Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] 31.10.2024 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з [PERSON] з 07.07.2018 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] .\~Через війну вона разом із сином вимушені були виїхати з України. На даний час вона з дитиною проживають в Німеччині, син знаходиться на повному її утриманні. Через відсутність порозуміння і спілкування між нею та чоловіком, добровільно вирішити питання щодо утримання їх спільної дитини, який потребує регулярної матеріальної допомоги з боку батька, неможливо. Основною проблемою є стан здоров`я сина, через який вона не може працювати і мати дохід, так як весь час вона присвячує догляду за сином та задоволенню його потреб. Оскільки відповідач\~\~в добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Перемот О.Г. подаласуду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Також зазначила, що заявлений позивачкою розмір аліментів (1/3 частка) вважає необхідним і достатнім для гармонійного розвитку і утримання дитини, яка тяжко хворіє на невиліковну хворобу, у зв`язку з чим його мати не має можливості працювати, отримувати дохід та забезпечувати дитині свою частину утримання. Крім того, відповідач жодної допомоги своїй дитині ні в грошовій, ні в натуральній формі не надає, свого обов`язку приймати участь у розвитку і вихованні сина не приймає, тому саме позивачка забезпечує дитині родинне виховання за обох батьків. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав частково, погоджуючись на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку, без зазначення обґрунтувань. Дослідивши матеріали справи та заяви сторін, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 07.07.2018 Знам`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , в якому відповідач записаний батьком дитини. Позивачка разом з дитиною на даний час проживають в Німеччині, їм надано статус тимчасового захисту, мають посвідки для проживання в цій країні. Відповідач проживає в Україні. Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Відповідно до ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до її повноліття. Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, відповідно до ч.3\~ст.181 СК України,є стягнення аліментів за рішенням суду. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.3 ст.183 СК України). При цьому, згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з того, що сторони проживають окремо, при цьому домовленість між позивачкою та відповідачем про добровільну сплату аліментів на утримання дитини відсутня, тому суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина. В свою чергу, позивачка позбавлена можливості самостійно в повному обсязі забезпечувати утримання спільної з відповідачем дитини,\~у зв`язку\~з чим\~потребує від\~нього матеріальної\~допомоги. Суд погоджується з доводами позивачки стосовно того, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі необхідному для гармонійного розвитку дитини, що передбачає достатній рівень життя, включаючи фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний та соціальний розвиток. Разом з цим, при визначенні розміру аліментів суд виходить також з наступного. Так, згідно з медичним висновком, виданим 10.09.2024 лікарями за місцем перебування позивачки та дитини дитячим та підлітковим психіатром та психотерапевтом, з 07.05.2024 малолітній Гліб знаходиться на амбулаторному лікуванні з діагнозом: ранній дитячий аутизм F84.0 G; гіперкінетичні розлади з синдромом дефіциту уваги та гіперактивністю F90.0 (підозра); розлад розвитку експресивного мовлення F84.1 G; ASOS-2 та ADI-R. Місце аутизму в Міжнародній класифікації хвороб представлено в пункті F84. Пункт в класифікації F84.0 називається дитячим аутизмом, для хвороби характерна наявність стереотипного роду діяльності, поведінки, постійного повторення своїх дій. Аутизм часто супроводжується низкою інших розладів, зокрема таких як синдром дефіциту уваги та гіперактивність, що, в свою чергу, підтверджено вказаним вище медичним висновком, складеним стосовно малолітнього [PERSON] . Діти з раннім аутизмом намагаються не взаємодіяти з людьми, мають труднощі з виявленням емоцій, мають затримки мовного розвитку та монотонні інтонації. Ранній дитячий аутизм це вроджений стан психіки, який проявляється в замкнутості та усуненні від зовнішнього світу. Такі діти мають порушення режиму сну та активності, їм властиві часті істерики, страх незнайомих людей та лякливість. Основне лікування від таких розладів полягає в корекції та правильній організації життєвого простору. В разі, якщо ранній дитячий аутизм не лікувати, наслідком цього може стати депресія дитини та ізоляція від соціуму. Найголовніше - це раннє лікування, своєчасний початок корекції та активна участь батьків у розвитку дитини, що надасть можливість дитині в майбутньому стати повноцінним членом суспільства, здобути освіту, працювати та мати сім`ю. Враховуючи встановлений лікарями діагноз, малолітній [PERSON] має потребу в постійній корекції, забезпечення якої, в даному випадку, може надати лише мати. Лікування дитячого аутизму потребує постійної присутності батьків дитини, які повинні послідовно дотримуватися певного режиму і ритму життя, забезпечуючи комфортне середовище для дитини та щоденно займаючись з ним, що, в свою чергу, призводить до відсутності вільного часу у зв`язку з необхідністю бути весь час з дитиною, та створює труднощі, зокрема, для працевлаштування з метою забезпечення потреб дитини. Суд враховує, що відповідач має працездатний вік, відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я відповідачем суду не надано, а також не повідомлено будь-які інші обставини, що свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу в заявленому позивачкою розмірі. В свою чергу, не заперечуючи стану здоров`я дитини, відповідач, частково визнаючи позовні вимоги, жодних обґрунтувань цьому не навів. Як вже зазначалося, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я дитини. З огляду\~на викладене\~та враховуючи\~встановлені під\~час розгляду\~справи обставини,\~виходячи з\~принципу розумності\~та справедливості,\~з урахуванням\~аліментного обов`язку\~батька дитини,\~яке останнім\~не заперечується,\~стану здоров`я\~дитини,\~а також\~матеріальних потреб\~позивачки,\~пов`язаних з\~утриманням дитини,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги є\~обгрунтованими та\~такими,\~що підлягають\~задоволенню,\~а тому з відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини з урахуванням встановлених обставин, які обов`язкові до врахування відповідно до ст.182 СК України, не порушить принципу врахування найкращих інтересів дитини, забезпечить справедливий баланс між батьківським обов`язками сторін та не становитиме надмірний тягар для відповідача, що в свою чергу є однією з гарантій реальності виконання судового рішення. Одночасно суд звертає увагу сторін, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі\~1\~211\~грн 20 коп підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved