Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Представник ТзОВ "Діджи Фінанс» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 06.09.2021 тіж ТОВ "Слон Кредит" (первісним кредитором) та [PERSON] укладено Договір споживчого кредиту №699544. Власноручним підписом [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з умовами Договору, погодилася та зобов"язалася їх виконувати. Відповідно до умов Договору позичальнику були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 40 000грн. Строк кредиту 1096 днів з кінцевим терміном повернення кредиту 06.09.2024, тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка за перший день користування кредитом становить 25% в день, за всі наступні дні, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Товариство належним чином виконало умови Договору шляхом перерахування коштів позичальнику. 28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №2808-23, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором щодо відповідача. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань у нього утворилася заборгованість у розмірі 99458,12 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 06.09.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що подав відповідну заяву. Відповідач повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 17.10.2024, однак, відзив на позовну заяву не подала, а 15-денний строк для цього минув, інших заяв та клопотань по суті справи не надходило. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 06.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» (первісним кредитором) та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №699544, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати позичальнику в безготівковій формі кредит у сумі 40000 грн. Строк кредиту 1096 днів з кінцевим терміном повернення 06.09.2024. Тип процентної ставки - фіксована, процентна ставка за перший день користування кредитом становить 25% в день, за всі наступні дні, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 190,32% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 148816,35грн. Нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту визначеного в п.1.4.Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у Графіку платежів. Порядок повернення позики надається у вигляді Графіку платежів і вигляді Таблиці обчисленння загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит що є Додатком №1 до Договору (а.с.27-29, 32 зворот). Крім того, в матеріалах справи міститься Заява-анкета, Паспорт споживчого кредиту та Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які підписаний особисто підписані [PERSON] та у яких містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення позики та інші умови (а.с.30-33). ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 40000 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок в форматі IBAN/платіжну картку, що підтверджується платіжним дорученням №8629 від 06.09.2021 (а.с.39). Також, судом встановлено, що 28.08.2023 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір факторингу №2808-23, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором про споживчий кредит №699544 щодо відповідача (а.с.18-23). Розрахунок заборгованості за кредитним договором №699544 надано первісним кредитором ТОВ "Слон Кредит" станом на 06.09.2024 за період з 07.09.2021 по 06.09.2024 з якого вбачається заборгованість [PERSON] перед товариством у загальному розмірі 99458,12 грн. З даного розрахунку вбачається, що відповідачкою частково погашено заборгованість, а саме : 1525 ,48 грн- тіло кредиту, 14104,52 грн. - відсотки за користування кредитом (а.с.40). Згідно Акту приймання-передачі реєстру прав вимог від 28 серпня 2023 року до Договору факторингу №2808-23 від 28 серпня 2023 року, Кредитор передав, а Фактор прийняв Реєстр прав вимог за договором, складений за формою згідно із Додатком №1 до даного Договору. Кількість боржників: 3020. Загальна сума заборгованості: 96976286,11 грн. (а.с.9). Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу №2808-23 від 28 серпня 2023 року, ТОВ "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №699544 в сумі 99458,12 грн., з яких: 38874,37 грн. - сума заборгованості за тілом, 60583,75 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.12). [PERSON] було надіслано досудову вимогу від 15.11.2023 щодо погашення заборгованості за договором №699544 у розмірі 99458,12 грн. у термін до 30.12.2023. Однак така відповідачем виконана не була (а.с.26). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положеньст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно ізст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.627ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 06.09.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про споживчий кредит №699544. [PERSON] будучи вільною в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодилася, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. ТОВ «Діджи Фінанс» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суми, які підлягають стягненню, повністю відповідають умовам Договору про споживчий кредит та строку його дії. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що понесені ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором №42649746 про надання правничої допомоги від 11.12.2023 (а.с.15-17); Додатковою угодою №002534213482 від 27.06.2024 до Договору про надання правничої допомоги (а.с.35 зворот); Детальним описом робіт виконаних адвокатським бюро (а.с.13); Актом про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 27.06.2024 (а.с.9зворот). Отож, згідно ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Outcome: approved