Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

01 серпня 2024 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами було укладено шлюб, від якого сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Сімейне життя позивача з відповідачем поступово погіршувалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть та проживають окремо.Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому просить не надавати сторонам строк для примирення. З урахуванням наведеного, позивач просить розірвати укладений між сторонами шлюб. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 07 листопада 2024 року справу прийнято та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Позивач в судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 17 жовтня 2014 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1697 від 17.10.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 26.07.2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), . Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. З звернення до суду у 2024 році з позовною заявою про розірвання шлюбу, у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір», ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», підлягає сплаті судовий збір в сумі 1211,20 гривень. Пунктом 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 25.07.2024 року, позивач [PERSON] є особою з інвалідністю І групи, а тому у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved