Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

09 серпня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява адвоката Титаренка Сергія Олександровича в інтересах [PERSON] до Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна. Позовна заява обгрунтована тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2,000 га, яка розташована на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, для ведення особистого селянського господарства. На початку травня місяця 2024 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області для проведення реєстрації договору оренди\~ земельної\~ ділянки,\~ але\~ йому відмовили, мотивуючи тим, що за [PERSON] значиться заборона відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме: Кобеляцьким відділом державної виконавчої служби накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. В зв`язку з цим, [PERSON] звернувся до Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно арешт. З отриманої відповіді № 10169 від 24.05.2024 року вбачається, що станом на день надання відповіді, у відділі у відношенні [PERSON] , як боржника, виконавчі документи, що перебувають на виконанні - відсутні. Відносно [PERSON] значиться арешт нерухомого майна - реєстраційний номер обтяження 1820886 від 30.03.2005 року та помилково внесений аналогічний арешт номер обтяження 1820899 від 30.03.2005 року, які накладені згідно постанови № 810292 від 15.08.2002 року Кобеляцьким відділом ДВС на підставі виконавчого листа № 2-587-2000, виданого 16.05.2000 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 1500,00 гривень. Враховуючи відсутність даних про виконавче провадження та даних, ідентифікуючих особу боржника, однозначно ідентифікувати при виконанні якого саме виконавчого документа та відносно кого саме накладений арешт не можливо. При цьому, [INFO] помер стягувач [PERSON] . Таким чином, адвокат Титаренко С.О. прохав суд зняти арешт, накладений постановою Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби у Полтавській області серії АА № 810292 від 15.08.2002 року на все рухоме та нерухоме майно, що належало на праві приватної власності [PERSON] ; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про арешт всього рухомого та нерухомого майна - реєстраційний номер 1820886 від 30.03.2005 року та помилково внесений реєстраційний номер 1820899 від 30.03.2005 року. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.26-28). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.60-61). Представник позивача [PERSON] - адвокат Титаренко С.О. подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовну заяву задовольнити. Відповідач Кобеляцький відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Третя\~ особа,\~ яка\~ не\~ заявляє\~ самостійних\~ вимог щодо предмета спору, [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16.05.2000 року по справі № 2-587-2000 стягнуто із [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 1500,00 гривень (а.с.11). Постановою\~ Кобеляцького\~ відділу ДВС серії АА № 810292 від 15.08.2002 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-587-2000, виданого 16.05.2000 року\~ Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення із [PERSON] 1500,00 гривень, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с.12). [INFO] помер [PERSON] . Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його онук [PERSON] , який у встановлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с.37-43). У листі Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.05.2024 року № 10169 (а.с.13) зазначено, що за результатами розгляду звернення [PERSON] щодо зняття арешту з належного йому нерухомого майна, згідно пошуку, здійсненого за даними Журналів обліку вхідної кореспонденції, Журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю; бази даних АСВП, станом на день надання відповіді у відділі, у відношенні « [PERSON] », як боржника, виконавчі документи, що перебувають на виконанні - відсутні. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що відносно суб`єкта « [PERSON] » значаться арешти нерухомого майна за реєстраційними номерами обтяження: 1820886 від 30.03.2005 та 1820899 від 30.03.2005, підстава обтяження: постанова 810292 від 15.08.2002 Кобеляцького відділу ДВС. Із зазначеної інформації, враховуючи відсутність даних про виконавче провадження та даних, ідентифікуючих особу боржника, однозначно ідентифікувати при виконанні якого саме виконавчого документа та відносно кого саме накладений арешт не можливо. До того ж однозначна ідентифікація боржника, за умови відсутності відносно нього виконавчих проваджень, які завершені в минулі роки, також не можлива, так як даної категорії виконавчі провадження зберігаються в архіві протягом трьох років, після чого знищуються відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджені наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року. Разом з цим, згідно пошуку, здійсненого за даними бази даних АСВП (ВП - спецрозділ), встановити наявність/відсутність виконавчих проваджень, що перебували на виконанні в період винесення постанови про арешт майна, тобто в 2002 році, немає можливості через відсутність таких даних в АСВП. Таким чином, враховуючи відсутність можливості встановити інформацію про виконавче провадження, при виконанні якого в 2002 році накладений арешт на майно суб`єкта « [PERSON] », жодних законних підстав для зняття арешту з майна боржника відділ не має. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», якщо підстави, визначені цією статтею відсутні, арешт може бути знятий за рішенням суду. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Нормами статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Частиною 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. На сьогодні позивач [PERSON] має намір здійснити реєстрацію договору оренди земельної ділянки, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. На час звернення до суду з позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна, за наявності арешту (обтяження) на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження необхідності існування на даний час арешту майна, а тому право позивача підлягає судовому захисту в заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту з майна. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Outcome: approved