Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості. В позові зазначив, що 06.07.2021 року між ПАТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2001915410201. Відповідно до умов вказаного договору, позивач надав відповідачу картку з кредитним лімітом в сумі 10000 грн., який було збільшено потім до 35000 грн. Банком умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Проте відповідач не виконує свої зобов?язання, у зв?язку з чим, станом на 04.06.2024 року заборгованість складає 59826,70 грн., з яких: 34988,28 грн. - сума заборгованості за кредитом; 24838,42 грн. - сума заборгованості по процентам. На момент звернення до суду з даним позовом, відповідач не сплачує свою прострочену заборгованість, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 59826, 70 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2024 року відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в спрощеному порядку без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подала до суду відзиву на позов, а відтак не скористалася наданими їй процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України. Відповідно до частини 5 статті 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України). Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06.07.2021 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Перший Український міжнародний банк» з метою отримання споживчого кредиту, у зв?язку з чим підписала Заяву № 2001915410201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорт споживчого кредиту, в яких визначено умови кредитування. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредит у вигляді кредитної лінії строком на 12 місяців з подальшою пролонгацією, з процентною ставкою 47,88 % річних. Відповідно до умов договору повернення кредиту мало відбуватися щомісячними платежами. Позивач надав відповідачу вищевказані грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту , що підтверджується випискою по рахунку за період з 06.07.2021 по 04.06.2024 року, згідно з якою відповідач активно користувалася кредитними коштами. Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умовами Договору передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомилася з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозуміла його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Зобов`язання щодо надання коштів банком були виконані у повному обсязі, проте відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, тому станом на 04.06.2024 року заборгованість складає 59826,70 грн., з яких: 34988,28 грн. - сума заборгованості за кредитом; 24838,42 грн. - сума заборгованості по процентам. Вказані обставини підтверджуються виписками по рахунку із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, розрахунком заборгованості, долученими до позовної заяви. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати, по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., що понесені та документально підтверджені позивачем.

Outcome: approved