Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

22.10.2024 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області через свого представника, адвоката Процика Петра Богдановича (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР №000282 від 29.03.2018; ордер на надання правничої допомоги серії АА №011550 від 15.10.2024), звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 29.08.2023 Тернопільським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1500 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя не склалося через несумісні характери, різні погляди на сімейне життя та обов`язки, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Фактично сім`я перестала існувати, шлюб перетворився на формальний. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Строк для примирення просить не надавати. Ухвалою від 23.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначене на 26 листопада 2024 року на 12 год. 00 хв. 26.11.2024 у судове засідання позивач не з`явився. Відповідачка не з`явилася. Поштове відправлення, яким відповідачці направлено позов з копіями доданих до нього документів, з копією ухвали суду про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження та повідомленням про виклик повернулося 27.11.2024 з позначкою адресат відсутній за вказаною адресою. Ухвалою від 26.11.2024 судове засідання для розгляду справи по суті відкладене на 18 грудня 2024 року на 10 год. 00 хв. Оголошення про виклик відповідачки розміщене на веб-порталі судової влади України. 18.12.2024 в судове засідання відповідачка не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань чи заяв про відкладення судового розгляду від неї до суду не надходило. Від представника позивача 18.12.2024 надійшло клопотання, в якому він просить суд розгляд справи проводити без участі позивача і його представника, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує, щодо прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.4. ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.08.2023 Тернопільським відділом ДРАЦС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 серпня 2023 року, актовий запис №1500 (арк.спр.6). Спільних дітей позивач та відповідачка не мають. Подружжя спільно не проживають, зареєстровані за різними адресами (арк.спр. 4, 11) і сімейних відносин не підтримують. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження /.../ є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 ст. 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позовні вимоги позивача [PERSON] , суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п.п.\~5, 6 ч.\~1 ст.\~3 ЦК України. Оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, то відмова в розірванні шлюбу буде певною мірою примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони фактично не підтримують подружніх відносин, більше ніж пів року разом не проживають, шлюб вже фактично перестав існувати, суд переконаний, що збереження його не можливе. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить залишити за ним. На підставі ст. ст. 7, 24, 56, 104, 105, 110-112, 153, 157 СК України,

Outcome: approved