Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

12.11.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області з наступними вимогами: 1) Встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , на день смерті останньої за адресою: [ADDRESS] ; 2) Визнати за [PERSON] , [INFO] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,8 кв. м, житловою площею 31,6 кв. м; 3) Визнати за [PERSON] , [INFO] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 3,6992 га, з кадастровим номерам 6321781000:02:010:0009, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 025204 від 28.09.2004; 4) Визнати за [PERSON] , [INFO] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 0,6565 га, з кадастровим номером 6321781000:02:000:0195, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 025204 від 28.09.2004; 5) Визнати за [PERSON] , [INFO] , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 0,7943 га, з кадастровим номером 6321781000:02:000:0089, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №025204 від 28.09.2004. На обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у виді: 1/3 частки квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м.; земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої \~ \~ \~ \~на території Зміївської міської ради (колишня Борівська сільська рада), загальною площею 3,6992 з кадастровим номером 6321781000:02:010:0009; земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зміївської міської ради (колишня Борівська сільська рада), загальною площею 0,6565 га, з кадастровим номером 6321781000:02:000:0195; земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зміївської міської ради (колишня Борівська сільська рада), загальною площею 0,7943 га, з кадастровим номером 6321781000:02:000:0089. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батька позивач своєчасно прийняв спадщину, оскільки мати [PERSON] відмовилася від своєї частки на його користь. Інші спадкоємці відсутні. Після смерті батька позивача стан здоров`я його матері значно погіршився, у зв`язку з чим позивач переїхав жити до матері за адресою: [ADDRESS] . З огляду на це, вважав, що прийняв спадщину шляхом постійного проживання на момент смерті разом з матір`ю [PERSON] . Однак, під час звернення у жовтні 2024 року до нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.11.2024 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 12.12.2024. Витребувано від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільової С. М. копію спадкової справи №\~83/2024, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 19.11.2024 від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільової С. М. надійшла до суду витребувана інформація (а. с. 37-48). Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 12.12.2024 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:00 годину 12.12.2024. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , до складу якої входить право власності на 1/3 частку квартири за адресою: [ADDRESS] , та на земельні ділянки з кадастровими номерами 6321781000:02:010:0009, 6321781000:02:000:0195, 6321781000:02:000:0089, які розташовані на території Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області. Для вирішення цього спору позивачеві необхідно встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , станом на день її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так, позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження Серія [NUMBER] та паспорта громадянина України [NUMBER] (а. с. 9, 10, 39, 40, 43 зворот). [INFO] помер [PERSON] в м. Зміїв Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а. с. 13, 43). Даними копії свідоцтва про право власності на житло від 17.05.2001, виданого виконкомом Зміївської міської ради згідно рішення № 180 від 26.04.2001, зареєстрованого Зміївським МДПТІ 17.05.2001 за № 18-1588, довідки директора КП "Зміївське БТІЗМА" №\~2048 від 03.11.2023 підтверджується, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках (а. с. 17, 18, 44 зворот). Даними Державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ХР № 025204 від 28.09.2004 підтверджується, що [PERSON] на підставі розпорядження Зміївської райдержадміністрації №\~416 від 20.08.2004 належить земельна ділянка площею 5,150 га у межах згідно з планом, розташована на території Зміївської міської ради (колишня Борівська сільська рада) Чугуївського (колишнього Зміївського) району Харківської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з трьох земельних ділянок з кадастровими номерами: 6321781000:02:010:0009, 6321781000:02:000:0195, 6321781000:02:000:0089 (а. с. 19, 45 зворот, 16). З довідки завідувача Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 1152/02-14 від 10.11.2023 вбачається, що 26.09.2011 була заведена спадкова справа № 549/2011 (номер справи у Спадковому реєстрі 51753240) щодо майна померлого [PERSON] . Спадкоємцем померлого [PERSON] є позивач [PERSON] (а. с. 14). Даними свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.12.2023 державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясовою Т. В., зареєстрованого в реєстрі за № 845, витягу з Державного реєстру речових прав № 357394809 від 07.12.2023, підтверджується, що позивачу [PERSON] належить 1/3 частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 2839612963140) (а. с. 15, 16, 45). [INFO] померла [PERSON] в с-щі Вирішальний Чугуївського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а. с. 11, 40 зворот). Згідно висновку про вартість майна, складеного ФО-П [PERSON] на підставі договору від 21.11.2024, укладеного з [PERSON] , ринкова вартість 1/3 частки квартири [ADDRESS] , станом на 01.11.2024, становить 81 177 грн 99 коп. (а. с. 20). Згідно висновку про вартість майна, складеного ФО-П [PERSON] на підставі договору від 21.11.2024, укладеного з [PERSON] , ринкова вартість земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зміївської міської ради (колишня Борівська сільська рада) Чугуївського (колишній Зміївський) району Харківської області, площею 3,6992 га, кадастровий номер 6321781000:02:010:0009, станом на 01.11.2024, становить 126\~546 грн 69 коп. (а. с. 21). Згідно висновку про вартість майна, складеного ФО-П [PERSON] на підставі договору від 21.11.2024, укладеного з [PERSON] , ринкова вартість земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зміївської міської ради (колишня Борівська сільська рада) Чугуївського (колишній Зміївський) району Харківської області, площею 0,6565 га, кадастровий номер 6321781000:02:000:0195, станом на 01.11.2024, становить 6\~500\~грн 41 коп. (а. с. 22). Згідно висновку про вартість майна, складеного ФО-П [PERSON] на підставі договору від 21.11.2024, укладеного з [PERSON] , ринкова вартість земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Зміївської міської ради (колишня Борівська сільська рада) Чугуївського (колишній Зміївський) району Харківської області, площею 0,7943 га, кадастровий номер 6321781000:02:000:0089, станом на 01.11.2024, становить 5\~202\~грн 79 коп. (а. с. 23). Даними довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 2400 від 21.10.2024 підтверджується, що разом з померлою [PERSON] , [INFO] , на день її смерті, а саме [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , ніхто крім неї не був зареєстрований (а. с. 44). Водночас, з акта обстеження, складеного 24.10.2024 депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області Соляник І. С., у присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживав разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 24). Після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу № 83/2024 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільовою\~С.\~М. на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 83/2024 (а. с. 38-48). З постанови приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Сібільової С. М. від 11.11.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві спільної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 3,6992 га, кадастровий номер 6321781000:02:010:0009; земельну ділянку площею 0,6565 га, кадастровий номер 6321781000:02:000:0195; земельну ділянку площею 0,7943 га, кадастровий номер 6321781000:02:000:0089, місце розташування яких: Харківська область, Чугуївський район, Зміївська міська рада (колишня Борівська сільська рада) після його матері, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з пропуском строк для прийняття спадщини (а. с. 25, 48). Позивачем надано докази, якими підтверджується факт його постійного проживання на момент відкриття спадщини разом з матір`ю [PERSON] за адресою її реєстрації у квартирі, співвласником якої є і позивач, інші спадкоємці відсутні, і цей факт має для нього юридичне значення, оскільки дає підстави для спадкування за законом. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 3.21 п. 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачем надано докази того, що він постійно на день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , проживав разом з нею за спільною адресою, прийняв спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, інших спадкоємців за законом чи за заповітом, що прийняли спадщину після померлої [PERSON] немає, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. За таких обставин, оскільки позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених на обґрунтування позову, представник відповідача - Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області проти позову не заперечувала, у справі є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у повному обсязі. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved