Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

01 жовтня 2024 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07 квітня 2023 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради, актовий запис № 4. Дітей від шлюбу не мають. Протягом останнього часу стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, почастішали сварки. Деякий час кожен з подружжя проживає окремо. Фактично сім`я припинила своє існування. При подачі заяви про розірвання шлюбу до органів РАЦСу відповідач у зазначений час не з`явилась, тому вимушений звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2024 року прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду у судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов, ухвалити заочне рішення, на примирення не згоден. На адресу Відповідача [PERSON] неодноразово надсилались повідомлення за адресою вказаною в позові, а саме місцем реєстрації місця проживання, однак рекомендовані листи повернулись з зазначенням, що адресат відсутній за вказаною адресою. Судом вжиті всі заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи судом та вручення кореспонденції суду. Зазначена ухвала суду та копія позовної заяви вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20, від 09.11.2023 у справі № 753/114/22. Відповідно до ст.\~247\~ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 4 ст.\~223\~ЦПК\~України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради, актовий запис № 4, сторони зареєстрували шлюб 07 квітня 2023 року. Від спільного проживання у сторін дітей не має. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стали відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, часті сварки. Зазначені обставини, на думку суду створюють неможливі умови для подальшого спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, - чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі статтею 51 Конституції України, шлюб, ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст.\~21\~СК України - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України, шлюб, припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Стаття 112\~СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.\~115\~СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України та враховуючи, що ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог з урахуванням вини обох сторін у розірванні шлюбу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 605.60 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору. В іншій частині понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Outcome: approved