 968 від 03.10.2022 відповідачу було видано кошти у розмірі 2 500 000,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за вих. № 0310-2023-01 від 03.10.2023 відповідачем було внесено оплати по кредиту до 02.12.2022 включно. Після 02.12.2022 платежі припинилися. Відповідно до розрахунку станом на 02.10.2023 у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 125 000,00 грн., з яких: 2 500 000,00 грн. прострочена сума кредиту; 625 000,00 грн. прострочені відсотки. Позивачем для досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено письмову вимогу за вих. № 1309-2023-02 від 13.09.2023, в якій зазначалося про наявність заборгованості за кредитним договором та вказувався розмір заборгованості станом на 13.09.2023. Жодної відповіді на ці вимоги до позивача не надходило, кошти не повернуті. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 4 097 485,77 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 500,00 грн. та судовий збір. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25.10.2023 цивільну справу № 753/18780/23 за підсудністю направлено до Деснянського районного суду міста Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2023 справа для розгляду розподілена судді Сенюті В.О. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.12.2023 цивільна справа прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження призначене підготовче засідання. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14.12.2023 клопотання представника позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на автомобіль «Тойота» 2014 року випуску д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] та автомобіль «Порш» 2014 року випуску д.н.з. [NUMBER] , що належать відповідачу [PERSON] . Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14.12.2023 заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, що належить відповідачу - відмовлено. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22.12.2023 клопотання представника позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на: житловий будинок, загальною площею 80,8 кв. м. за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 164348880361; земельну ділянку, площею 0,1 га, кадастровий номер - 8 000000000:90:066:0029 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - м. Київ, реєстраційний номер 164348880361; частки нежитлових приміщень групи приміщень № 5-595 (літера «ІК»), загальною площею 168,5 кв. м., адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер 299031480000 - задоволено. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01.02.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. 15.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якій відповідач вказав, що з вимогами позовної заяви не погоджується, вважає їх необгрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами. Умовами кредитного договору передбачено, що після 02.09.2023 кредитодавець повинен був вчинити ряд активних дій щодо повернення суми кредиту за рахунок відчуження згаданих вище об`єктів нерухомого майна. Натомість, кредитодавець свідомо не відчуживши, або не набувши права власності на нерухоме майно продовжив нараховувати відсоткову ставку по кредиту, річні та інфляційні втрати, цим самим зловживаючи своїми правами та порушуючи права відповідача. 17.06.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача вказав, що доводи вказані у відзиві є необгрунтованими та не підкріплені належними та допустимими доказами. Наголосив, що відповідач має зобов`язання за кредитними договорами, які він досі свідомо не виконує. Не реалізація позивачем майна, на яке була виписана довіреність, ніяким чином не позбавляє - обов`язків позичальника та не звільняє від виконання усіх зобов`язань. У відзиві відповідач намагається фактично перекласти всю відповідальність та вину за неповернення боргу на позивача, що є абсурдом. Реалізація приміщень, якими забезпечено договір - це право, а не обов`язок позивача. Отже, відзив відповідача містить велику кількість неправдивих тверджень та зловживань процесуальними правами, що має на меті ввести суд в оману та затягнути розгляд справи. Жодні аргументи відповідача не спростовують наявність заборгованості за кредитними договорами. 10.09.2024 на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.11.2024 залишено без розгляду. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.11.2024, яка занесена до протоколу судового засідання у задоволенні клопотання представника відповідача Бродченко В.О. про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] - відмовлено. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача Бродченка В.О. та відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника [PERSON] - адвоката Півторак Р.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю адвоката. Проте, враховуючи на неодноразові клопотання представників відповідача Бродченко В.О. про відкладення розгляду справи та положення п. 4.5 Правил організації ефективного судочинства у судах першої інстанції, які затверджені загальними зборами суддів Деснянського районного суду міста Києва 07.06.2024, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 27.04.2021 року між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №В202104270032. Відповідно до розділу А (істотні умови кредитування), вид кредиту відклична кредитна лінія; ліміт - 560 000,00 грн. на власні цілі; термін повернення кредиту 27.04.2022. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно платежами в розмірі та в строки згідно з графіками платежів. За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 4% в місяць на залишок. 27.04.2021 між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та [PERSON] укладено договір застави № BZ202104270032. Відповідно до п. 2 договору застави, вказаним договором забезпечується виконання зобов`язань позичальником, що випливають з кредитного договору № В202104270032 від 27.04.2021. Згідно п. п. 6 договору застави [PERSON] передала в заставу транспортний засіб Land Rover д.н.з. [NUMBER] . 27.04.2021 між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та [PERSON] укладено договір поруки № BP202104270032. Відповідно до п. 1.1. договору поруки поручитель [PERSON] забезпечує виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору № В202104270032 від 27.04.2021. На підтвердження видачі кредитних коштів за кредитним договором № В202104270032 від 27.04.2021 письмові матеріали справи містять платіжні інструкції № 56 від 27.04.2021 на суму 340 000,00 грн. та № 58 від 28.04.2021 на суму 100 000,00 грн. (Т.1 а.с.83, 84). Відповідно до розрахунку заборгованості за вих. № 0310-2023-02 від 03.10.2023 відповідачем було внесено оплати по кредиту до 27.01.2022 включно. Після 27.01.2022 платежі припинилися. Згідно розрахунку станом на 27.09.2023 у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитним договором № В202104270032 від 27.04.2021 у розмірі 732 180,03 грн., з яких: 406 766,63 грн. прострочена сума кредиту; 325 413,40 грн. прострочені відсотки. Позивачем для досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено письмову вимогу за вих. № 1309-2023-01, в якій зазначалося про наявність заборгованості за кредитним договором та вказувався розмір заборгованості станом на 13.09.2023. Крім того повідомлення було направлено поручителю [PERSON] за вих. № 1309-2023-03. Жодної відповіді на ці вимоги до позивача не надходило, кошти не повернуті. 03.10.2022 між ТОВ «Універсальна кредитна компанія» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №В 202210030065. Відповідно до розділу А (істотні умови кредитування), вид кредиту строковий; ліміт - 2 500 000,00 грн. на власні цілі; термін повернення кредиту 02.06.2023 позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно платежами в розмірі та в строки згідно з графіками платежів. За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 2,5% в місяць на залишок. Згідно платіжної інструкції № 968 від 03.10.2022 відповідачу було видано кошти у розмірі 2 500 000,00 грн. (Т. 1 а.с.107). Відповідно до розрахунку заборгованості за вих. № 0310-2023-01 від 03.10.2023 відповідачем було внесено оплати по кредиту до 02.12.2022 включно. Після 02.12.2022 платежі припинилися. Згідно розрахунку станом на 02.10.2023 у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 3 125 000,00 грн., з яких: 2 500 000,00 грн. прострочена сума кредиту; 625 000,00 грн. прострочені відсотки. Позивачем для досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено письмову вимогу за вих. № 1309-2023-02 від 13.09.2023, в якій зазначалося про наявність заборгованості за кредитним договором та вказувався розмір заборгованості станом на 13.09.2023. Жодної відповіді на ці вимоги до позивача не надходило, кошти не повернуті. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Універсальна кредитна компанія»: за кредитним договором №В202104270032 в розмірі 918 749,43 грн., з яких: 406 766,63 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 325 413,40 грн. - сума заборгованості за відсотками, 25 874,39 грн. - 3% річних, 160 695,01 грн. інфляційні втрати, за кредитним договором №В202210030065 в розмірі 3 178 736,34 грн., з яких: 2 500 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 625 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 33 642,12 грн. - 3% річних, 20 094,22 грн. інфляційні втрати. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу). Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання зобов`язання може бути порука. Згідно з частинами першою, другою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Представник позивача вказує, що відповідач [PERSON] зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, позикою та відсотками у порядку та розмірах, передбачених кредитними договорами та договорами позики. Згідно розрахунків заборгованості, відповідач має заборгованість: -за кредитним договором №В202104270032 в розмірі 918 749,43 грн., з яких: 406 766,63 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 325 413,40 грн. - сума заборгованості за відсотками, 25 874,39 грн. - 3% річних, 160 695,01 грн. інфляційні втрати; -за кредитним договором №В202210030065 в розмірі 3 178 736,34 грн., з яких: 2 500 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 625 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 33 642,12 грн. - 3% річних, 20 094,22 грн. інфляційні втрати. Доводи представника відповідача Бродченко В.О. про те, що останній видав довіреність на ім`я [PERSON] строком на 3 роки з правом представляти інтереси [PERSON] як власника об`єктів нерухомого майна з правом передачі у заставу, користуватися та розпоряджатися майном, суд вважає неспроможними, оскільки вказана довіреність не є належним, допустимим та достоврним доказом на підтвердження виконання боржником зобов`язань за кредитними договорами. Твердження представника відповідача про відсутність заборгованості [PERSON] за кредитним договором № В202104270032 від 27.04.2021 внаслідок реалізації транспортного засобу Land Rover д.н.з. [NUMBER] , суд до уваги не приймає через відсутність належних, достовірних та допустимих доказів вказаному. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість у вищевказаних розмірах. Таким чином заборгованість за кредитним договором № В202104270032 від 27.04.2021 у розмірі 918749,43 підлягає солідарному стягненню з боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] . Заборгованість за кредитним договором № В202210030065 від 03.10.2022 у розмірі 3178736,34 грн. підлягає стягненню лише з боржника [PERSON] . Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Представником позивача наданні докази на підтвердження надання професійної правничої допомоги на користь ТОВ «Універсальна кредитна компанія» в розмірі 28 500,00 грн. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна кредитна компанія» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 62965,33 грн. (61462,29 грн.+429,44 грн. +1073,60 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved