Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просять суд позбавити останнього батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , та встановити опіку над малолітнім призначивши [PERSON] та [PERSON] опікунами [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є бабусею та дідусем малолітнього [PERSON] . Мати дитини, яка була дочкою позивачки, померла [INFO] . Батько дитини свої обов`язки по вихованню та утриманню сина не виконує. З 2015 року хлопчик проживає у сім`ї позивачів та знаходиться на їх повному утриманні. Дитина є інвалідом, тому потребує постійного лікарського втручання. Батько дитини [PERSON] долею свого сина не цікавиться, в житті дитини ніякої участі не приймає, матеріально не забезпечує, має заборгованість по аліментам на утримання дитини, здоров`ям, розвитком сина не цікавиться та не займається. Отже, батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи те, що третя особа Служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області своїм наказом від 05.08.2024 р. №52/01-05 влаштувала [PERSON] для проживання в сім`ї позивачів, а також те, що саме вони весь цей час турбувались та продовжують турбуватись про Арсенія, він є членом їх родини, вони бажають та прагнуть в подальшому піклуватись про нього та виконувати інші обов`язки опікуна. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 05.11.2024 року, призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.11.2024 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивачів - адвокат Картавих М.І., яка діє на підставі Доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 03.10.2024 року, позовні вимоги підтримала, просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, встановити опіку та призначити опікунами дитини позивачів. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні підтримали свого представника. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні погодився з позовними вимогами та зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та призначення опікунами його сина позивачів. Представник третьої особи - керівник Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області Гаврилюк О.В. 11.11.2024 року через систему «Електронний суд» подала письмові пояснення, в яких просила справу розглядати за відсутності представника третьої особи. До пояснень долучено Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та Висновок про доцільність встановлення опіки. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд доходить такого висновку за результатом розгляду даної справи. [PERSON] є бабусею, а [PERSON] дідусем малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] народився в м.Харків, про що 02.11.2011 р. був зроблений відповідний актовий запис №4156. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28.02.2017 р., виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції. Батьками дитини [PERSON] є: мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] , уроджена [PERSON] , є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим Райвідділом РАГС м.Балаклея Харківської області від 11.08.1983 р. 20.09.2004 р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище зі [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області від 15.04.2005 р. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Новопокровською селищною радою Чугуївського району Харківської області від 03.06.2024 р. Шлюб між батьками дитини був укладений 27.11.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ, актовий запис №627. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] змінено на [PERSON] . Шлюб батьків дитини був розірваний рішенням Московського районного суду м.Харкова від 29.10.2015 року, справа №643/12012/15-ц. Цим же рішенням з батька дитини [PERSON] були стягнуті на користь мати дитини [PERSON] на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітків та доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з 27.07.2015 року і до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення суду було відкрито виконавче провадження [NUMBER] від 01.08.2023 р. На теперішній час провадження не закрито, у відповідача є заборгованість зі сплати аліментів. Після розлучення батьків дитина [PERSON] проживає у родині [PERSON] та [PERSON] . Матеріали справи свідчать про те, що [PERSON] , після смерті матері [PERSON] , постійно мешкає у родині своїх бабусі та дідуся за адресою: [ADDRESS] , хоч і зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Службою у справах дітей Донецької селищної ради було проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт від 05.08.2024 р. Цим актом встановлено, що однокімнатна квартира розміщена на третьому поверсі п`ятиповерхового будинку - загальною площею 34м2. У приміщенні в наявності електропостачання, газопостачання, індивідуальне опалення, водопостачання, водовідведення. В помешканні чисто, прибрано, кімната світла, простора. В квартирі присутня вся необхідна побутова техніка: холодильник, пральна машина та меблі. Умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: виділено окреме місце для відпочинку та навчання. В наявності шафа для зберігання особистих речей, письмовий стіл для навчання, стілець. Дитина в повному обсязі забезпечена продуктами харчування, сезонним одягом, взуттям відповідно віку та сезону, засобами гігієни, мобільним телефоном, ноутбуком для занять. Також, у дитини є піаніно та скрипка. Разом з дитиною проживають та мають постійне місце реєстрації за цією адресою бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Також в акті зазначено, що після розлучення батьків з 2015р. дитина проживає у родині бабусі та дідуся. З ними у Арсенія склались дружні та довірливі відносини. Мати дитини [PERSON] померла, батько [PERSON] проживає окремо, участі у вихованні [PERSON] не приймає: не цікавиться станом здоров`я дитини, матеріально не забезпечує та не сплачує аліментів. За результатами обстеження умов проживання дитини було зроблено висновок - для проживання, навчання та розвитку [PERSON] створено належні умови: дитина забезпечена усім необхідним відповідно до віку, потреб та медичних показань - бабуся постійно слідкує за станом здоров`я: купує лікарські препарати, слідкує за харчуванням хлопця. Права та інтереси дитини не порушуються. Комісія вважає доцільним тимчасове влаштування [PERSON] в родину [PERSON] та [PERSON] . Наказом від 05.08.2024 р. №52/01-05 Служби у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про тимчасове влаштування дитини, яка залишилась без батьківського піклування, малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано на тимчасове проживання до родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Внесено інформацію про тимчасове влаштування дитини до Книги первинного обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, внесено відомості про тимчасове влаштування дитини до Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти». 05.05.2023 р. дитині [PERSON] вперше був встановлений діагноз Інсулінозалежний цукровий діабет (1 тип) та 05.09.2023 р. встановлена інвалідність. Вказані відомості підтверджуються Висновком №214 від 05.05.2023 р. лікарсько- консультативної комісії КИП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня», медичним висновком №14/1 від 19.05.2023 р. про дитину з інвалідністю піком до 18 років, що дійсний до 13.10.2029 р. та яким призначена дата переогляду МСЕК жовтень 2029 р. та посвідченням [NUMBER] , виданим Управлінням соціального захисту Немишлянскього району м.Харкова від 05.09.2023 р. З 24.02.2020 р. і по теперішній час дитина [PERSON] перебуває під наглядом лікаря педіатра амбулаторії загальної практики-сімейної медицини сел.Донець. На амбулаторні прийоми дитина приходить завжди з дідусем [PERSON] або бабусею [PERSON] . Батько [PERSON] станом здоров`я дитини ніколи не цікавився, на прийом не з`являвся. Дитина є інвалідом дитинства, діагноз - цукровий діабет тяжка форма. Лікувально-профілактичними заходами, які стосуються дитини, займаються дідусь та бабуся, аж ніяк не батько. З ними проводяться бесіди стосовно стану здоров`я онука. Хлопчик потребує нагляду лікарями ОДКЛ м.Харків. Вказані відомості підтверджуються довідкою від 13.09.2024 р. №442, виданою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Донецької селищної ради. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №10701/1164. виданої КНП «Обласна дитяча клінічна лікарня», [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 18.09.2024 р. по 20.09.2024 р. з діагнозом Цукровий діабет 1 тип, важка форма, глікемічний контроль з високим ризиком, ускладненнями - діабетична полі невропатія, діабетичний гепатоз. Виписаний до дому в задовільному стані, знаходиться під опікою бабусі. Під час проведення лікування з дитиною знаходилась бабуся, яка навчена принципам самоконтролю, виконує їх добре. Відповідно до довідки від 07.08.2024 р. №01-37/103, виданої Донецьким закладом освіти (ясла-садок) №2, [PERSON] відвідував Донецький ЗДО (ясла-садок) №2 з 01.09.2014 р. по 31.08.2018 р., батько [PERSON] контакту із закладом не підтримував, на постійному зв`язку з вихователем завжди були бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Відповідно до довідки від 07.08.2024 р. №01-26/317, виданої Донецьким ліцеєм №2 Донецької селищної ради, [PERSON] учень 7-А класу, його батько [PERSON] контакту із закладом не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. На постійному зв`язку з класним керівником завжди перебувають бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Відповідно до довідки від 25.09.2024 р. №01-26/416, виданої Донецьким ліцеєм №2 Донецької селищної ради, [PERSON] навчається дистанційно в 7-А класі Донецького ліцею №2. Відповідно до довідки від 12.09.2024 р. №10, виданої КЗПМО «Донецька дитяча музична школа», [PERSON] відвідує музичну школу з 01.09.2017 р. Протягом навчання постійний зв`язок з викладачами підтримували бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що починаючи з 2015 р., після розлучення батьків [PERSON] , дитина постійно проживає разом з позивачами, які є його бабусею та дідусем, знаходиться під їх наглядом, вихованням та розвитком дитини займаються виключно позивачі. Депутатом Донецької селищної ради [PERSON] у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] було проведено обстеження умов проживання дитини, про що складено відповідний акт від 15.10.2024 р. У ході обстеження та на підставі свідчень сусідів виявлено, що родина [PERSON] , [PERSON] разом з онуком [PERSON] з 2014 року по теперішній час мешкають за адресою: [ADDRESS] . За весь цей час батько дитини - [PERSON] за вказаною адресою проживання родини жодного разу не з`являвся, контакту з навчальним закладом, де навчається дитина, не підтримує, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, матеріально не забезпечує. Згідно з висновком щодо доцільності позбавлення батьківських прав, складеним Комісією з питань захисту прав дитини Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , є доцільним. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані приймати участь у вихованні дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 в постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов`язків з незалежних від неї причин. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновків, що батько [PERSON] долею свого сина не цікавиться, в житті дитини участі не приймає, матеріально не забезпечує, мас заборгованість по аліментам на утримання дитини, здоров`ям, розвитком сина не цікавиться та не займається. Отже батько дитини свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Окрім цього, опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми- сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст.243 СК України). Згідно ст.ст.55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З матеріалів справи вбачається, що позивачці [PERSON] , на праві приватної власності належить квартира, в якій на теперішній час проживають позивачі та їх онук [PERSON] . Що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 04.04.2000 р., відповідно до якого ця квартира належить в рівних частках [PERSON] та матері [PERSON] . На теперішній час триває процедура прийняття спадщини після смерті [PERSON] , спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON] . Позивачі до кримінальної відповідальності не притягались, мають стабільний та постійний дохід у вигляді пенсії, що підтверджується довідками про наявність судимості та виписками з банківських рахунків позивачів. Окрім того, [PERSON] має постійне місце роботи - ПрАТ «Завод ЕЛОКС» з окладом 11000,00 грн на місяць. Служба у справах дітей Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області своїм наказом від 05.08.2024р. №52/01-05 влаштувала [PERSON] для проживання в сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до висновку Служби у справах дітей Донецької селищної ради від 07.11.2024 року, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] подали заяву про призначення їх опікунами малолітнього [PERSON] , та додали до заяви всі документи, передбачені п. 10 ПКМУ від 24.09.2008 року № 866, то служба у справах дітей вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, встановлення над [PERSON] опіки, як над дитиною позбавленою батьківського піклування. Таким чином, судом не встановлено підстав, передбачених у ст. 64 ЦК України, щодо неможливості позивачів бути опікунами їх онука [PERSON] . Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved