Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

За період з червня 2023 року по квітень 2024 року за адресою: [ADDRESS] було спожито електричної енергії у кількості 5586 кВт/г, що підтверджується додатком № 1 до листа від 21.06.2024 № 060-060/40 за підписом заступника начальника Вільнянського МРРЕМ Сливи Ю.В. та детальним станом розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію, наданим позивачем. Згідно з детальним станом розрахунків, відповідачу за період з червня 2023 року по квітень 2024 року нараховано до сплати за спожиту електричну енергію 10 365,97 грн., водночас у цей період відповідачем сплачено такі суми: 27.06.2023 -1000,00 грн.;26.07.2023 -1000,00 грн.;26.08.2023 -1000,00 грн.;26.09.2023 -1000,00 грн.;19.10.2023 -1000,00 грн.;17.11.2023 -1800,00 грн.;25.12.2023 -1800,00 грн.;17.01.2024 -1800,00 грн.;17.02.2024 -2000,00 грн.;11.03.2024 -2000,00 грн.;13.04.2024 -2000,00 грн.;11.05.2024 -2000,00 грн.;10.06.2024 -1000,00 грн., а всього: 1000,00 + 1000,00 + 1000,00 + 1000,00 + 1000,00 + 1800,00 + 1800,00 + 1800,00 + 2000,00 + 2000,00 + 2000,00 + 2000,00 + 1000,00 = 19000,00 грн. Отже, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію за період з червня 2023 року по квітень 2024 року відсутня, а натомість у зазначений період відповідачем здійснено переплату на суму: 19000,00 - 10365,97 = 8 635,00 грн. Судом взято до уваги те, що у детальному стані розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію, наданому позивачем, зазначено про існування заборгованості відповідача, що утворилася до червня 2023 року в розмірі 14334,86 грн., проте ця сума позивачем жодним чином не обґрунтована, не підтверджена належними доказами, а з урахуванням періоду заборгованості, заявленої до стягнення, виходить за межі позовних вимог. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відносини між сторонами по справі на час виникнення заборгованості регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Згідно з п. 1.1.1 ПРРЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є, зокрема, електропостачальник, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, споживачі. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Абзацом 2 п. 4.10 ПРРЕЕ визначено, що побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії. Пунктом 4.12 ПРРЕЕ встановлено, що плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 5.10 Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Згідно з п. 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору. Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Отже, доказом укладення договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є або оплата рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичне споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Приписами ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений строк. Аналіз викладених вище норм права дає підстави для висновку, що між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] склались фактичні договірні відносини, оскільки відповідач споживав електричну енергію. Обставини, на які посилався позивач в обґрунтування заявлених вимог, не знайшли свого підтвердження за результатами розгляду справи. Заборгованість відповідача за період з червня 2023 року по квітень 2024 року відсутня. З огляду на викладене, суд визнає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed