Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

22\~грудня 2023\~року Гаражно-будівельний\~кооператив «Артилерійський»\~звернувся до\~Малиновського районного\~суду м.\~Одеси з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~за участі\~третіх осіб:\~ [PERSON] ,\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«КИЇВ МІСТО\~БУД»,\~Приватного нотаріуса\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Білоус Ірини\~Олександрівни,\~в якому,\~просиловизнати [PERSON] такою, що не набувала права членства у Гаражно-будівельному кооперативі «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ», визнати довідку №1/2020 від 23 вересня 2020 року, видану від імені Гаражно-будівельного кооперативу «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ» про виплату [PERSON] пайового внеску в повному обсязі, членства у кооперативі «Артилерійський» та власності на приміщення боксу № 101 недійсною та визнати незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: №56018575 від 30.12.2020, прийняте приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус Іриною Олександрівною, реєстрацію права власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 18,3 в [ADDRESS] за [PERSON] , скасувати запис про речове право № 39997783 від 28.12.2020, проведене приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоус Іриною Олександрівною щодо права власності на гараж № [NUMBER] , загальною площею 18,3 в [ADDRESS] за [PERSON] . Вирішити питання щодо судових витрат. Позов обґрунтований наступними обставинами. Протоколом загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ» № 17 від 15 січня 1999 року затверджено статут, який, в подальшому, було зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради № 465 від 20.09.1999. Пунктом 1.1. та 1.2. Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ" визначені його загальні положення. Так, позивач є організацією громадян України, які добровільно об`єдналися на основі колективної праці та самоврядування, з метою задоволення членів Кооперативу, їх професійних та аматорських інтересів як автолюбителів, захисту їх прав, а також організації та координації спільної діяльності членів кооперативу, експлуатації та обслуговування гаражів для індивідуальних автомобілів, що належать членам Кооперативу. На момент прийняття цього Статуту членами Кооперативу є 161 особа. Статут Кооперативу затверджується на загальних зборах членів Кооперативу та регулює взаємодію Кооперативу з органами державної влади та управління, іншими організаціями, установами, громадянами, а також внутрішні взаємини між членами Кооперативу. Затверджений Статут підписує на доручення загальних зборів Голова Правління Кооперативу. Пунктом 4.1. Статуту визначено, що членами Кооперативу можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, проживають у цьому населеному пункті та є власниками індивідуальних автомобілів, зареєстрованих в місцевих органах Державної автомобільної інспекції Міністерства Внутрішніх Справ України та мають державний знак, які визнають цей Статут та сплачують, членські та інші внески, встановлені рішенням загальних зборів для забезпечення діяльності Кооперативу. Пунктом 4.2. Статуту визначено, що прийом у члени Кооперативу проводиться загальними зборами членів Кооперативу в присутності тих, хто подав заяву. Заява про вступ до Кооперативу подається до правління Кооперативу, яке попередньо його розглядає, а потім виносить на загальні збори для прийняття рішення. Число членів кооперативу визначається рішенням загальних зборів членів Кооперативу і не може перевищувати за чисельністю кількість місць, відведених під будівництво та встановлення гаражів. Кожному члену Кооперативу надається у постійне користування місце для будівництва, обладнання та експлуатації гаража, призначеного для зберігання, що належить йому автомобіля (пункт 4.4., 4.5. Статуту). Згідно до пункту 4.5. Статуту члени Кооперативу зобов`язані внести кошти (вступні, пайові, цільові внески) у строки та у розмірі, встановленому рішенням загальних зборів. У тому випадку, якщо член Кооперативу та члени його сім`ї особисто беруть участь у будівництві, обладнанні та благоустрою гаражної стоянки, розмір їх трудових витрат та порядок вартості трудової участі в рахунок встановленого паю визначається правлінням Кооперативу. 23 вересня 2020 року [PERSON] , будучи директором Гаражно-будівельного кооперативу «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ» видав [PERSON] довідку № 1/2020 про те, що вона виплатила пайовий внесок у повному обсязі і є членом кооперативу «Артилерійський», та є власником приміщення боксу № 101. 25 грудня 2020 року керівник ТОВ «КИЇВ МІСТО БУД» [PERSON] видав довідку про те, що під час проведення технічної інвентаризації за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що забудовником, відповідачем по справі, за вказаною адресою побудовано у 1991 році господарську будівлю гаражу № [NUMBER] літ «А», загальною площею 18,3 кв. м. 25 грудня 2020 року ТОВ «КИЇВ МІСТО БУД» виготовлено технічний паспорт на замовлення відповідача. Позивач вважає, що довідка № 1/2020 від 23.09.2020 р. та довідка № б/н від 25.12.2020 на гараж № [NUMBER] «А» є сфальсифікованими та виданими особами, які не мали на те а ні повноважень, а ні правових підстав, рішення загальних зборів членів кооперативу про прийняття до членів кооперативу відповідача не приймалося, відповідачем не вносилось а ні пайового внеску, а ні вступного внеску до кооперативу, підстави для набуття права власності на будівлю гаражу № [NUMBER] , загальною площею 18,3 кв. м за адресою: Одеська область, вул. Артилерійська, 6 відсутні. З цього приводу 22 липня 2021 року члени правління ГБК «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ» письмово звернулись до слідчого управління ГУ НП в Одеській області із заявою про фальсифікацію документів, зокрема, що довідка, яка була надана гр. [PERSON] і підписана [PERSON] не відповідає дійсності по наступним причинам: - \~ \~ \~ \~посада «Директор», яка вказана у довідці, як посада особи яка підписує документ, не передбачена Статутом гаражно-будівельного кооперативу «Артилерійський»; - \~ \~ \~ \~печатка на довідці не являється оригіналом печатки кооперативу; - \~ \~ \~ \~пайові внески не передбачені Статутом кооперативу, сума внесків не визначена, по бухгалтерському обліку жодних внесків від [PERSON] не надходило, будь-який внесок не може бути підставою для визнання права власності на гараж № [NUMBER] , який є власністю гаражно-будівельного кооперативу, згідно Статуту кооперативу; - \~ \~ \~ \~ [PERSON] ніколи не була членом ГБК «Артилерійський», її заява про вступ в члени кооперативу ніколи не розглядалась ні на засіданні правління, ні на загальних зборах членів кооперативу, як це зумовлено Статутом ГБК «Артилерійський». Згідно паспорту кооперативу, гараж № [NUMBER] має загальну площу 18,4 кв. м, усі кам`яні споруди на території кооперативу будували військові будівельники, використовуючи ресурси міністерства оборони. Крім того, рішенням господарського суду Одеської області від 10.10.2023 року по справі №916/2304/23 визнано недійсним та скасоване рішення, яке було прийняте на Загальних зборах членів Гаражно-будівельного кооперативу «Артилерійський» 30.05.2020, яке було оформлено протоколом загальних зборів №1/2020 від 30.05.2020 року, на якому головою правління Кооперативу було обрано Омельницького І.М. 10 червня 2024 року [PERSON] подала до суду відзив на позов із запереченнями проти нього. Заперечення обгрунтовані тим, що єдиним доказом того, що відповідач не була членом кооперативу є заява членів правління до правоохоронних органів, яка була подана ще в 2021 році. Перебування відповідача у членстві кооперативу та внесення нею внесків підтверджується довідкою Гаражно-будівельного кооперативу «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ», яка була підписана [PERSON] , який на час реєстрації права власності за відповідачем був керівником ГБК «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ». Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідач [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВ МІСТО БУД», Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Білоус Ірини Олександрівни у відкрите судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність до суду не подали. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами справи такі фактичні обставини. Протоколом загальних зборів гаражно-будівельного кооперативу «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ» № 17 від «15 січня 1999 року затверджено статут, який, в подальшому, було зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради № 465 від 20.09.1999. Дата державної реєстрації: 20.09.1999, Дата запису: 06.12.2005, Номер запису: 15561200000015061 (а. с. 14). Пунктами 1.1. та 1.2. Статуту Гаражно-будівельного кооперативу "АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ" визначені його загальні положення. Так, позивач є організацією громадян України, які добровільно об`єдналися на основі колективної праці та самоврядування, з метою задоволення членів Кооперативу, їх професійних та аматорських інтересів як автолюбителів, захисту їх прав, а також організації та координації спільної діяльності членів кооперативу, експлуатації та обслуговування гаражів для індивідуальних автомобілів, що належать членам Кооперативу. На момент прийняття цього Статуту членами Кооперативу є 161 особа. Статут Кооперативу затверджується на загальних зборах членів Кооперативу та регулює взаємодію Кооперативу з органами державної влади та управління, іншими організаціями, установами, громадянами, а також внутрішні взаємини між членами Кооперативу. Затверджений Статут підписує на доручення загальних зборів Голова Правління Кооперативу (а. с. 9-об). Кооператив є самостійним господарюючим статутним суб`єктом, що володіє правами юридичної особи, що діє на підставі принципів самоврядування, самофінансування. Має право від свого імені володіти, користуватися та розпоряджатися майном, відповідно до його призначення та предмету діяльності Кооперативу, укладати договори, набувати, орендувати, відчужувати майно, набувати майнових та особистих немайнових прав та нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у судах, арбітражі та третейському суді. Кооператив має круглу печатку та штамп зі своїм повним найменуванням та іденифікаційним кодом, бланки зі своїми реквізитами, самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та діє на основі повного господарського розрахунку, самоокупності та самофінансування. Кооператив вживає заходів для захисту інтересів своїх членів та створює умови для нормальної експлуатації гаражного кооперативу. Не займається виробничою та комерційною діяльністю. (Розділ III Статуту). Пунктом 4.1. Статуту визначено, що членами Кооперативу можуть бути дієздатні громадяни України, які досягли 18-річного віку, проживають у цьому населеному пункті та є власниками індивідуальних автомобілів, зареєстрованих в місцевих органів Державної автомобільної інспекції Міністерства Внутрішніх Справ України та мають державний знак, які визнають цей Статут та сплачують, членські та інші внески, встановлені рішенням загальних зборів для забезпечення діяльності Кооперативу. Пунктом 4.2. Статуту визначено, що прийом у члени Кооперативу провадиться загальними зборами членів Кооперативу в присутності тих, хто подав заяву. Заява про вступ до Кооперативу подається до правління Кооперативу, яке попередньо його розглядає, а потім виносить на загальні збори для прийняття рішення. Кількість членів кооперативу визначається рішенням загальних зборів членів Кооперативу і не може перевищувати за чисельністю кількість місць, відведених під будівництво та встановлення гаражів. Кожному члену Кооперативу надається у постійне користування місце для будівництва, обладнання та експлуатації гаража, призначеного для зберігання, що належить йому автомобіля (пункт 4.3., 4.4. Статуту). Згідно до пункту 4.5. Статуту члени Кооперативу зобов`язані внести кошти (вступні, пайові, цільові внески) у строки та у розмірі, встановленому рішенням загальних зборів. У тому випадку, якщо член Кооперативу та члени його сім`ї особисто беруть участь у будівництві, обладнанні та благоустроїв гаражної стоянки, розмір їх трудових витрат та порядок вартості трудової участі в рахунок встановленого паю визначається правлінням Кооперативу. Відповідно до пункту 4.7. Статуту член Кооперативу зобов`язаний: дотримуватись Статуту Кооперативу та виконувати рішення загальних зборів, виборних органів управління та контролю Кооперативу; виконувати свої зобов`язання перед Кооперативом, пов`язані з трудовим чи майновим зобов`язанням у його діяльності; брати активну участь в управлінні справами Кооперативу; берегти та зміцнювати кооперативну власність; дотримуватись правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 215 зберігати в гаражі лише ту автомашину, паспорт на технічні дані якої зареєстровані в адміністрації Кооперативу; передати гараж найближчому родичу: батькам, дружині (дружині) або дітям лише після затвердження Правлінням його письмової заяви з поясненням причин передачі гаража; вчасно сплачувати членські внески. У разі невчасної оплати нараховується пеня у розмірі - за рішенням загальних зборів. Виключення членів Кооперативу за рішенням загальних зборів провадиться у випадках: порушення вимоги цього Статуту, рішення загальних зборів та Правління; невиконання зобов`язань, встановлених загальними зборами та правлінням; несплата внесків, визначених загальними зборами протягом трьох місяців; систематичного невиконання вимог правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 22.01.96 № 115 (п. 4.11.). 28 грудня 2020 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Білоус Ірина Олександрівна зареєструвала право власності на господарську будівлю гаражу № [NUMBER] загальною площею 18,3 кв. м. за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , номер відомостей про речове право: 39997783 (а. с. 20). Підставою внесення запису про державну реєстрацію стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 56018575 від 30.12.2020, яке прийнято на підставі наступних документів: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 25.12.2020 ТОВ «КИЇВ МІСТО БУД»; довідка б/н, видана 25.12.2020 ТОВ «КИЇВ МІСТО БУД»; довідка, серія номер: 1/2020, видана 23.09.2020 видана ГБК «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ». 23 вересня 2020 року [PERSON] , як директор ГБК «Артилерійський» видав [PERSON] , [INFO] довідку № 1/2020 про те, що вона виплатила пайовий внесок у повному обсязі і є членом кооперативу «Артилерійський» та є власником приміщення боксу № 101 (а. с. 15). 25 грудня 2020 року керівник ТОВ «КИЇВ МІСТО БУД», Код ЄДРПОУ:41333567 [PERSON] видав довідку про те, що під час проведення технічної інвентаризації за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що забудовником, відповідачем по справі, за вказаною адресою побудовано у 1991 році, господарську будівлю гаражу № [NUMBER] літ «А», загальною площею 18,3 кв. м., та посилаючись на роз`яснення Міністерства юстиції України від 23.02.2016 № 8.4-35/18/1 в якому зазначено, що індивідуальні (садибнi) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію (а. с. 16). 25 грудня 2020 року керівник ТОВ «КИЇВ МІСТО БУД», Код ЄДРПОУ:41333567 [PERSON] виготовив технічний паспорт на замовлення відповідача, інвентаризаційна справа № б/н (а. с. 17). Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів фізичних осіб. За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до суду наділені фізичні та юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, указані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушення,\~невизнання або\~оспорювання суб`єктивного\~права є\~підставою для\~звернення особи\~до суду\~за захистом\~цього права\~із застосуванням\~відповідного способу\~захисту. Як вбачається із матеріалів справи, позовні вимоги ГБК «Артилерійський» \~направлені на визнання відповідача такою, що не набувала членства у гаражно-будівельному кооперативі, визнання довідки про внесення пайового внеску в повному обсязі недійсною та визнання незаконним рішення державного реєстратора щодо реєстрації за відповідачем права власності на спірний гараж із скасуванням запису про реєстрацію права власності. При цьому, в межах даної справи позивач має довести, що\~\~ [PERSON] не була членом кооперативу, пайові внески не вносила, довідка, яка стала підставою для реєстрації за відповідачем права власності на спірний гараж не видавалась Головою правління ГБК «Артилерійський». Відповідач в свою чергу повинна довести обставини набуття членства в ГБК «Артилерійський», сплату в повному обсязі пайових внесків та будівництва спірного гаражу. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону «Про кооперацію в СРСР» в редакції, яка діяла станом на 1999 р., кооператив є організацією громадян СРСР, які добровільно об`єднались на основі членства для спільного провадження господарської та іншої діяльності на базі належного йому на праві власності, орендованого або наданого в безплатне користування майна, самостійності, самоврядування і самофінансування, а також матеріальної заінтересованості членів кооперативу і найбільш повного поєднання їх інтересів з інтересами колективу і суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону «Про кооперацію в СРСР», членом кооперативу може бути кожний громадянин, який досяг 16-річного віку, якщо інше не передбачено законом Союзу РСР і союзних республік, виявив бажання і здатний брати участь у здійсненні цілей і завдань кооперативу. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Закону «Про кооперацію в СРСР», загальні збори, як найвищий орган управління кооперативу вирішують питання про прийняття у члени кооперативу, виключають з нього, а також питання, пов`язані з виходом з кооперативу. Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» діючого станом на момент створення ГБК «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ", член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування набуває право власності на це майно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; - обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Цільовий внесок - грошовий чи інший майновий внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення виконання конкретних завдань кооперативу. Згідно даних ЄДРПОУ, ГБК «АРТИЛЕРІЙСЬКИЙ» є обслуговуючим кооперативом, види діяльності - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний), за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14). Відповідно до ст. 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16- річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу (ст. 11 Закону в редакції України «Про кооперацію»). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, ... діє від імені кооперативу в межах, передбачених Статутом кооперативу. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу (частини третя та четверта статті 19 Закону України «Про кооперацію». Згідно зі ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інші надходження, не заборонені законодавством. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу. Частиною 2 ст.15 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що до компетенції загальних зборів членів кооперативу належить затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. До того ж, Міністерство юстиції України у своєму роз`ясненні від 23.02.2016 № 8.4-35/18/1 зазначило, що оскільки Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності з 12 березня 2011, пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об?єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. В той же час, з метою спрощення процедури державної реєстрації прав власності на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року без обов`язкового проведення технічної інвентаризації таких об`єктів, з 09 травня 2014 року набрали чинності зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесені Законом України від 15 квітня 2014 року «Про внесення змін до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року». Аналогічні норми знайшли своє відображення у новій редакції Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що діє з 01 січня 2016 року. Враховуючи наведене, вищезазначені закони передбачають декілька альтернативних механізмів набуття права власності за спрощеною процедурою державної реєстрації таких прав на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, що і знайшло своє відображення в Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок). Так, відповідно до положень пункту 41 Порядку для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються, зокрема: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки). При цьому документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року) не подається виходячи з положень Закону України «Про містобудівної діяльності». У свою чергу, з урахуванням іншого, «альтернативного» механізму державної реєстрація, пунктом 42 Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з господарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Враховуючи вищенаведене, при проведенні державної реєстрації на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських, селищних, міських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, державний реєстратор залежно від того, чи велись на території певної адміністративно-територіальної одиниці погосподарські книги на такі об`єкти нерухомого майна, має керуватися відповідним вищезазначеним законодавством та керуватися пунктом 41 або пунктом 42 Порядку. Таке роз`яснення жодним чином не стосується реєстрації прав власності на гаражі, зокрема йдеться про - індивідуальні (садибнi) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди. Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення права на нерухоме майно. Відповідно до п. 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 25.2.2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу подаються: довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не була членом ГБК «Артилерійський» і її дані не вносились в реєстр членів кооперативу. Питання про прийняття [PERSON] у члени кооперативу ніколи не розглядалось на засіданнях правління і не виносилось на затвердження Загальних зборів членів кооперативу. Вказані обставини підтверджуються довідкою, наданою Головою правління ГБК «Артилерійський» від 28 листопада 2024 року. Із довідки від 28 листопада 2024 року, наданої бухгалтером ГБК «Артилерійський» вбачається, що [PERSON] не сплачувала ні вступний внесок до кооперативу, ні щомісячні членські внески, встановлені статутом ГБК «Артилерійський», що підтверджується записами в регістрах бухгалтерського обліку кооперативу. Із довідки Голови правління ГБК «Артилерійський» від 28 листопада 2024 року вбачається, що гаражний бокс № [NUMBER] знаходився в користуванні члена кооперативу [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . 18 січня 2020 року від нього поступила заява з проханням виключити його з членів гаражного кооперативу у зв`язку з виїздом за межі України. Після цього гаражний бокс нікому в користування не передавався. Таким чином, зібрані у справі докази дають суду підстави дійти висновку про те, що [PERSON] не була членом ГБК «Артилерійський», гаражний бокс № [NUMBER] в її користуванні ніколи не перебував, пайові внески [PERSON] до кооперативу не вносились, що унеможливлює набуття нею права власності на спірний гараж та тягне за собою скасування запису про речове право відповідача на спірне майно. Виходячи з наведеного, довідка №1/2020 від 23.09.2020 р. як документ, на підставі якого здійснено реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна та на підставі якої виникають права та обов`язки власника, не відповідає фактичним обставинам справи та не могла бути видана на підтвердження виплати відповідачем пайових внесків та набуття права власності на гараж. Крім того, довідка № 1/2020 підписана особою, яка не мала повноважень на її підписання, так як за приписами п. 6.1. Статуту ГБК «Артилерійський» органами управління кооперативу є: -загальні збори членів Кооперативу; - Правління Кооперативу; - Голова Правління; - ревізійна комісія. У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, суд погоджується із доводами позивача про те, що довідка, яка вказана в якості підстави набуття [PERSON] права власності на спірний гараж, має сумнівний характер та не може вважатися допустимим доказом підтвердження членства останньої у ГБК «Артилерійський» та сплати нею пайових внесків із набуттям права власності на гараж. Можливість визнання недійсною довідки, на підставі якої зареєстровано право власності на нерухоме майно висвітлена у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року, справа 333/3243/20. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб судового захисту у спосіб визнання довідки № 1/2020 від 23 вересня 2020 року недійсною і скасування державної реєстрації права власності на гараж № [NUMBER] за [PERSON] , з огляду на обставини цієї справи, є ефективним і дієвим способом судового захисту. Він кореспондує положенням статті 55 Конституції України, наведеним вище нормам ЦК і ЦПК України. Крім того, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Захист, відновлення порушеного права чи інтересу відбувається, у тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до положень статті 16 ЦК України, частина першої якої передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією нормою матеріального права визначено способи судового захисту прав та інтересів осіб і цей перелік не є вичерпним. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підставу позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний позивачем спосіб (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах: від 13 жовтня 2020 року у справі № 369/10789/14-ц, провадження № 14-703цс19, від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20, провадження № 14-72цс21, а також Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18). Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, суд зважає на його ефективність з погляду на положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства»)». Позивач, як організатор громадян України, які добровільно об`єдналися на підставі колективної праці і самоуправління, захищає їх права, організовує діяльність по будівництву, експлуатації та обслуговування гаражів для індивідуальних автомобілів. Однак довідка № 1/2000 від 23 вересня 2020 року, яка стала підставою для реєстрації права власності за [PERSON] , яка не є членом кооперативу, не будувала гараж та не сплачувала пайовий внесок за нього, порушує вказані права кооперативу та його членів. Зважаючи на це, обраний позивачем спосіб судового захисту є ефективним і дієвим. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджується, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8052,00 гривень (а. с. 8), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved