Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до Міністерства оборони України, Державної казначейської служби, Військової частини [NUMBER] про визнання невиконання рішення суду, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року визнано протиправними та скасовано акт проведення розслідування нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 22 листопада 2022 року № 63/1673/107 та наказ командира військової частини [NUMBER] від 22 листопада 2022 року № 791 «Про результати спеціального розслідування нещасного випадку», зобов`язано провести розслідування нещасного випадку, який стався 09 листопада 2022 року, та скласти відповідний акт. Зазначене рішення суду набрало законної сили та він звернувся до Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою його примусового виконання. Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пархоменко Н.В. від 12 грудня 2023 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пархоменко Н.В. від 12 грудня 2023 року зупинено виконавче провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу. Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року не виконується та на думку посадової особи відповідача не має проводитись до закінчення строку дії обставин, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Вбачається, що військова частина [NUMBER] , діючи протиправно та всупереч законному рішенню суду, не дає змоги йому як батьку загиблого військовослужбовця отримати відповідну одноразову грошову допомогу, що спричинило йому моральні страждання. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати невиконання військовою частиною [NUMBER] рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року; - стягнути з державного бюджету України на його користь моральну шкоду в розмірі 2000000 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження в справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання військової частини [NUMBER] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання Міністерства оборони України про закриття провадження в справі в частині однієї вимоги. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання військової частини [NUMBER] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання військової частини [NUMBER] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. З відзиву на позовну заяву представника Міністерства оборони України вбачається, що у разі якщо у позивача виникли питання щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року або були скарги на рішення, дії чи бездіяльність виконавця, позивач мав звернутися із відповідною заявою саме до Харківського окружного адміністративного суду. Позовна вимога про визнання невиконання рішення суду не підлягає розгляду ні Солом`янським районним судом м. Києві, ні будь-яким іншим загальним судом. У позовній заяві відсутнє будь-яке обґрунтування вимоги до Міністерства оборони України. Міністерства оборони України не є учасником справи № 520/5376/23 та не є учасником спірних правовідносин. Зокрема, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року на Міністерство оборони України не було покладено жодних обов`язків. питання, пов`язані з розслідуванням і веденням обліку нещасних випадків, що сталися з військовослужбовцями Збройних Сил України, врегульовані Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, що затверджена наказом Міноборони від 27 жовтня 2021 року № 332. Згідно з п. 1 розділу ІІІ Інструкції № 332 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком та випадки смерті військовослужбовців. Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції № 332 Командир (начальник) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира підпорядкованої військової частини повідомлення, зобов`язаний призначити своїм наказом комісію для проведення спеціального розслідування. При цьому, військова частина [NUMBER] не знаходиться у безпосередньому підпорядкуванні Міністерства оборони України. У свою чергу, Міноборони призначає своїм наказом лише спеціальне розслідування групового нещасного випадку (п. 3 розділу ІІІ Інструкції № 332) або розслідування у разі аварії першої чи другої категорії (п. 9 розділу VII Інструкції № 332). Саме тому, відсутні підстави вважати, що Міноборони узагалі могло завдати якої-небудь моральної шкоди позивачу розслідуванням нещасного випадку, яке не призначало і в якому не брало участі. [PERSON] не обґрунтовує, завдану йому моральну шкоду рішеннями, діями або бездіяльністю відповідної комісії Міноборони під час прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги. Так само, позивач не заявляв незгоди та не оскаржував рішень, дій чи бездіяльності Міноборони. Просить суд ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позову до Міністерства оборони України. З відзиву на позовну заяву представника військової частини [NUMBER] вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року по справі № 520/5376/23 за апеляційною скаргою військової частини [NUMBER] на вищезазначене рішення суду військовій частині [NUMBER] клопотання військової частини [NUMBER] про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2024 року по справі № 520/5376/23 задоволено, процесуальний строк на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду поновлено. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою військової частини [NUMBER] на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року по справі № 520/5376/23 за позовом [PERSON] до військової частини [NUMBER] про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Зупинено дію рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року по справі № 520/5376/23. Крім цього, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року по справі № 520/5376/23 командиром військової частини [NUMBER] видано наказ від 29 грудня 2023 року № 1167 «Про призначення комісії для проведення спеціального розслідування нещасного випадку». В подальшому, командиром військової частини [NUMBER] видано наказ від 30 грудня 2023 року № 1180 «Про продовження строку проведення спеціального розслідування нещасного випадку, призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 29 грудня 2023 року № 1167 «Про призначення комісії для проведення спеціального розслідування нещасного випадку». За результатами проведення розслідування було складено Акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 19 січня 2024 року № 53 (за формою НВ-2) та видано наказ командира військової частини [NUMBER] від 19 січня 2024 року № 32 «Про результати спеціального розслідування нещасного випадку». Як встановлено в ході проведення розслідування, згідно висновку експерта № 12-17/176-БЛ/22 від 09 листопада 2022 року Комунального закладу Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я в Харківській обласною державної адміністрації - лікаря, судово-медичного експерта Балаклійського відділення судово-медичної експертизи Борщ С.В., причиною смерті молодшого сержанта [PERSON] стало захворювання - постінфарктний кардіосклероз ускладнений судово-серцевою недостатністю. Згідно вищезазначеного висновку експерта № 12-17/176-БЛ/22 від 09 листопада 2022 року: при судово-медичній експертизі трупа [PERSON] будь-які тілесні ушкодження не встановлено; при судово-медичній експертизі крові від трупа [PERSON] виявлений етиловий спирт в кількості 1,69 %, що за офіційною таблицею відноситься до середнього ступеня тяжкості. 20 грудня 2022 року слідчим СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Пшеничним В.С. було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022221080000713 від 09 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом смерті [PERSON] , [INFO] . Згідно пункту 11 Розділу ІІ «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332, обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, зокрема: смерть від загального захворювання, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження. Крім того, у своїй заяві позивач визнає ті обставини, що його син [PERSON] , ще до призову на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України, мав патології серця. Зазначено, що копії вказаних наказів командира військової частини [NUMBER] та Акту за формою НВ-2 позивач отримав особисто 29 січня 2024 року. Зазначена обставина підтверджується особистим підписом позивача на супровідному листі військової частини [NUMBER] від 27 січня 2024 року № 225/11/55 [PERSON] . Згідно штампу Солом`янського районного суду м. Києва на позовній заяві [PERSON] , позовна заява по справі № 760/2455/24 зареєстрована судом 31 січня 2024 року. 09 лютого 2024 року Солом`янським районним судом м. Києва постановлена ухвала по справі № 760/2455/24 про відкриття загального позовного провадження. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та факти, станом на 19 січня 2024 року військовою частиною [NUMBER] рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року по справі № 520/5376/23 виконано. Тобто, станом на 31 січня 2024 року (реєстрації Солом`янським районним судом м. Києва позовної заяві [PERSON] по справі № 760/2455/24) та 09 лютого 2024 року (відкриття провадження по справі № 760/2455/24) спір щодо визнання невиконання військовою частиною [NUMBER] рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року, що набрало законної сили, у справі № 520/5376/23 відсутній. При заявлені вимоги про стягнення компенсації моральної шкоди позивач не пов`язує наявність моральної шкоди у зв`язку із каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю свого сина - [PERSON] внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Тому відшкодування моральної шкоди має відбуватися на підставі частини першої статті 1167 ЦК України. У свою чергу, Державна казначейська служба України, не була ні відповідачем, ні третьою стороною по справі № 520/5376/23. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року по справі № 520/5376/23 не покладено жодного зобов`язання на Державну казначейську службу України. Враховуючи вищевикладені обставини і факти, та норми права ч. 2 ст. 1172 ЦК України, Державна казначейська служба України не є тією особою, яка повинна нести відповідальність за шкоду», що свідчить про безпідставність, необґрунтованість та невідповідність чинному законодавству позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України, розпорядником якого є Державна казначейська служба України, моральну шкоду, завдану [PERSON] невиконанням військовою частиною [NUMBER] рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року, у справі № 520/5376/23 в розмірі 2000000 гривень. А отже, зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Представник Державної казначейської служби України відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач вважає, що діями відповідача - військової частини [NUMBER] йому було завдано моральну шкоду. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року визнано протиправними та скасовано акт проведення розслідування нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 22 листопада 2022 року № 63/1673/107 та наказ командира військової частини [NUMBER] від 22 листопада 2022 року № 791 «Про результати спеціального розслідування нещасного випадку», зобов`язано провести розслідування нещасного випадку, який стався 09 листопада 2022 року, та скласти відповідний акт (а.с. 28-36). Рішення суду набрало законної сили. Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пархоменко Н.В. від 12 грудня 2023 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] (т. 1, а.с. 24-25). Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пархоменко Н.В. від 12 грудня 2023 року зупинено виконавче провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 1, а.с. 26-27). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу. З позову вбачається, що військова частина [NUMBER] , діючи протиправно та всупереч законному рішенню суду, не виконує його та не дає змоги йому як батьку загиблого військовослужбовця отримати відповідну одноразову грошову допомогу, що спричинило позивачу моральні страждання. Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Оскільки для наявності зобов`язання по відшкодуванню шкоди відповідно до статей 1176, 1167 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов`язком позивача (статті 12, 81 ЦПК України). З відзиву на позовну заяву представника військової частини [NUMBER] вбачається, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року по справі № 520/5376/23 командиром військової частини [NUMBER] видано наказ від 29 грудня 2023 року № 1167 «Про призначення комісії для проведення спеціального розслідування нещасного випадку» (т. 1, а.с. 173-174). Командиром військової частини [NUMBER] видано наказ від 30 грудня 2023 року № 1180 «Про продовження строку проведення спеціального розслідування нещасного випадку, призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 29 грудня 2023 року № 1167 «Про призначення комісії для проведення спеціального розслідування нещасного випадку» (т. 1, а.с. 182-183). За результатами проведення розслідування було складено Акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 19 січня 2024 року № 53 (за формою НВ-2) (т. 1, а.с. 175-179) та видано наказ командира військової частини [NUMBER] від 19 січня 2024 року № 32 «Про результати спеціального розслідування нещасного випадку» (т. 1, а.с. 200-206). Відповідно до висновку експерта № 12-17/176-БЛ/22 від 09 листопада 2022 року Комунального закладу Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я в Харківській обласною державної адміністрації - лікаря, судово-медичного експерта Балаклійського відділення судово-медичної експертизи Борщ С.В., причиною смерті молодшого сержанта [PERSON] стало захворювання - постінфарктний кардіосклероз ускладнений судово-серцевою недостатністю. При судово-медичній експертизі трупа [PERSON] будь-які тілесні ушкодження не встановлено; при судово-медичній експертизі крові від трупа [PERSON] виявлений етиловий спирт в кількості 1,69 %, що за офіційною таблицею відноситься до середнього ступеня тяжкості (т. 1, а.с. 191-196). 20 грудня 2022 року слідчим СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Пшеничним В.С. було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022221080000713 від 09 листопада 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом смерті [PERSON] , [INFO] (т. 1, а.с. 207-208). Згідно пункту 11 Розділу ІІ «Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332, обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби, зокрема: смерть від загального захворювання, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження. Крім того, у своїй заяві позивач визнає ті обставини, що його син [PERSON] , ще до призову на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України, мав патології серця. З відзиву на позовну заяву представника військової частини [NUMBER] вбачається, що копії вказаних наказів командира військової частини [NUMBER] та Акту за формою НВ-2 позивач отримав особисто 29 січня 2024 року, що підтверджується особистим підписом позивача на супровідному листі військової частини [NUMBER] від 27 січня 2024 року № 225/11/55 (т. 1, а.с. 199). Позовна заява [PERSON] зареєстрована судом 31 січня 2024 року, що підтверджується штампом канцелярії (т. 1, а.с. 1). Вбачається, що станом на 19 січня 2024 року військовою частиною [NUMBER] рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року по справі № 520/5376/23 виконано. Таким чином, станом на 31 січня 2024 року (реєстрація Солом`янським районним судом м. Києва позовної заяві [PERSON] по справі № 760/2455/24) та 09 лютого 2024 року (відкриття провадження по справі № 760/2455/24) спір щодо визнання невиконання військовою частиною [NUMBER] рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року, що набрало законної сили, у справі № 520/5376/23 відсутній. Вимоги частин 2 та 3 ст. 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Крім того, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювана шкоди. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Разом з тим, позивачем не надано доказів заподіяння моральної шкоди та наявності вини відповідачів чи протиправності їх дій, причинного зв`язку між рішеннями, діями або бездіяльністю і шкодою, не доведено належними і допустимими доказами самого факту заподіяння шкоди такими діями відповідачів. За таких обставин, у відповідачів не виникає обов`язку по відшкодуванню моральної шкоди позивачу. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed