Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.08.2013 р. АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії у розмірі 75000 грн., зі сплатою процентів в розмірі 24% річних, зі сплатою обов`язкового мінімального платіжу у розмірі 7% від суми загально заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу №4, за яким АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором від 09 серпня 2013 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується заборгованість в загальному розмірі 51733,41 грн., з яких: борг за тілом кредиту - 45833,40 грн. та борг за нарахованими процентами - 5900,01 грн. На підставі переліченого просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» заборгованість за договором від 09 серпня 2013 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] у розмірі 51733,41 грн., витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9200 грн. Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року при відкритті провадження у справі судом було визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Представник позивача, Наваренко В.Г., не заперечував проти проведення розгляду справи за відсутності представника ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» за наявними матеріалами. Відповідачка, [PERSON] , будучи повідомленим про наявність позову ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» до неї про стягнення боргу, своїм правом на подання відзиву на позов не скористалась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає поданий позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 09.08.2013 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 75000 грн. Процентна ставка 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідачки на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Тобто, відповідачка погодилась на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилась з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу та він погодилась з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами зазначеному в цьому документі, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Альфа-Банк» виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Станом на 20.12.2021 загальна сума заборгованості за кредитом становить 51733,41 грн., з яких: борг за тілом кредиту - 45833,40 грн. та борг за нарахованими процентами - 5900,01 грн. 20 грудня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу №4, за яким АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором від 09 серпня 2013 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином права вимоги за договором від 09 серпня 2013 року, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] з рештою перейшло до ТОВ «ФК«Еліт Фінанс». [PERSON] користувалась коштами, про що свідчить виписка по рахунку, однак не виконала взяті на себе зобов`язання з погашення заборгованості по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами. Внаслідок цього станом на 20 грудня 2021 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 51733,41 грн., з яких: борг за тілом кредиту - 45833,40 грн. та борг за нарахованими процентами - 5900,01 грн. Дана сума заборгованості встановлена на підставі наданих доказів. Відповідач жодних заперечень щодо правильності наведеного розрахунку не надала як і власного контррозрахунку. При цьому суд звертає увагу, що розмір відсотків визначений відповідно до умов договору. Суд при цьому встановив, що [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором позики щодо повернення кредиту та процентів за користування ним, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 51733,41 грн., яку наразі вона повинна сплатити на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу. Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. Суд встановив, що понесені ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 9200 грн. підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03 липня 2024 року в якому зазначено, що вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 2000 грн., актом приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 року, яким визначено перелік наданих послуг адвокатом, вартість години роботи адвоката та визначена вартість наданих юридичних послуг в загальній сумі 9200 грн., а також платіжна інструкція від 29 липня 2024 року про оплату наданих послуг адвоката позивачем. Натомість, суд вважає, що при визначенні витрат на правничу допомогу по даній справі сторони договору від 03 липня 2024 року не дотримались розумності їх розміру, враховуючи складність справи та фінансового стану учасників справи. Таким чином послуги з усної консультації з вивченням документів на суму 1000 грн., правовий аналіз наявних документів у замовника по справі в розмірі 4000 грн., підготовка позовної заяви в сумі 4200 грн. на переконання суду, як суттєво завищенні, підлягають зменшенню. Отже, виходячи з обґрунтованого розміру витрат на правничу допомогу по даній справі, зважаючи на критерій розумності їх розміру та приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню у даному випадку до суми 4600 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «ФК«Еліт Фінанс» зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: partial