Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

08.08.20222 року представник позивача адвокат Чучковська А.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2024 року позовні вимоги було задоволено частково, визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , як об`єкт права спільної сумісної власності подружжя; визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частини садового (дачного) будинку загальною площею 380,70 кв.м., житловою 141,30 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину садового (дачного) будинку загальною площею 380,70 кв.м., житловою 141,30 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , як об`єкт права спільної сумісної власності подружжя; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:75:670:0244 з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,0980 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 10.12.2024 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 140316,00 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 55822,50 грн. В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку. 08.08.20222 року представник позивача адвокат Чучковська А.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2024 року позовні вимоги було задоволено частково, визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , як об`єкт права спільної сумісної власності подружжя; визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частини садового (дачного) будинку загальною площею 380,70 кв.м., житловою 141,30 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину садового (дачного) будинку загальною площею 380,70 кв.м., житловою 141,30 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , як об`єкт права спільної сумісної власності подружжя; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:75:670:0244 з цільовим призначенням для ведення садівництва площею 0,0980 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 10.12.2024 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 140316,00 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 55822,50 грн. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання професійної правничої допомоги від 01.12.2021 року № 56, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Чучковських», додаткову угоду № 1 від 01.12.2021 року до договору № 56 від 01.12.2021 року, додаткову угоду № 3 від 14.11.2022 року до договору № 56 від 01.12.2021 року, додаткову угоду № 4 від 17.03.2023 року до договору № 56 від 01.12.2021 року, додаткову угоду № 5 від 05.07.2024 року до договору № 56 від 01.12.2021 року, акт прийняття-передачі робіт/послуг № 1 від 10.10.2021 року, акт прийняття-передачі робіт/послуг № 2 від 14.12.2021 року, акт прийняття-передачі робіт/послуг № 3 від 24.05.2023 року, акт прийняття-передачі робіт/послуг № 4 від 04.12.2024 року, квитанцію до платіжної інструкції від 14.02.2023 року про сплату 13000,00 грн. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 140316,00 грн. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 100000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] 04.08.2022 року було сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 12405,00 грн., 11.10.2022 року було сплачено судовий збір у розмірі 18607,50 грн. за подання апеляційної скарги, 14.03.2023 року було сплачено судовий збір у розмірі 24810,00 грн., а загалом було сплачено судовий збір у розмірі 55822,50 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 46522,55 грн. Оскільки в даному випадку вирішення питання про судові витрати не потягне за собою зміни суті основного рішення, не буде містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не потягне за собою вирішення вимог, які не були досліджені в судовому засіданні, відтак суд дійшов висновку про те, що в даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 100000,00 грн. та витрат на сплату судового збору у розмірі 46522,55 грн. Оскільки при ухваленні рішення та дослідженні матеріалів справи Святошинським районним судом м. Києва не вирішено питання про судові витрати, саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу та витрат на сплату судового збору, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 100000,00 грн. та витрат на сплату судового збору у розмірі 46522,55 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial