Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] на його користь 17365,63 грн заборгованості за договором позики від 20 липня 2023 року №\~76543673, а також 3028,00\~грн сплаченого судового збору. На обґрунтування позову зазначило, що 20 липня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» (далі ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] уклали договір позики №\~76543673. 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали Договір факторингу №\~14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримало право вимоги, зокрема, до відповідача за договором позики №\~76543673. Відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем у сумі 17365,63 грн, з яких 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 12365,63 грн за відсотками. Автозаводський районний суд м. Кременчука хвалою від 20 серпня 2024 року відкрив провадження у справі для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася; про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать два зворотні повідомлення АТ «Укрпошта» із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою»; із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталася, своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з частиною першою статті 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною першою\~статті 280\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~з`явився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, убачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рішеннях ЄСПЛ, зокрема звертає увагу, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №\~675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №\~675-VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом частини восьмої статті 11 Закону №\~675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилами частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону №\~675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі з використанням КЕП, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд установив, що 20 липня 2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] уклали договір позики №\~76543673, а також Додаткову угоду до цього договору із використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора, за умовами яких остання отримала кошти у сумі 5000,00 грн строком на 30 днів, із процентною базовою ставкою 2,5 %. 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали Договір факторингу №\~14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №\~14/06/21 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] . Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до наданих позивачем до позовної заяви розрахунків, заборгованість відповідача за кредитним договором №\~76543673 від 20 липня 2023 року станом на 30 червня 2024 року становить 17365,63 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням 5000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами 12365,63 грн. Відповідач, як позичальник, взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений у договорі строк кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, зокрема, за основним зобов`язанням у сумі 5000,00 грн, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу. Таким чином, вимога ТОВ «ФК «ЄАПБ» у частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є доведеною. Водночас позивач просить стягнути з відповідача відсотки, нараховані за договором позики від 20 липня 2023 року у сумі 12365,63 грн за період, який перевищує 30 днів. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (частина перша статті 1056-1 ЦК України). Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що проценти за користування грошовими коштами мають сплачуватися позичальником з моменту отримання грошових коштів і до закінчення дії договору позики, а після закінчення дії договору позикодавець має право нараховувати встановлені статтею 625 ЦК України відсотки. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №\~910/4518/16, зокрема зазначила, що «…надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця». Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Так, зі змісту договору №\~76543673 від 20 липня 2023 року та Додаткової угоди до нього вбачається, що строк позики становить 30 днів; дата повернення кредиту 19 серпня 2023\~року; орієнтовна загальна вартість кредиту становить 6115,63 грн. З огляду на викладене, відсотки за користування коштами мали бути сплачені відповідачем на користь позивача за період із 20 липня до 19 серпня 2023 рік та нараховуватись за відсотковою ставкою, виходячи з умов договору та орієнтованої загальної вартості позики. Як убачається з Додатку №\~1 до договору позики сума процентів за користування кредитом із 20 липня до 19 серпня 2023 рік за 30 днів становить 1115,63 грн. При цьому наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором №\~76543673 не є належним доказом суми заборгованості за процентами, оскільки з його змісту неможливо встановити розмір відсоткової ставки, за якою проводились нарахування процентів, та період таких нарахувань первісним кредитором. Оскільки заявлені до стягнення відсотки за користуванням кредиту нараховані за межами строку дії кредиту, то у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 20 серпня 2023 року слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Отже, у межах строку кредитування сума несплачених відсотків становить 1115,63 грн, яка і підлягає стягненню з відповідача. Оскільки позов задоволено частково, відповідно до статті 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір у сумі 1059,80 грн.

Outcome: partial