Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», яке у подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС», звернулися до суду з позовом, яким просять стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 418 761,88 гривень та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позову посилались на те, що 11.10.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - позичальник) було укладено кредитний договір № 12206-153/06Р відповідно до умов якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у розмірі 26\~000,00 доларів США зі строком повернення до 11.10.2022 року. 11.10.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та [PERSON] (далі - поручитель) був укладений договір поруки № 12206-153/06Р, згідно з яким поручитель взяв на себе зобов`язання відповідати за виконання з боку позичальника умов кредитного договору в повному обсязі (п. 1.1. -1.3. договору поруки). Відповідно до п. п. 4.1., 4.2 кредитного договору позичальник зобов`язалась погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів у відповідності до графіку погашення кредиту. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін 10 числа наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору. Згідно з п. п. 1.1., 1.2., 1.3. договору поруки, поручитель у порядку та на умовах, передбачених договором поруки зобов`язався нести солідарну майнову відповідальність перед позивачем за виконання в повному обсязі зобов`язань позичальника за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та в повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Згідно п. 1.3. у кожному випадку невиконання (неналежного виконання) відповідачем своїх зобов`язань за договором (відносно строків сплати відсотків і повернення кредиту та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі), розмір процентної ставки збільшується на 1 (один) відсоток річних, починаючи від розміру, встановленого в п. 1.2. договору. Новий розмір відсоткової ставки встановлюється від дні, наступного за днем, в який відповідач повинен був виконати свої зобов`язання, однак не виконав їх або виконав не в повному обсязі. Відповідно до п.п. 7.1.8, п. 7.1. договору, у випадку невиконання відповідачем вимог п. 6.1.12. договору позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам, пеню та штрафи в повному обсязі, звернувши стягнення на заставлене майно або на грошові кошти та майно, що належить відповідачу та/або поручителю. 10.08.2017\~року між\~ПАТ КБ\~«Правекс-Банк»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Довіра та\~Гарантія» було\~укладено договір\~купівлі-продажу\~прав вимоги\~за кредитами. Відповідно до додатку цього договору «Перелік кредитних договорів та договорів забезпечення» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право грошової вимоги по кредитному договору №12206-153/06Р від 11.10.2006 року, укладеного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] . Станом на дату відступлення права вимоги 10.08.2017 року за відповідачем [PERSON] виникла заборгованість по виконанню зобов`язань за кредитним договором, яка становить 10404,41 доларів США 00 центів, в тому числі: 5315,00 доларів США 00 центів непогашений кредит, 5089,41 доларів США 00 центів несвоєчасне погашення відсотків, що за курсом Національного Банку України станом на дату подання позову 10.06.2024 року з розрахунку 4024 грн. 85 коп. за 100,00 доларів США 00 центів становить: сума заборгованості за кредитом у розмірі 418761,88 грн., з яких: непогашений кредит 213920,77 грн. та заборгованість за несвоєчасне погашення відсотків - 204841,11 грн., у зв`язку з чим були порушені права та інтереси позивача. Ухвалою суду від 21.06.2024 позовну заяву було залишено без руху із наданням строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали. 27.06.2024 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні. 02.07.2024 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів сплати судового збору. 03.07.2024 через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Максимова М.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що 11.10.2006 року між Акціонерним комерційним банком ПРАВЕКС-БАНК та [PERSON] було укладено кредитний договір № 12206-153/06Р, у відповідності до якого Банк надав [PERSON] в кредит кошти в іноземній валюті на загальну суму 26 000 (двадцять шість тисяч) доларів США строком з 11.10.2006 р. до 11.10.2022 р. зі сплатою 12 % річних. 12.10.2006 року між [PERSON] (Іпотекодавець) та Акціонерним комерційним банком ПРАВЕКС-БАНК (Іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . 22.11.2011 року ПАТ комерційний банк ПРАВЕКС-БАНК звернувся до суду з вимогою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 50 148 (п`ятдесят тисяч сто сорок вісім) грн. 28 коп. 15.12.2013 року заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова, що залишено без змін вищестоящими судовими інстанціями, було вирішено задовольнити позовну заяву Банку у повному обсязі. 10.08.2017 року ПАТ КБ Правекс-Банк продало ТОВ ФК Довіра та гарантія право вимоги за кредитами на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до додатку договору купівлі-продажу Перелік кредитних договорів та договорів забезпечення до відповідача перейшло право грошової вимоги по кредитному договору № 12206-153/06Р від 11.10.2006. 13.11.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38135058 від 15.11.2017 року, [PERSON] , Зміївська міська рада, Харківська область). 28.07.2022 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по справі № 761/4566/20, яким позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія про стягнення грошових коштів, що є перевищенням 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія на користь [PERSON] грошові кошти, що є перевищенням 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя в розмірі 408 700,20 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 3 440 (три тисячі чотириста сорок) грн 52 коп. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року по справі № 761/4566/20 залишено без змін після його перегляду Київським апеляційним судом. Останнє набрало законної сили 27.04.2023 року і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. З метою виконання вказаного вище рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року по справі № 761/4566/20, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем було відкрито виконавче провадження № 69987946. 22.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем було стягнуто з відповідача на користь [PERSON] повну суму за виконавчим листом № 761/4566/20, виданим 19.09.2022 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія на користь [PERSON] грошові кошти, що є перевищенням 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя в розмірі 408 700,20 грн. В зв`язку із викладеним, вважає позов необґрунтованим, а обставини, на які посилається позивач - не доведеними та не підтвердженими належними доказами, оскільки кредитний договір № 12206-153/06Р від 11.10.2006 року та кредитне зобов`язання за вказаним кредитним договором є припиненими з 13.11.2017. 13.11.2017 позивач у порядку ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" звернув стягнення на іпотечне майно і повністю задовольнив свої вимоги за кредитним договором № 12206-153/06Р від 11.10.2006 року на суму 50 148,20 грн., що була визначена заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2013 року у справі № 645/493/13. Подаючи цей позов позивач необґрунтовано завищив колись існуючу, але вже погашену суму боргу за кредитним договором, не приймаючи до уваги норми чинного законодавства в частині заборони зміни суми боргу за кредитом після дострокового стягнення боргу в судовому порядку. Крім цього, частина 6 статті 36 ЗУ "Про іпотеку" вказує, що "Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними". Також просили стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 34\~000,00 грн. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, а справу призначено до розгляду по суті. 01.10.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника в якому останній повідомляє, що на підставі протоколу №1706 загальних зборів учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 25.07.2024 року та наказу №55-к від 25.07.2024 року назва ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» була змінена на Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС». 01.10.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача - Давиденко М.І. надійшли заперечення щодо розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заперечень представник позивача зазначав, що відповідач не надав будь-яких доказів, що підтверджують факт оплати послуг адвоката Максимова Миколи Ігоровича таких як: квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, виписку з банківського рахунку, тощо, а отже фактично не підтвердив факт оплати коштів, тобто факт понесення ним судових витрат. Товариство звертає увагу суду, що вказані судові витрати є неспівмірними та не об`єктивними, а обсяг робіт є просто вигаданим та не відповідає дійсності. Таким чином, Відповідач не надав достатні докази на підтвердження оплати юридичних послуг. Оскільки заявником не підтверджено факт здійснення оплати витрат на правничу допомогу, немає жодних підстав для компенсації грошових коштів. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. Представник позивача Давиденко М.І. в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» 17.12.2024 року подав заяву про проведення судового засідання без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Максимов М.І. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали заяву з проханням проводити судові засіданні за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, взявши до уваги позицію позивача, викладену у позові, доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 3\~ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. За змістом частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 11.10.2006 року між Акціонерним комерційним банком ПРАВЕКС-БАНК та [PERSON] було укладено кредитний договір № 12206-153/06Р, у відповідності до якого Банк надав [PERSON] в кредит кошти в іноземній валюті на загальну суму 26 000 (двадцять шість тисяч) доларів США строком з 11.10.2006 р. до 11.10.2022 р. з сплатою 12 % річних. 12.10.2006 року між [PERSON] (Іпотекодавець) та Акціонерним комерційним банком ПРАВЕКС-БАНК (Іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець передала в іпотеку іпотекодержателю належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] . 22.11.2011 року ПАТ комерційний банк ПРАВЕКС-БАНК звернувся до суду з вимогою до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 50 148 (п`ятдесят тисяч сто сорок вісім) грн. 28 коп. 15.12.2013 року заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова, що залишено без змін вищестоячими судовими інстанціями, було вирішено задовольнити позовну заяву Банку у повному обсязі. 10.08.2017 року ПАТ КБ Правекс-Банк передало ТОВ ФК Довіра та гарантія право вимоги за кредитами на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги. Відповідно до додатку договору купівлі-продажу Перелік кредитних договорів та договорів забезпечення до позивача перейшло право грошової вимоги по кредитному договору № 12206-153/06Р від 11.11.2006. 13.11.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та гарантія в порядку ст. 37 ЗУ "Про іпотеку" було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 38135058 від 15.11.2017 року, [PERSON] , Зміївська міська рада, Харківська область). 28.07.2022 року Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по справі № 761/4566/20, яким позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія про стягнення грошових коштів, що є перевищенням 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія на користь [PERSON] грошові кошти, що є перевищенням 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя в розмірі 408 700,20 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 3 440 (три тисячі чотириста сорок) грн 52 коп. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року по справі № 761/4566/20 залишено без змін після його перегляду Київським апеляційним судом. Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року було встановлено, що враховуючи те, що банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, до якої ввійшли, окрім тіла кредиту, відсотки та пеня, передбачені цим договором, а отже, ПАТ КБ «Правекс-Банк» використав своє право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою. За таких обставин, у відповідача, як нового кредитора, відсутні підстави нараховувати відсотки та пеню з позичальника відповідно до розмірів, встановленим договором, у зв`язку з невиконанням рішення суду. Також рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року було встановлено що відповідач (ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія) задовольнив свої вимоги, як кредитор, шляхом звернення стягнення на квартиру, зареєструвавши за собою право власності, що відповідає умовам\~\~п.3.1.3 договору іпотеки, враховуючи наявність рішення суду про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 50 148,28 грн. та розрахунку боргу відповідно до положення ч. 2\~ст. 625 ЦК України, наданого позивачем, суд вважає, що має місце перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. З метою виконання вказаного вище рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року по справі № 761/4566/20, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем було відкрито виконавче провадження № 69987946. 22.08.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Дмитром Валентиновичем було стягнуто з відповідача на користь [PERSON] повну суму за виконавчим листом № 761/4566/20, виданим 19.09.2022 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія на користь [PERSON] грошові кошти, що є перевищенням 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя в розмірі 408 700,20 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Враховуючи зазначене, кредитні зобов`язання за договором № 12206-153/06Р від 11.10.2006 року є виконаними. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Також, суд вважає, що вимоги відповідача про стягнення з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» на користь [PERSON] судових витрат по оплаті послуг адвоката Максимова Миколи Ігоровича за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 34 000,00 грн. підлягають частковому задоволенню в зв`язку з наступним. Згідно вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача Дериземлі Антоніни Миколаївни, має право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 5194 на підставі рішення Ради адвокатів Донецької області від 26.09.2018 року. Між [PERSON] та адвокатом Максимовим Миколою Ігоровичем був укладений Договір про надання правової допомоги за № б/н від 01.07.2024 р. та додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 р., відповідно до предмету договору адвокат зобов`язався надати клієнту [PERSON] правничу допомогу щодо представництва інтересів Клієнта під час розгляду справи № 645/3544/24 у Фрунзенському районному суді міста Харкова. Відповідно до п.1.1 договору про надання правової допомоги за № б/н від 01.07.2024 р. Адвокат бере на себе зобов`язання надавати Клієнту необхідну правову допомогу, а Клієнт в свою чергу зобов`язується прийняти таку правову допомогу та здійснити за неї передбачену Договором оплату. Відповідно до п. 4.4 договору про надання правової допомоги за № б/н від 01.07.2024 р. розмір та порядок сплати гонорару і додаткових витрат визначається та узгоджується Клієнтом та Адвокатом у додатковій угоді. Згідно з п. 2 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 р. Сторони Договору погодили наступний деталізований перелік правової допомоги: правовий аналіз справи; збирання доказів; складання та подання адвокатських запитів; складання та подання до суду першої інстанції процесуальних документів; участь у судових засіданнях та вчинення всіх необхідних процесуальних дій у суді першої інстанції. Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 р. вартість години роботи Адвоката коштує 2500 гривень. Запланована тривалість надання правової допомоги - 13,6 годин роботи. Відповідно до пп. 4.1 додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 р. Сторони Договору погодили наступний порядок сплати гонорару за надання правової допомоги: платіж у розмірі 34 000 гривень, що сплачується Клієнтом на користь Адвоката протягом трьох днів з моменту підписання цього Договору. Адвокатом Максимовим Миколою Ігоровичем був складений прибутковий касовий ордер № 01/07 від 01 липня 2024 року за договором про надання правової допомоги № б/н від 01 липня 2024 року на суму 34 000,00 грн., що підтверджує сплату коштів за договором. Але суд зауважує, що обсяг правової допомоги представника відповідача обмежується складанням та поданням до суду відзиву на позовну заяву та участю у двох судових засіданнях, тому враховуючи клопотання представника позивача про зменшення витрат на правову допомогу адвоката, суд зменшує розмір витрат на правову допомогу з 34000 гривень до 16 000 гривень, що на думку суду є справедливим та пропорційним обсягу наданої правової допомоги. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод\~1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч.4 ст. 137 ЦПК України) Відповідно до частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу частини третьої статті 141\~ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Відповідно до ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved