Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

09 жовтня 2024 року представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 12 травня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач разом з дитиною виїхали за кордон, дитина проживає разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди та на майбутнє та вирішення сімейних проблем. Це призвело до взаємної втрати довіри та любові один до одного. Сторони перестали вести спільне господарство з березня 2022 року, а їх шлюб фактично вже припинений та існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, та є недоцільним. Спору про поділ майна на момент подання цієї заяви сторони не мають. Місце роботи та рівень доходів відповідача на сьогоднішній день позивачу достеменно не відомі. Аліменти відповідач нікому не платить, стягнення за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Позивач наразі змушена самостійно утримувати дитину. Відповідач добровільно утримувати дитину не бажає, участі у її вихованні не бере, фактично переклавши цей обов`язок на позивача. Перестав брати участь в утриманні дитини в листопаді 2023 року. За наведених вище обставин позивач вважає за можливе присудження аліментів у частці від доходу відповідача а саме 1/4 від його доходу. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 травня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління Міністерства юстиції в Одеській області, актовий запис №929. Залишити за [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Стягнути з відповідача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому представник позивача просить суд розглядати справу без їх участі, позов підтримують, та просять суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив, згідно якого [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 грн., відповідач просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до розміру 3000 грн., яка буде розумною та співмірною. Просить суд провести розгляд справи у відсутність відповідача. Крім того, в матеріалах справи наявна відповідь на відзив, згідно якого представник позивача вказує, що вважає висновок відповідача щодо недоведеності розміру витрат на професійну правничу допомогу передчасними. Сторона відповідача жодним чином не обґрунтувала не співмірність понесених витрат конкретно у цій справі. Жодного конкретного аргументу до поданих стороною позивача доказів у відзиві не міститься, а перекладання обов`язку обґрунтувати необхідність зменшення витрат на суд є порушенням принципу диспозитивності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12 травня 2017 року, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №929. Під час шлюбу народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 30 серпня 2017 року, серії [NUMBER] . На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» \~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач сама не може утримувати малолітню доньку [PERSON] , [INFO] та нести одноособово витрати пов`язані з її утриманням, відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Згідно з ч.3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст. 182 СК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів, суд приходить до висновку, що [PERSON] має задовільний стан здоров`я, є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку ( доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення донькою повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України,\~\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. За змістом п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат,\~пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат,\~які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката;\~інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачем надано суду: копію договору про надання правничої допомоги №138-2024 від 12 вересня 2024 року, копію акту прийняття наданих послуг №1 відповідно до договору про надання правничої допомоги №138-2024 від 12 вересня 2024 року, платіжна інструкція №0.0.3877329629.1 на суму 10\~000,00 грн. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд враховує складність даної справи, яка відноситься до категорії малозначних справ та не становить значної складності, а також наданих адвокатом Бурдига В.О. послуг. Тому задоволенню підлягають понесені позивачем витрати на правову допомогу частково на суму 5000,00 грн., що є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг. В порядкуст.141\~ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь [PERSON] . Відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. щодо вимоги майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial