Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

21.10.2024 року адвокат Черненко Є.І. діючи в інтересах [PERSON] через модуль підсистеми ЄСІЕС «Електронний суд» звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28.04.2001 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції Кривого Рогу, актовий запис № 249. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28.04.2001 року між [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено шлюб, від якого вони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . З червня 2024 року між сторонами припинені шлюбні відносини , через відсутність взаєморозуміння, через різні життєві та сімейні цінності , різні погляди на життя. Спору про місце проживання дітей не має. Майнового спору між сторонами не має.У зв`язку з вищевикладеним, позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 14.11.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 20-21). Представник позивача та позивач подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, через модуль підсистеми ЄСІЕС «Електронний суд»позовні вимоги підтримуть в повному обсязі та просили суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подала. Причини неявки суду не відомі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 квітня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції Кривого Рогу, актовий запис № 249,що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.12.2023 року (повторно) Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 20 жовтня 2009 року зроблено актовий запис №1207 (а.с.13). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинено. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, жодних стосунків, притаманних подружжю, не підтримують. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємовідносин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1), стягнути з відповідача на його користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved