Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач у вересні 2024 року звернулася до суду із зазначеною позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з 21.01.2023 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач з відповідачем мешкають окремо. Малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача відмовляється. Джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років позивач не має. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивача, як дружини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом тадо досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 21.01.2023 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Також. сторони маєть спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наданих матеріалів справи, інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідач не має. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від другого із подружжя коштів на утримання мамолітньої дитини. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка була ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Ураховуючи, що відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у зв`язку з чим позов в частині вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років слід зазначити наступне. З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами в цій частині виник з приводу захисту позивачем свого права на утримання від другого із подружжя до досягнення дитиною трьох років. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 2, 3 ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, з наведеного суд доходить висновку, що на теперішній час позивач є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги, оскільки малолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Враховуючи, що відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, хоча може її надавати, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved