Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач звернулись до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] . За життя матір склала заповіт, у якому заповіла належний їй будинок та земельні ділянки [PERSON] , а все інше майно своїм дітям позивачу та [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй за життя майно, проте позивач не звернулась у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, мотивуючи необізнаністю про заповіт. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач просив розглянути справу без його участі. Перевіривши та дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини можуть бути спадкоємці, а за їх відсутності територіальні громади відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З матеріалів справи слідує, що померла [PERSON] до смерті була зареєстрована одна. Водночас, матеріали справи свідчать, що спадкоємцями у заповіті були визначені, окрім позивача, ще [PERSON] та [PERSON] . Попри те, що позивач знає про спадкоємців, які мають юридичну заінтересованість у цій справі, позов пред`явлений до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у позові. Крім того, за змістом частини 3 статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через юридичну необізнаність або ж через відсутність інформації про спадкову масу, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Позивач не надала жодних доказів, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Враховуючи зазначене, суд не може знайти законні підстави для задоволення позову, а тому відмовляє у позові, що не позбавляє позивача права заявити позов з інших підстав або обрати інший спосіб захисту свого права. На підставі викладеного та відповідно до статей 1220, 1222, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed