Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

16.07.2024 представник позивача Дубравська О.І. звернулася до суду в інтересах КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради із вказаним позовом, зі змісту якого просила стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії в сумі 65467,76 грн. за період з 01.06.2014 по 01.06.2024 та витрати на оплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] забезпечується послугами КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з централізованого опалення і постачання теплової енергії, споживачем є [PERSON] , і за які в період з 01.03.2017 по 01.06.2024 не сплачені грошові кошти у повному обсязі, в зв`язку з чим підприємство змушене звернутись до суду із позовом про стягнення вказаної заборгованості в примусовому порядку. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17.07.2024 за позовом КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради відкрито провадження у справі з проведенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. 16.09.2024 відповідачем [PERSON] до суду подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого останній зазначив, що розрахунок заборгованості за період з 01.09.220 року по 01.06.2024 року не відповідає дійсності, оскілки у вересні 2020 року позивач не надавав послуг на суму 35665,28 грн. Також зазначив, що він не проживає у вказаній квартирі, не укладав з позивачем ніяких угод про надання йому послуг з теплозабезпечення та теплопостачання, та не має бажання їх отримувати. Вказує, що строк давності є пропущеним 20.09.2024 представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що єдиною підставою для припинення нарахувань за послуги централізованого опалення є рішення органу місцевого самоврядування та затверджений акт про відключення централізованого опалення складений за участю представника виконання послуг. Оскільки відповідачем процедуру відключення квартири від централізованого опалення не дотримано, позивачу не надано вказаних документів, тому на даний час вважається, що квартира [ADDRESS] є самовільно відключеною. 16.10.2024 представник відповідача визнав позовні вимоги за період з березня 2017 року по 01.06.2024 в сумі 52152,66 грн (а.с.70) 21.10.2024 представник позивача подала до суду пояснення з приводу строків позовної давності та просила стягнути з відповідача заборгованість в сумі 52152,66 грн. за період з 01.03.2017 по 01.06.2024 (фактично зменшила позовні вимоги до тих, що визнані представником відповідача). Сторони чи їх представники в судове засідання призначене на 16.12.2024 не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без їх участі. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі № 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає, що у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи та він може вирішити спір по суті. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Квартира [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради ( особовий рахунок [NUMBER] (а.с.7-8) У період з 01.06.2014 року по 01.06.2024 року за надані послуги з опалення утворилась заборгованість, яка становить 65467,76 грн, Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 385106582 від 02.07.2024, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної власності: - [PERSON] частина, на підставі договору свідоцтва про право на спадщину 6-729 від 21.08.2008, перша Житомирська державна нотаріальна контора, свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 17.07.2002, відділ приватизації державного житлового фонду; - [PERSON] - частина, на підставі договору свідоцтва про право на спадщину 6-729 від 21.08.2008, перша Житомирська державна нотаріальна контора, свідоцтво про право власності № [NUMBER] від 17.07.2002, відділ приватизації державного житлового фонду (а. с. 7). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 16.10.2024 закрито провадження в частині позовних вимог до [PERSON] , оскільки встановлено, що він помер [INFO] , тобто до подачі позовної заяви до суду (а.с.75) Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру №78938847 від 30.10.2024 приватним нотаріусом Ширяєвою О.В. заведена спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 50615273. 16.10.2024 представник відповідача визнав позовні вимоги за період з березня 2017 року по 01.06.2024 в сумі 52152,66 грн (а.с.70) 21.10.2024 представник позивача подала до суду пояснення з приводу строків позовної давності та просила стягнути з відповідача заборгованість в сумі 52152,66 грн. за період з 01.03.2017 по 01.06.2024 (фактично зменшила позовні вимоги до тих, що визнані представником відповідача). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, що регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та ЦК України .. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного. УЗаконом України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Згідно із частиною 1 статті 12 цього Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до положень статті 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати житлово-комунальних послуг визначений у статті 9 названого Закону, відповідно до якого споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється відоплати житлово-комунальних послуг,отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Наведеними положеннями законів передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з постачання теплової енергії та централізованого опалення квартири [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с. 9). З 01.03.2017 по 01.06.2024\~\~відповідач взагалі жодного разу не сплачува за спожиті послуги з постачання теплової енергії та централізованого опалення вказаного житла, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 52152,66 грн, що підтверджується розрахунками, . Згідно п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), а відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнає, про що, через канцелярію суду подано заяву(а.с.70) Суд вважає, що визнання позову не суперечить чинному законодавству, а тому суд приймає визнання позову та приймає рішення про задоволення позову та стягує з відповідача заборгованність за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії з 01.01.2017 по 01.06. 2024 в сумі 52152,66 грн Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач позов визнала то стягненню з неї підлягає 50% від сплаченого судового збору. При зверненні до суду позивач сплатив згідно з платіжною інструкцією № СЦ00013575 від 22 сепня 2024 року - 3028,00 грн, які зараховано до спеціального фонду державного бюджету України.

Outcome: approved