Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

19.08.2024 року до суду від адвоката Березинець К.Г., яка діє в інтересах позивача [PERSON] надійшла вказана позовна заява у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 22.12.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №22547, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №0682-6363 від 26.04.2021 року у загальному розмірі 20\~350 грн. В обґрунтування позову вказано, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитом у розмірі 19720 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 630 грн. Даний напис зареєстровано в реєстрі за №22547. Вказаний виконавчий напис нотаріус мотивував тим, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №0682-6363 від 26.04.2021 року, який був укладений між ним та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». 03.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №68468879) щодо примусового виконання вказаного виконавчого напису. В подальшому, 17.02.2022 року виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. На початку серпня 2024 року, через мобільний застосунок Дія, в розділі «виконавчі провадження» позивачу стало відомо про наявність даного виконавчого напису. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. №22547 від 22.12.2021 року є безпідставним, незаконним та таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного. На день вчинення виконавчого напису редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, не передбачала можливості вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчено. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В свою чергу, кредитний договір №0682-6363 від 26.04.2021 року, який був укладений між ним та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] нотаріально не посвідчувався, а тому у нотаріуса не було законних підстав для вчинення виконавчого напису. В той же час [PERSON] не отримував жодних повідомлень щодо заборгованості за кредитним договором та її розміру. За таких обставин, нотаріусом порушено порядок вчинення виконавчого напису, а саме: не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості, не повідомлено боржника щодо вчинення такого напису та не надано можливість останньому висловити свої заперечення щодо заборгованості. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.08.2024 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Також, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 21.08.2024 року задоволено заяву представника позивача та вжито заходи забезпечення позову. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, при цьому 19.12.2024 року до суду від представника позивача адвоката Березинець К.Г. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того повідомлявся через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку поважності причин неявки не повідомили, правом надати заперечення щодо позовної заяви не скористались. Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності учасників провадження, суд враховує наявність в матеріалах справи заяви представника позивача про розгляд справи за її відсутності, а також те, що відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 19.12.2024 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що 26.04.2021 року між [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено кредитний договір №0682-6363, згідно якого кредитодавець надає позичальнику на умовах, передбачених Договором, грошові кошти в кредит у сумі 14500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом. 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. на підставі ст. 87-91 ЗУ №Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172 вчинено виконавчий напис яким з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №0682-6363 від 26.04.2021 року укладеним з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за період з 23.05.2021 року по 29.11.2021 року стягнуто заборгованість у розмірі 19720,00 грн., яка складається з: 11600,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8120,00 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредиту. Також, за вчинення виконавчого напису стягнено зі Стягувача 630 грн. плати, які підлягають стягненню з Боржника. Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №22547. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 03.02.2022 року відкрито виконавче провадження №68468879 з примусового виконання виконавчого напису «22547 від 22.12.2021 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. від 17.02.2022 року у виконавчому провадженні №68465579 звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] . Як вбачається з наказу Міністерства юстиції України свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України від 23.11.2007 року за №6638 на ім`я [PERSON] анульовано. Представником позивача суду надано копію кредитного договору №0682-6363 від 26.04.2021 року, укладеного між позивачем [PERSON] та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», ознак нотаріального посвідчення вказаний кредитний договір не містить. Тобто, суду не надано доказів що кредитний договір №0682-6363 від 26.04.2021 року на підставі якого було вчинено виконавчий напис №22547 від 22.12.2021 року, було нотаріально посвідчено. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Згідно ст. 46 ЗУ «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчинює нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат»). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчих написів подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Отже, суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний суд України в постанові від 20.05.2015 року (справа №6-158цс15). Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в заяві ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору, на підставі якого було винесено виконавчий напис. Відповідачем суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у нього права вимоги. Не надано таких документів і третьою особою. Тобто, не надано підтверджень, що укладений кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, посвідчений нотаріально. Отже, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved