Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" Чайка І.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 700, 06 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі - Кредитодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) 02.11.2023 року укладено Кредитний договір (оферти) № 02.11.2023-100001347. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 02.11.2023, строком на 42 день. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором, належним чином не виконує , у зв`язку з чим, станом на 27.03.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 15 700, 06 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн., по процентам в\~ розмірі 4 200,06 грн. та комісії в розмірі 1 500 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 09 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі - Кредитодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) 02.11.2023 року укладено Кредитний договір (оферти) № 02.11.2023-100001347. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 10 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 02.11.2023, строком на 42 день. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за Договором, належним чином не виконує , у зв`язку з чим, станом на 27.03.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 15 700, 06 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 000 грн.,\~ та по процентам в\~ розмірі 4 200,06 грн. та комісії 1 500 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Слід зазначити, що на час розгляду справи відповідачем не було подано жодних доказів щодо виконання зобов`язань за Кредитним договором. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). В той же час, виходячи зі змісту статей 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому вважає, що з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 02.11.2023-100001347 від 02.11.2023 року станом на 27.03.2024 року у сумі 15 700, 06 грн., яка складається із тіла за наданим кредитом, заборгованості по процентам та комісії. В порядку ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2 422, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved