Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

у жовтні 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Дімітренко В.Є. звернувся до Татарбунарського районного суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 16 січня 2024 року. Позовні вимоги обґрунтував тим, що з серпня 2024 року подружні відносини сторони припинили, мешкають окремо, примирення між ними неможливо. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 22.10.2014 року справу передано на розгляд до Саратського районного суду Одеської області. Після надходження та реєстрації справи, відповідно до ст.ст. 14,33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду, головуючою суддею у справі визначено суддю Бучацьку А.І. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 07 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник, яких належним чином повідомили про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явились. Від представника позивача надійшла заява, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с. 29). Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Давиденко К.В., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились. Від представника відповідачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, погодився на розірвання шлюбу (а.с.30). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 16 січня 2024 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 січня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Під час реєстрації дружина не змінювала прізвище [PERSON] (а.с.7). Сімейні відносини сторони припинили у серпні 2024 року, мешкають окремо, примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи , що під час реєстрації шлюбу відповідачка не змінювала прізвище суд вважає за необхідне залишити їй прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved