Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

АТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача на користь АТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» заборгованість за заявою-договором №116978 від 26.12.2023 у розмірі 99218,51 грн., з яких: 67791,67 грн. заборгованість за кредитом; 31426,84 грн. заборгованість за відсотками та 2422,40 грн. судових витрат. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 26.12.2023 між ПАТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» та відповідачем було укладено заяву-договір про надання споживчого кредиту на умовах продукту «Вільний кредит» №116978 від 26.12.2023 про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.1 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в розмірі 70000,00 грн. строком на 18 місяців для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Надання кредиту підтверджується копією платіжної інструкції №116978 від 26.12.2023. Відповідно до п.1 кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом складає 65,0 відсотків річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості відсутня, комісія за надання кредиту відсутня. Водночас позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом та здійснити погашення кредиту в строки і в сумах, згідно умов кредитного договору, в тому числі згідно додатку №1 «Графік платежів та обчислення загальної вартості кредиту, реальної річної процентної ставки». Згідно п.1 кредитного договору та графіку, дата остаточного повернення кредиту 26.06.2025. З усіма умовами надання кредиту позичальник був ознайомлений 26.12.2023. В порушення умов кредитного договору, починаючи з 27.02.2024 позичальником прострочено та не сплачено в повному обсязі платежі на погашення заборгованості згідно кредитного договору, що підтверджується виписками про рух коштів по особових рахунках позичальника та розрахунком заборгованості станом на 16.10.2024. Станом на дату подання даної позовної заяви, заборгованість відповідача, в тому числі прострочена за кредитним договором становить 99218,51 грн., з яких: 67791,67 грн. заборгованість за кредитом; 31426,84 грн. заборгованість за відсотками. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору у вигляді направлення вимоги про дострокове погашення кредиту №03-02/03/3831 від 12.09.2024. Оскільки відповідач не погашає заборгованість, тому, позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. 21 листопада 2024 року відповідно до ухвали судді відкрито спрощене позовне провадження у цій справі. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 17 грудня 2024 року. Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Представник позивача 24.10.2024 за вх..№15790 подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: заява представника позивача (а.с.2 позовної заяви, зворотній бік) про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без його участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.73-76), про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії розрахунку кредитної заборгованості станом на 16.10.2024 судом встановлено, що станом на 16.10.2024 заборгованість [PERSON] перед позивачем складає 99218,51 грн., з яких: 67791,67 грн. заборгованість за кредитом; 31426,84 грн. заборгованість за відсотками (а.с.53). Із копії заяви-анкети №166247 судом встановлено, що 26.12.2023 [PERSON] підписом «Дія підпис» підписала вказану заяву-анкету, згідно якої [PERSON] надано кредит у сумі 70000,00 грн. на строк 18 місяців на споживчі цілі (а.с.54). Із копії платіжної інструкції №116978 від 26.12.2023 судом встановлено, що на рахунок [PERSON] АТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» здійснено переказ коштів у сумі 70000,00 грн. (а.с.56). Із копії виписки з 26.12.2023 по 15.10.2024 судом встановлено, що [PERSON] 24.04.2020 здійснила часткову оплату заборгованості в сумі 600 грн., згідно договору №116978 від 26.12.2023 (а.с.57). Із копії закордонного паспорта виданого 29.12.2021 судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] (а.с.58). Із копії вимоги про дострокове погашення кредиту вих..№03-00/03/3831 від 12.09.2024 та копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0600961706774 судом встановлено, що на адресу [PERSON] направлено вимогу про дострокове погашення кредиту у сумі 93060,53 грн. до 10.10.2024. Вказано, що дані суми можуть бути змінені на день фактичного погашення заборгованості (а.с.59-60). Із копії заяви-договору №116978 про надання споживчого кредиту на умовах продукту «Вільний кредит» від 26.12.2023 судом встановлено, що АТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» надано [PERSON] кредит у сумі 70000,00 грн. на строк 18 місяців, дата остаточного повернення кредиту 26.06.2025. Вказана заява-договір підписані [PERSON] за допомогою кваліфікованого електронного підпису «Дія підпис» (а.с.62-64). Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Вказана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження N0 61-40036св18. Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом, однак у повному обсязі та вчасно свої зобов`язання не виконав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що після підписання кредитного договору,\~ відповідач взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно тарифів. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. \~ \~ \~ \~Позичальник згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що заява-договір №116978 від 26.12.2023 укладалася між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 №675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами по даній справі в установленому законом порядку був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, на підставі якого між ними виникли відповідні кредитні правовідносини. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. А саме, суд має підстави стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість кредиту у сумі 99218,51 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням №РХ:2605(123228) від 23.10.2024, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у сумі 2422,40 гривень, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved