Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У квітні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про розірвання договору, відповідно до якої позивач просив суд: розірвати кредитний договір № 002/13103115-8Р від 13.12.2021, який укладений між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та [PERSON] . Позовна заява обґрунтована тим, що між [PERSON] та Акціонерним товариством «Таскомбанк» було укладено кредитний договір. 15.08.2022 адвокат Васюк Микола Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] , засобами поштового зв`язку звернувся до Відповідача з адвокатським запитом, в якому просив надати належним чином засвідчену копію кредитного договору, укладеного між [PERSON] та АТ «Таскомбанк». 27.08.2022 засобами поштового зв`язку адвокат Васюк М.М. отримав відповідь на вищевказаний адвокатський запит, у якій було зазначено, що правові підстави для задоволення адвокатського запиту відсутні, відповідач не має права розкрити банківську таємницю. У позовній заяві вказано, що 10.09.2022 [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до Відповідача з заявою про видачу копії кредитного договору. На момент подачі позовної заяви [PERSON] не отримав відповідь від АТ «Таскомбанк» на вищевказану заяву про видачу копії кредитного договору. Позовна заява мотивована тим, що 04.02.2023 [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до АТ «Таскомбанк» з заявою про розірвання кредитного договору, однак на момент подачі позовної заяви [PERSON] не отримав відповідь від АТ «Таскомбанк» на вищевказану заяву про розірвання кредитного договору, а тому змушений звертатись до суду за захистом порушеного права. Так, позивач вказує, що відповідно до вимоги ст. 1075 ЦК України, та п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів №490 відкритий клієнтом картковий рахунок повинен бути закритий за заявою клієнта в будь-який час в порядку, передбаченому вказаними нормами, оскільки таке право клієнта на розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку безумовне. Враховуючи вище викладене, позивачка, посилаючись на вимоги ст. 1075 ЦК України та п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів №490, просить позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Шевченківського районного суду від 01.06.2023 року було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про розірвання договору та одночасно задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та зобов`язано Акціонерне товариство «Таскомбанк» в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали направити на адресу Шевченківського районного суду міста Києва належним чином засвідчену копію кредитного договору №002/13103115-SP від 13.12.2021 укладеного з [PERSON] (РНРКПП [NUMBER] ). 11.09.2023 до суду надійшов відзив відповідача АТ «Таскомбанк» у якому він просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 60-70). З поміж іншого, у відзиві вказано, що позивачем не наведено, які саме порушення умов з боку банку призвело до позбавлення його того на що він розраховував при укладанні договору, вказує, що позовні вимоги щодо розірвання договору є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Суд зауважує, що інші обставини викладені у відзиві містять заперечення щодо предмету і підстав, які не заявлені в позовній заяві. 23.10.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзив у якому позивачем викладено заперечення щодо обставин, які викладені у відзиві щодо предмету і підстав, які не заявлені в позові, а також викладено обставини аналогічні тим, що були викладені у відзиві. 01.04.2024 до суду надійшов лист відповідача на виконання ухвали суду від 01.06.2023 в частині витребування доказів із долученою засвідчено копію заяви-анкети №859289 від 10.12.2021 та довідка №4021/32-Д від 25.03.2024. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення позову у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] 10.12.2021 підписав Заяву Анкету №859289 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМПАНК» на укладання Договорів про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту spotrbank (а.с. 73-79). Згідно наданої довідки №3436/71.3 від 07.09.2023 зазначеному вище кредиту присвоєно номер №002/13103115-SP від 13.12.2021. Відповідно до довідки №22291/32 від 11.09.2023 [PERSON] з 10.12.2021 є власником поточного рахунку у гривні [NUMBER] , який відкритий до Заяви-Анкети №393980 з номером Кредитного договору №002/13103115-SP від 13.12.2021 № карти № [NUMBER] , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с. 72). Пунктом 2 Заяви-Анкети №859289 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМПАНК» позивача підтвердив що: -письмові розпорядження підписуватимуться мною або уповноваженою мною особою за довіреністю. При цьому, при здійснення електронної взаємодії з Банком через мобільний додаток Розрахункові документи будуть підписуватися виключною мною з накладенням (створення) УЕП; -ця Заява-Анкета є, також, заявою на відкриття рахунку; -усе листування щодо цієї Заяви-Анкети про приєднання прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов Договору. -я отримав від банку свій примірник Заяви-Анкети про приєднання та реквізити платіжної картки. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статті 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Пунктом 20.5 Інструкції «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів» затверджена Постановою Правління Національного Банку України від 12.11.2003 № 492, передбачено, що закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов`язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім`я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви. Заява про закриття поточного рахунку фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, підписується власником рахунку або уповноваженою ним особою. Заява про закриття поточного рахунку фізичної особи-підприємця засвідчується відбитком печатки (за наявності). Отже, відкритий клієнтом картковий рахунок повинен бути закритий за заявою клієнта в будь-який час в порядку, передбаченому вказаними нормами. Право клієнта на розірвання договору банківського рахунку в односторонньому порядку безумовне. Посилання заявника на те, що в цьому випадку необхідно дотримуватися вимог частини другої статті 651 ЦК України і встановлювати істотність порушення договору другою стороною є помилковим. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №519/875/14-ц від 23 липня 2020 року. Так, в обґрунтування позову вказано, що 04.02.2023 [PERSON] засобами поштового зв`язку звернувся до АТ «Таскомбанк» з заявою про розірвання кредитного договору, однак на момент подачі позовної заяви [PERSON] не отримав відповідь від АТ «Таскомбанк» на вищевказану заяву про розірвання кредитного договору, а тому змушений звертатись до суду за захистом порушеного права (а.с. 17). На підтвердження факту направлення вказано заяви позивачем долучено копію фіскального чеку від 04.02.2023 (а.с. 18). Відповідно до п.3.3. Заяви-Анкети №859289 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМПАНК» клієнт має право ініціювати дострокове розірвання Договору у випадках передбачених законодавством України або Договором. З метою ініціювання Клієнтом дострокового розірвання Договору Клієнт надає Банку заяву-пропозицію про дострокове розірвання Договору Клієнт надає Банку заяву-пропозицію про дострокове розірвання Договору (закриття рахунку) за формою, встановленою Банком та розміщено на Сайті Банку та/або Публічній пропозиції у вигляді додатку, безпосередньо до Банку особисто або засобами поштового зв`язку або через мобільний додаток «Sportbank» або через Месенджер - шляхом надсилання копії заповненої та підписаної заяви-пропозиції. Вказана заява-пропозиція повинна бути подана в Банк не пізніше ніж за 45 календарних днів до передбачуваної дати розірвання Договору. Прийняття (акцептом) Банком по закриттю Рахунка, здійсненні по спливу 45 робочих днів з дати надання до Банку пропозиції, крім того після спливу вказаного строку Банк повертає Клієнту залишок коштів на Рахунку, згідно виявленого в пропозиції Клієнта бажання щодо способу їх повернення. Датою надання пропозиції Клієнта про дострокове розірвання договору вважаються дата приймання Банком заяви про закриття Рахунку. У визначених законодавством випадках, а також за наявності у Клієнта заборгованості за продуктом Кредитування рахунку, Банк не має права закрити рахунок та розірвати Договір на вимоги Клієнта, після виконання Клієнтом вищезазначених умов та прийняття Банком пропозиції Клієнта про дострокове розірвання Договору, всі нарахування щодо позитивного залишку на основному рахунку припиняються. Після акцептування Банком пропозиції Клієнта про дострокове розірвання договору, договір вважається розірваним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права Позивача Так, право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України. Порушення права чи охоронюваного законом інтересу повинне мати об`єктивний характер і виражатися в позбавленні або зменшенні обсягу певних благ особи, права чи інтереси якої порушено, певних благ, які вона мала до порушення або справедливо очікувала набути у майбутньому. Дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи документи, можна прийти до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення його прав чи інтересів з боку відповідача. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п. 7 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснив, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що статтею 1075 ЦК України та п. 20. 5. Інструкції - на які посилається позивач в позові, дійсно регулюють вказані правовідносини, однак позивачем не надано доказів, що він на виконання цих вимог не надав доказів звернення до Банку із такою заявою, оскільки на а.с. 17 - заява позивача про розірвання договору і на а.с. 18 - фіскальний чек не свідчать про направлення такого звернення, так як не підтверджують дійсного направлення такої заяви Банку, як і підтвердження дійсного отримання/вручення заяви, або причини неотримання. Окрім цього, суд звертає увагу, що всупереч вимог і ст. 1075 ЦК України і п. 20.5 Інструкції, позивач в заяві не вказав номер рахунку, якій він просить розірвати, а також не виконав ним же і підписані умови для розірвання договору згідно п. 3.3. Заяви-Анкети №859289, а тому підстави для розірвання договору з ініціативи позивача відсутні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору, при цьому інші доводи сторін, викладені в їх заявах по суті, не впливають на вищевказані висновки суду. За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, а тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю. При цьому, відповідно до правил ст. 141 ЦПК України при відмові у задоволенні позову судові витрати покладені на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed