Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті. В обґрунтування своєї заяви вказав, що він є сином [PERSON] , який помер [INFO] в с. Водяне Василівського району Запорізької області. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ або будь-який інший чинний на території України документ. У зв`язку із зазначеним, заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою, оскільки встановити факт смерті особи на окупованій території в позасудовому порядку неможливо. Зазначений факт має для заявника юридичне значення для отримання свідоцтва про смерть батька. В судове засідання заявник не з`явився, представник заявника адвокат Ковальов Д.В. подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності заявника та представника, заяву просив задовольнити. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові документи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.2 ст.\~315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 2 ч.1, ч.2 ст.\~317\~ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до п.1,2 ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . Факт родинних стосунків підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.1997 року. Батько заявника, [PERSON] , [INFO] , громадянин України, помер [INFO] у с. Водяне Василівського району Запорізької області, що підтверджується корінцем медичного свідоцтва про смерть серії 23 №200342445, дата видачі 11.12.2024 (мовою оригіналу: корешок медицинского свидетельства о смерти серия 23 №200342445, дата выдачи 11.12.2024). Заявник є громадянином України, та є сином [PERSON] , який був громадянином України, однак на момент смерті проживав у селі Водяне Василівського району Запорізької області, тимчасово непідконтрольній території. Відповідно до ст.1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Стаття 4\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Частинами 2, 3, 4 ст.9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України. Відповідно до ст.17 ч.1 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Вищевказане свідоцтво згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним, відтак вказана обставина унеможливлює отримання сином померлого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved