Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Представник позивача - адвокат Новіков О.М., 04 червня 2024 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги обгрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок [PERSON] побудував у 1963 році відповідно до договору будівництва від 20 лютого 1952 року, проте не встиг отримати правовстановлюючий документ на нього. Будучи єдиним спадкоємцем першої черги [PERSON] , позивач звернувся до державного нотаріуса Першої знам`янської міської державної нотаріальної контори з приводу прийняття його спадщини. Однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , йому було відмовлено у зв`язку з не проведенням первинної реєстрації та відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений будинок. Будинок остаточно побудований у 1963 році, але не зданий в експлуатацію і відсутній правовстановлюючий документ на нього. Вказані обставини стали підставою для подання даного позову до суду. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник- адвокат Новіков О.М. подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд розглядати справу за його відсутності. Представник відповідача Знам`янської міської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, з вирішення справи на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали інвентарізаційної справи №248 на житловий будинок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [INFO] в смт Знам`янка Друга Кіровоградської області помер [PERSON] у віці 80 років (а.с. 9). Позивач [PERSON] як свідчить свідоцтво про його народження серія [NUMBER] , доводився [PERSON] рідним сином (а.с. 10). Відповідно до довідки виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 15 квітня 2022 року, [PERSON] з 1970 року по день смерті, проживав та був зареєстрлвоаний за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з ним за вказаною адресою був зареєстрований його син [PERSON] . Інші особи, в тому числі малолітні та неповнолітні, а також непрацездатні, недієздатні та обмежено діїздатні за вказаною адресою не проживають. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Знам`янської міської ради не посвідчувався (а.с. 12). Після смерті [PERSON] у Знам`янській міській державній нотаріальній конторі Кіровоградської області 28 січня 2009 року було зареєстровано спадкову справу №40/2009 (номер у спадковому реєстрі 46270145), з матеріалів якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернувся його син [PERSON] . Відомості про складання [PERSON] заповітів/спадкових договорів у спадковому реєстрі відсутні. Постановою нотаріуса від 24 травня 2024 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , відмовлено. Відмова обґрунтована тим, що Державна реєстрація права власності на вказаний житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відстуня. При цьому, представник спадкоємця померлого - [PERSON] не надав нотаріусу документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, повідомивши, що такий документ відсутній (а.с. 53 -71). У відповіді на заяву позивача наданій Державним архівом Кіровоградської області за вих.№Ш-450/808/01-27 від 10 травня 2022 року вказано, що у документах архівного фонду «Знам`янська селищна рада народних депутатів та її виконавчий комітет, смт Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області» у протоколах засідань виконавчого комітету селищної ради депутатів трудящих за 1959-1963 роки рішення про надання [PERSON] земельної ділянки для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] , відсутнє (а.с. 18). За змістом довідки виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 30 вересня 2024 року за вих. №16-18/989/7 [PERSON] 20 лютого 1952 року отримав дозвіл на будівництво за адресою [ADDRESS] , з 17 лютого 1961 року був зареєстрований та проживав за цією адресою по день смерті - [INFO] (а.с.78). З матеріалів Інвентарізаційної справи №248 на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що вказаний житловий будинок побудований у 1963 році, його власником значиться [PERSON] . У 1970 році за заявою [PERSON] проводилась інвентаризація домоволодіння, складені зведені оціночні акти, присадибний план (схема), знятий з натури план будинку. Відповідно до довідки Знам`янського міжміського комунального підприємства «Бюро технічної інвентарізації» Кіровоградської області від 29 липня 2023 року №227, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарсько побутовими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] , який помер [INFO] . Технічна документація зроблена, право власності не реєструвалося, правовстановлюючі документи відсутні. Станом на 05 липня 2022 року самочинно побудованих будівель, прибудов, добудов, перебудов, перепланувань не виявлено. [ADDRESS], згідно з розпорядженням виконавчого комітету Знам`янської другої селищної ради Кіровоградської області від 19 лютого 2016 року №11 (а.с. 13). Про наявність забудови за адресою: [ADDRESS] свідчить технічний паспорт виготовлений 05 липня 2022 року на замовлення позивача (а.с. 14-17). Оціночна вартість будинку станом на 25 травня 2024 року складала 70000 грн (а.с. 24). Інформація стосовно обмежень, обтяжень, відчужень на спірний будинок відсутня. Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27 вересня 2012 року, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13 червня 2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30 липня 2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). З правової позиції Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладеній у листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 вбачається, що суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. Згідно з п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 липня 2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21 лютого 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Із цього ж положення вбачається, що рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з ч.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, те, що будівництво житлового будинку, який є об`єктом спадщини, відбувалось відповідно до чинного на час його будівництва законодавства (будинок не є самочинним будівництвом), те що спадкодавець спадщину після смерті якого бажає отримати позивач, за життя не звернувся до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне йому нерухоме майно, а також те, що за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач, який у встановленому порядку прийняв спадщину, позбавлений можливості реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позов є обґрунтованим, за позивачем можливо визнати право власності на зазначений житловий будинок у порядку спадкування, після смерті батька [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved