Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з [PERSON] , що зареєстрований 23.08.2008 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №366. В обґрунтуванні позову вказала, що вона, [PERSON] з 23.08.2008 року перебуває у шлюбі із [PERSON] , який зареєстровано Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис №366. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, життя та побут. Розлад подружніх відносин є наскільки глибинним, що подальше спілкування є неможливим. Вони переконалися що зовсім ріні люди, що зумовило неможливість подальшого спілкування та проживання. З січня 2024 року вони не мають спільного бюджету та проживають окремо. З часу припинення шлюбних відносин та окремого проживання примирення між ними не відбулося. Тому, вважає, що шлюб слід розірвати. Суперечки про поділ спільного майна відсутні. Згода щодо утримання та проживання спільної дитини між ними досягнута. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.11.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, однак завчасно подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги прохає задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 23.08.2008 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом №366, було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.2008 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, серії [NUMBER] , від 17.01.2013 року, актовий запис №33. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на відсутність клопотання про зміну шлюбного прізвища, тому після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Outcome: approved