Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

ДЕПАРТАМЕНТ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ звернувся в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування предметів однострою особистого користування. Позовні вимоги мотивує тим, що наказом ДПП по особовому складу від 30 липня 2024 року № 1551 о/с поліцейського взводу № 1 роти № 1 (з обслуговування м. Ужгород) батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області рядового поліції [PERSON] ([NUMBER]), звільнено зі служби в поліції з 01 серпня 2024 року на підставі наказу Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання «Рівненська академія патрульної поліції» Національної поліції України від 19.07.2024 № 123 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 77 закону України «Про Національну поліцію України» (далі - ЗУ про «НПУ»). На день звільнення зі служби в поліції Відповідач отримав предмети однострою особистого користування. Станом на день звільнення стаж служби в поліції становив 00 років 01 місяців 15 днів відповідно до Наказу №1551 о/с від 30.07.2024р. про звільнення. Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився згідно ДОВІДКИ № 29 та витягу з Наказу №1551 о/с від 30.07.2024р становить 5 780, 26 грн. 20 серпня 2024 року сектором правового забезпечення управлінням патрульної поліції було отримано доповідну записку завідувача сектору забезпечення діяльності УПП в Закарпатській області ДПП №26399/41/15/2024 від 20.08.2024р. про заборгованість [PERSON] за предмети однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився на день звільнення. Таким чином 26 серпня 2024 року з вих.№26893/41/15/2-2024 Позивачем надіслано претензійний лист до [PERSON] з проханням відшкодувати вартість предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився в добровільному порядку з наданням відповідних реквізитів для оплати. Було зроблено спробу встановити контакт з [PERSON] за допомогою телефонних засобів на його контактний номер [NUMBER] , проте останній не відповідав на дзвінки та в подальшому був поза зоною досяжності. 28.08.2024р. представником Позивача - Вовканичем А.І. було зроблено спробу встановити контакт з [PERSON] за допомогою мессенджера Телеграм. Також, того ж дня в електронному спілкуванні з [PERSON] останньому додатково надіслано скан-копію листа-претензії з проханням здійснити відшкодування вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації якого не закінчився в добровільному порядку. Проте Відповідач в наданий останньому строк для оплати не відповів та не надав копію квитанції про оплату заборгованості. Таким чином, внаслідок бездіянням відповідача ( [PERSON] ) завдана матеріальна шкода Департаменту патрульної поліції у розмірі 5 780 грн. 26 коп. На підстави вищенаведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Департаменту патрульної поліції суму у розмірі 5 780 гривень 26 копійки на відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився та суму сплаченого судового збору. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14.10.2024 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с. 25-26). Відповідачу [PERSON] направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами, які відповідач отримав 26.10.2024 року (а.с.28). У наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, як і заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приймає рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що наказом ДПП по особовому складу від 30 липня 2024 року № 1551 о/с поліцейського взводу № 1 роти № 1 (з обслуговування м. Ужгород) батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області рядового поліції [PERSON] ([NUMBER]), звільнено зі служби в поліції з 01 серпня 2024 року на підставі наказу Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання «Рівненська академія патрульної поліції» Національної поліції України від 19.07.2024 № 123 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 77 закону України «Про Національну поліцію України». На день звільнення зі служби в поліції Відповідач отримав предмети однострою особистого користування (згідно Довідки № 29 від 29 липня 2024 року). Разом з тим судом прийнято до уваги додаткові пояснення позивача згідно яких відповідачем [PERSON] по сьогоднішній час не відшкодовано за предмети однострою особистого користування (а.с.30-33). Станом на день звільнення стаж служби в поліції становив 00 років 01 місяців 15 днів відповідно до Наказу №1551 о/с від 30.07.2024 р. про звільнення (а.с. 34). Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився згідно Ддовідки № 29 та витягу з Наказу №1551 о/с від 30.07.2024р становить 5 780, 26 грн. 20 серпня 2024 року сектором правового забезпечення управлінням патрульної поліції було отримано доповідну записку завідувача сектору забезпечення діяльності УПП в Закарпатській області ДПП №26399/41/15/2024 від 20.08.2024р. про заборгованість [PERSON] за предмети однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився на день звільнення (а.с.12, 34). Таким чином 26 серпня 2024 року з вих.№26893/41/15/2-2024 позивачем надіслано претензійний лист до [PERSON] з проханням відшкодувати вартість предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився в добровільному порядку з наданням відповідних реквізитів для оплати (а.с.17). Також, того ж дня в електронному спілкуванні з [PERSON] останньому додатково надіслано скан-копію листа-претензії з проханням здійснити відшкодування вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації якого не закінчився в добровільному порядку(а.с.21). Проте відповідач в наданий останньому строк для оплати не відповів та не надав копію квитанції про оплату заборгованості. Таким чином, внаслідок бездіянням відповідача [PERSON] завдана матеріальна шкода Департаменту патрульної поліції у розмірі 5 780 грн. 26 коп. (а.с. 13-16, 34). Строк добровільного відшкодування поліцейським, становить п`ятнадцять днів із дня його звільнення із служби в поліції (п.9 розділу 5 Наказу 772) Згідно пункт 10 розділу 5 Наказу МВС №772 - у разі непогашення поліцейським, особою, яку звільнено із служби в поліції, суми відшкодування протягом 15 днів з дня його звільнення із служби в поліції підрозділ забезпечення в триденний строк інформує підрозділ правового (юридичного) забезпечення за місцем звільнення із служби для організації претензійної та позовної роботи відповідно до законодавства України. Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Бездіяльність відповідача визнано неправомірними і така тягне за собою цивільно-правову відповідальність, оскільки суб`єкт владних повноважень - ДПП зазнав матеріальних збитків у сумі вартості предметів однострою строк експлуатації якого не закінчився 5 780 грн. 26 коп. [PERSON] знав про те, що він звільняється і строк експлуатації предметів однострою ще не закінчився так як він ніс службу в УПП в Закарпатській області ДПП тільки 1 місяць 15 днів. Враховуючи вищевикладене, оцінивши належність, достовірність, достатність доказів, суд приймає рішення про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved