Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем\~було укладено договір про надання кредиту в сумі 37\~503,59 грн. строком на 84 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 63% річних. Договір було укладено в електронній формі. Банк свої зобов`язання виконав, перерахувавши на рахунок відповідача кошти в розмірі 37\~503,59 грн. Позичальник не виконав умов кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 12.12.2021 становила 67\~680,70 грн., у тому числі тіло 37\~447,88 грн, відсотки 30\~232,82 грн. У подальшому між АТ «Альфа Банк» та позивачем було укладено договір факторингу, за яким відбулось відступлення права вимоги за укладеним з відповідачем кредитним договором. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 67\~680,70 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що відповідач не отримував кредит за вказаним договором (договір не відбувся). Згідно з наданими позивачем доказами кредитні кошти були перераховані на рахунок, який є відмінним від рахунку, вказаному у кредитному договорі. Перерахування коштів не було здійснено, як це передбачено п. 3 кредитного договору. За умовами кредитного договору передбачено розмір відсоткової ставки 22,9%, натомість банк підвищив відсоткову ставку в три рази. На даний час у відповідача наявні боргові зобов`язання за кредитним договором №501227011 від 21.01.2020, право вимоги за яким не є предметом договору факторингу. Позивачем не надано реєстру боржників, складеного за формою згідно до з додатком №1-2 до договору факторингу, що не дозволяє зробити достеменний висновок про відступлення права вимоги. З наданих відомостей про розмір заборгованості неможливо встановити за який період нараховані відсотки. Позивачем долучено банківські виписки, сформовані АТ «Сенс Банк», який не має відношення до справи. Також відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Просить відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що виписки по рахунку є доказами видачі кредиту. Заборгованість відповідача підтверджується у сукупності умовами кредитного договору. Відступлення право вимоги підтверджується наданими доказами, зокрема, договором факторингу з усіма додатками. Внаслідок націоналізації АТ «Альфа Банк» власником банку є держава і було прийнято рішення про зміну найменування на АТ «Сенс Банк». Разом з позовною заявою надано всі докази понесення витрат на правову допомогу. У запереченнях представник відповідача вказував, що надана виписка не підтверджує видачу відповідачу кредитних коштів за кредитним договором №500834456 від 30.06.2020, оскільки містить інший номер рахунку, на який повинні бути перераховані кошти. Позивачем не надано доказів зміни найменування банку. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав клопотання про розгляд справи без його участі. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову із зазначених у відзиві підстав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 30.06.2020 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання кредиту № 500834456, акцепту пропозиції на укладення договору, а також паспорту споживчого кредиту. Згідно з умовами договору кредит відповідачу надано споживчий кредит на суму 37\~503,59 грн. із процентною ставкою 63% річних строком на 84 місяці. Відповідно до пунктів 2 та 3 оферти та акцепту, які за змістом є ідентичними, для повернення заборгованості за угодою використовується рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку. Кредит надається для повернення заборгованості за кредитним договором №501227011 від 21.01.2020, розмір 37503,59, спосіб видачі переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа Банк». Додатком до угоди про надання кредиту є графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту (а.с. 6-7). Відповідно до виписки АТ «Сенс Банк» (банк змінив назву) по особовим рахункам 01.07.2020 по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] було здійснено операцію з надання кредиту за кредитним договором №500834456 від 30.06.2020 в сумі 37503,59 грн. (док №209065). Також в цей же день з рахунку № [NUMBER] (платник [PERSON] ) на рахунок [NUMBER] (одержувач [PERSON] ) було здійснено перерахування коштів за кредитним договором №501227011 від 21.01.2020 в сумі 37\~503,59 грн. (док. №209068) (а.с. 20,27). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачем частово, у розмірі 4493,44 грн. вносились кошти в рахунок погашення кредиту. За період з 30.06.2020 по 01.12.2021 розмір заборгованості становить 67\~680,70 грн., у тому числі 37\~503,59 грн. за тілом кредиту, 34\~670,55 грн. за відсотками (а.с. 32). ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та АТ «Альфа-Банк» 20 грудня 2021 року укладено договір факторингу № 4, у відповідності до умов якого, АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають у себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить АТ «Альфа-Банк», а товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача (а.с.10-14). Відповідно до додатку 1-1 до договору факторингу №4 від 20.12.2021 характеристики права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»» набув права грошової вимоги до відповідача у сумі 67680,70 грн., з яких: 37447,88 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 30232,82 грн. заборгованість за відсотками (а.с.14-16). 21.01.2020 між АТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №501227011, за яким відповідач отримав кредит на суму 33180,00 грн. за процентною ставкою 22,99% річних строком на 36 місяців. Відповідно до п. 2 акцепту пропозиції даного договору для повернення заборгованості за угодою використовується рахунок [NUMBER] . Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Частиною 1 статті 82 ЦПК України визначено,\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідач не заперечує факту отримання від банку коштів в сумі 37\~503,59 грн. однак заперечує нарахування їх на рахунок, визначений умовами укладеного договору. Вказане твердження спростовується дослідженою випискою по рахунку, з якої вбачається, що 01.07.2020 по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] було здійснено операцію з надання кредиту за кредитним договором №500834456 від 30.06.2020 в сумі 37503,59 грн. (док №209065). Також в цей же день з рахунку № [NUMBER] (платник [PERSON] ) на рахунок [NUMBER] (одержувач [PERSON] ) було здійснено перерахування коштів за кредитним договором №501227011 від 21.01.2020 в сумі 37\~503,59 грн. (док. №209068). У подальшому як вбачається з виписки зарахування коштів в рахунок погашення кредитного договору №500834456 здійснювалось на рахунок № [NUMBER] . Вказані операції не суперечать умовам кредитного договору, відповідно до пунктів 2 та 3 оферти та акцепта на укладення якого для повернення заборгованості за угодою використовується рахунок № [NUMBER] , відкритий у банку. Кредит надається для повернення заборгованості за кредитним договором №501227011 від 21.01.2020, розмір 37503,59, спосіб видачі переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа Банк». Таким чином, факт одержання відповідачем від банку коштів в сумі 37\~503,59 грн. є доведеним та підтверджується матеріалами справи. З виписки по рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем не було погашено заборгованість за тілом та відсотками за користування кредитом згідно з укладеним договором від 30.06.2020 №500834456, істотні умови договору, зокрема, сума кредиту, розмір процентної ставки та порядок погашення заборгованості було визначено сторонами кредитного договору. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними доказами наявність заборгованості у відповідача у визначеному у позовній заяві розмірі. Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Наданими копію договору факторингу, витягом з реєстру боржників, актом приймання передачі реєстру боржників та платіжним дорученням про оплату вартості прав вимоги згідно з договором факторингу підтверджується відступлення до позивача права вимоги до відповідача за укладеним кредитним договором. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що відступлення права вимоги не підтверджене у зв`язку з відсутністю додатку 1-2 до договору. Наданий витяг з додатку 1-1 (характеристика права вимоги, переданих за договором) містить інформацію щодо реквізитів кредитного договору та боржника (відповідача), які стосуються предмета позову. При цьому суд зазначає, що враховуючи, що згідно з актом приймання передачі реєстру боржників загальна кількість боржників за договором факторингу №4 від 20.12.2021 становить 8951 осіб, суд вважає недоцільним надання повного тексту додатку №1-1 до договору факторингу та прийнятним як доказ наданий витяг з цього документа, який стосується лише особи відповідача. Таким чином, позивач, як новий кредитор, має право вимагати стягнення на свою користь коштів за укладеним кредитним договором. Вказана у позовній заяві сума заборгованості та відступлення до позивача права вимоги за кредитним договором підтверджені належними доказами, а тому борг у загальному розмірі 67680,70 грн. підлягає стягненню з відповідача. Позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: - копію договору про надання правової допомоги від 03.07.2024 №03-07/2024, укладеного між адвокатом Литвиненко О.І. та позивачем, умовами якого не визначено надання правової допомоги саме у цій справі: відповідно до п. 1.1. договору адвокат надає клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій клієнт є учасником. Визначено розмір гонорару 2\~000 грн. за годину (п. 3.1). Також надано акт №1 приймання передачі наданих послуг, згіднр з яким адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги відповідно до договору по справі за позовом до [PERSON] , актом визначено перелік наданих послуг та вартість 9200 грн. Надано копію платіжної інструкції про перерахунок позивачем адвокату Макєєву В.М. 7100 грн. в якості оплати за договором №05-10/23 від 05.10.2023 Відповідач заперечував проти задоволення клопотання про стягнення вказаних витрат. Наданими доказами та матеріалами справи не підтверджується фактичне здійснення адвокатом наданих послуг, оскільки позовна заява була подана директором позивача, а не адвокатом. Адвокат Литвиненко О.І. не брала участі у справі та не подавала заяви по суті або заяви з процесуальних питань у цій справі. Також не підтверджується оплата за надані послуги, оскільки позивачем надано платіжну інструкцію про перерахування коштів іншому адвокату за іншим договором. За таких обставин, суд вважає недоведеними заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, відтак, клопотання про їх розподіл задоволенню не підлягає. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн., сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved