Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу 26.08.1993р. згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.08.1993р., складеного російською мовою, « [PERSON] »), обґрунтовуючи вимоги тим, що 26.08.1993р. він уклав шлюб з відповідачкою, але сімейне життя не склалося і в 1994 році їх шлюб перестав існувати, дружина з сином його залишили, та з того часу контактів вони не підтримують, про її долю та місце перебування йому нічого невідомо. Позивач вказує, що з 1998 року він почав проживати з іншою жінкою, з якою проживає і на даний час та бажає зареєструвати з нею шлюб. Від цих відносин вони мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , та вже мають онуків. Оскільки місце перебування відповідачки [PERSON] йому невідоме, тому він позбавлений можливості подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану. З огляду на зазначене, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просив розглянути за його відсутності. Відповідачка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.16), з опублікуванням якого за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України вона вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, але в судове засідання відповідачка не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов та/або заяву про розгляд справи за її відсутності не подала. Враховуючи неявку відповідачки, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 цього Кодексу провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час, а саме з 1994 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, що, крім письмових пояснень позивача, також підтверджується довідкою старости Бакшанського старостинського округу Савранської селищної ради Одеської області від 19.08.2024р. №349 (а.с.6), а починаючи з 1998 року і по теперішній час позивач проживає однією сім`єю з іншою жінкою без шлюбу, від якої у них [INFO] народилася дитина. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає, а тому заява підлягає задоволенню. Також суд, враховуючи, що позивачка не скористалась своїм правом, передбаченим ч.1 ст.113 СК України, щодо відновлення свого дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, вважає, що остання надалі бажає іменуватися прізвищем « [PERSON] ». При зверненні до суду з позовом позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.9) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є особою з інвалідністю II групи безстроково (а.с.7), тому суд, з урахуванням положень ч.1, п.п.3) п.1 ч.2 ст.4 цього Закону, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідачки до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1211,20грн..

Outcome: approved