Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] 27.09.2024 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа: [PERSON] , про визнання шлюбу недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.12.2017 [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] . В 2024 році подружжя прийняло рішення про розірвання шлюб, однак у РАЦСі виявилося, що 17.01.018 Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області був складений актовий запис №63 про шлюб [PERSON] та [PERSON] [PERSON] . В цьому актовому записі вказано, шо попередній шлюб розірвано 28.11.2017 актовим записом №415. [PERSON] не надавала свої згоди на реєстрацію шлюбу з відповідачем, ніколи його не бачила, з ним не знайома. Тому, у зв`язку з перебуванням позивачки у двох шлюбах одночасно, другий шлюб підлягає визнанню недійсним. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2024 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 18.11.2024. У зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду та поданням представником позивача заяви про відкладення, розгляд справи у судовому засіданні 18.11.2024 було відкладено на 12.12.2024. У судове засідання 12.12.2024 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] разом з позовом подала заяву про розгляд справи за відсутні позивача та її представника, позовні вимоги підтримала. Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) подав до суду 21.11.2024 пояснення у яких просить розглянути справу за відсутності відділу, по суті позовних вимог клопотань та заперечень не мають. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01 грудня 2017 Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис №3399 за яким [PERSON] , громадянин Республіки Ірак, та [PERSON] , громадянка Республіки Молдова зареєстрували шлюб, про що свідчить витяг №00045508440 від 13.06.2024 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с.11-12). Разом з тим, з повного витягу №00046701923 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що 17 січня 2018 року Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено актовий запис про шлюб №63, згідно якого 17.01.2018Х.Амін [PERSON] , громадянин Республіки Ірак, у шлюбі не перебував, та [PERSON] , громадянка Республіки Молдова, розлучена, зареєстрували шлюб. У відомостях про відмітки зроблені в актовому записі вказано, що попередній шлюб розірвано на підставі актового запису про розірвання шлюбу №415 від 28.11.2017 складеного Малиновського районним у місті відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. Державна реєстрація проведене без виконання Державного реєстру актів цивільного стану громадян на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 №502-р «Про запровадження реалізації пілотного проекту щодо державної реєстрації шлюбу» (а.с.13-14). За змістом статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Відповідно до частини першої статті 39 СК України недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Шлюб, який є недійсним (стаття 39 СК України), не потребує звернення особи до суду з відповідним позовом, оскільки його недійсність визначається безпосередньо законом. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц). Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Висновки суду по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог мають бути зроблені за належного суб`єктного складу учасників справи. Належним відповідачем у справах за позовом про визнання шлюбу недійсним, анулювання актовогозапису про шлюб є особа, з якою було укладено, зареєстровано шлюб. Такі висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 06 березня 2023 року при розгляді справи 396/579/21. Таким чином, вирішення позовних вимог [PERSON] має здійснюватися за належного суб`єктного складу сторін, в той час як відповідачем у справі зазначений Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану ПМУМЮ (м.Одеса), тоді як актовий запис про шлюб оспорений позивачем складено з нареченим Х.Амін [PERSON] . Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75), від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31)). Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), адже відповідачем у справах про недійсність шлюбу має бути інший з подружжя.

Outcome: dismissed