Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

У жовтні 2024 року представник [PERSON] адвокат Богуш Володимир Данилович звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 листопада 1991 року між сторонами було зареєстровано шлюб Таурівською селищною радою Козівського району, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 13. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу у сторін немає. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозумінні, наявні різні погляди на життя. У зв`язку з цим між подружжям припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та з 2018 року проживають окремо. Шлюб існує лише формально, примирення з відповідачем позивачка вважає неможливим. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/22243/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник [PERSON] адвокат Богуш В. Д. у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 02 листопада 1991 року сторони зареєстрували шлюб у Таурівській сільській Раді народних депутатів, про що зроблено актовий запис №13, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 1991 року Таурівською сільською Радою народних депутатів. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу у подружжя немає. Судом встановлено, що між сторонами погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved