Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

02.08.2024 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У позові вказав, що він та відповідач мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 2017 року по теперішній час дитина проживає разом з батьком, який повністю опікується її інтересами і потребами, займається вихованням та розвитком. При цьому відповідач [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я, фізичний та духовний розвиток дитини. Веде аморальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності та тривалий час перебувала в місцях позбавлення волі. Таким чином позивач прохав суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та стягнути з неї на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 05.08.2024 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 28.08.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник, адвокат Кумечко М. С., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали задовольнити. Представник позивача також вказала, що в діях матері відсутня ініціатива щодо виховання дитини. Матеріали справи містять докази, які підтверджують небажання відповідача опікуватись сином. Дитина отримує опіку лише від батька. Прохала також врахувати, що у разі, якщо позивачу доведеться служити в Збройних Силах, дитина буде позбавлена батьківського піклування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про визнання позову, в якій повністю визнала заявлені позивачем вимоги. Представник третьої особи служби в справах дітей Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області Чесак Н. І. в судовому засіданні зазначила, що дитиною цікавиться лише батько. Мати повідомила, що не бажає виконувати батьківські обов`язки. Дослідивши докази у справі, заслухавши учасників, свідків, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 15). Малолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14). Відповідно до акту обстеження умов проживання №344 від 31.07.2024 року умови проживання за адресою: [ADDRESS] задовільні. Приміщення будинку умебльоване необхідними меблями, наявна побутова техніка. Сім`я дотримується санітарно-гігієнічних норм. Для дитини наявна окрема кімната, є сезонний одяг, взуття, шкільне приладдя та іграшки. Стосунки в сім`ї доброзичливі, дружні (а. с. 24). Згідно довідки №01-15/19 від 31.07.2024 року [PERSON] навчається в 3 класі філії «Жуківської початкової школи» Білицького ліцею №1 Білицької селищної ради (а. с. 16). Відповідно до характеристики учня [PERSON] зарекомендував себе як працелюбний, добросовісний та відповідальний учень. На уроках уважний, старанний, але малоактивний. У спілкуванні з однокласниками ввічливий, тому має багато друзів та користується повагою та авторитетом серед однолітків, бере активну участь у громадському житті класу та школи. Хлопчика виховує батько, який відповідально ставиться до своїх обов`язків, приділяє належну увагу вихованню дитини, цікавиться навчанням та регулярно відвідує школу (а. с. 17). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] працює у ФГ «Гектор» підсобним працівником з 08.09.2020 року (а. с. 18). Згідно копії вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.04.2019 року (справа 532/624/19) [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України та призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки. Згідно ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік (а. с. 20-21). До суду також надано копію вироку Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.07.2020 року (справа 532/1254/20), згідно якого [PERSON] визнано винуватою у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11.04.2019 року у вигляді одного місяця позбавлення волі та невідбуте покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15.05.2019 року у виді одного місяця позбавлення волі і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і два місяці (а. с. 22-23). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білицької селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради №214 від 27.08.2024 року, з метою захисту прав та інтересів дитини орган опіки та піклування доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 56-59). Суду також надана заява [PERSON] про відмову від виконання батьківських прав та обов`язків відносно сина [PERSON] , [INFO] та приймати участь у його вихованні, яка посвідчена приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Русняком Л. І. та зареєстрована в реєстрі за №2705. В судовому засіданні в присутності психолога опитано дитину [PERSON] , який повідомив, що проживає разом з батьком. Маму давно не бачив, по телефону з нею не спілкується. Проживати разом з нею не хоче. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що був сусідом позивача близько року тому. Спочатку відповідач проживала разом з дитиною та чоловіком. Дитині тоді було не більше двох років. Потім мати [PERSON] , [PERSON] , припинила брати участь у житті дитини, з сином не спілкувалася. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] проживав по сусідству з нею близько півтора року тому. За період проживання позивача вона ні разу не бачила його колишньої жінки. Позивач завжди був разом з дитиною, купував їй іграшки, приладдя в школу, одяг, привозив на річку. Зараз вона теж періодично спілкується з [PERSON] , який постійно опікується сином, забезпечує його всім необхідним. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не виявляє інтересу до сина, а тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Згідно із ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Як встановлено ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене, із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду - 02.08.2024 року. Оскільки позов задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. Крім цього, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, із [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved