Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

12.08.2024 до суду електронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» від представника позивача - Валька Ігоря Вікторовича (документ на підтвердження повноважень - ордер серії АІ № 1639517 від 27.06.2024) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідекс Машинері» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію заподіяної матеріальної шкоди майну у розмірі 97 049,58 грн та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 7 000 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що ТОВ «Лідекс Машинері» є власником автомобіля «BMW X7», 2022 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . 22.05.2024 приблизно о 16-30 год. по вул. Харківське шосе, 21/1 в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «Рено», державний номерний знак [NUMBER] , порушила Правила дорожнього руху, зокрема не вибрала безпечної швидкості та не дотрималася безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «BMW X7», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.06.2024 у справі № 753/10566/24 [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, які ускладнювали його повсякденне пересування. Відповідно до Висновку експерта № 115 від 02.07.2024 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженнями транспортного засобу «BMW X7», державний номерний знак [NUMBER] , встановлено, що вартість матеріального збитку складає 304 549,58 грн. За підготовку висновку експерта сплачено 7 000,00 грн. Відповідачці було направлено вимогу про відшкодування заподіяної шкоди від 16.07.2024 про сплату 278 913,79 грн матеріальної шкоди та 7 000,00 грн витрат на експертизу, яка залишилася без відповіді. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом №АТ/5565882 та додатковим договором № АП-0516748 в ПАТ «НАСК «Оранта». Страхова компанія здійснила виплату компенсації за завдані збитки трьома платежами: 24.06.2024 - 25 635,79 грн, 07.08.2024 - 131 864,21 грн та 07.08.2024 - 50 000,00 грн. Загальна сума страхового відшкодування становить 207 500,00 грн, з яких 157 500,00 грн за основним полісом та 50 000,00 грн за додатковим полісом. Однак загальна сума виплаченого страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування збитків, що залишило частину витрат на відновлення автомобіля «BMW X7», державний номерний знак [NUMBER] , некомпенсованою. Залишок непогашеної суми шкоди становить 97 049,58 грн. З огляду на зазначене, [PERSON] як винуватиця ДТП зобов`язана відшкодувати залишкову суду збитків у розмірі 104 049,58 грн. Ухвалою судді від 26.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.10.2024 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі посилаючись на наступне. 17.06.2024 страховою компанією було складено протокол огляду транспортного засобу в межах страхової справи № 24-33-9204 та визначено наявні ушкодження ТЗ для виплати страхового відшкодування. Свої зобов`язання перед позивачем страхова компанія виконала та сплатила йому 207 500,00 грн. Визначений експертом розмір матеріальної шкоди 304 549,58 грн перевищує ліміт відповідальності, встановлений у полісі. Вважає вказаний висновок однобічним і упередженим, оскільки виконаний за заявою позивача, інший учасник ДТП про проведення експертизи не повідомлявся та не залучався, що позбавило відповідача можливості надати свої пояснення та зауваження. Вартість зазначеного у висновку матеріального збитку завищена з урахуванням обставин ДТП та визначено без урахування попередньої участі вказаного транспортного засобу в інших ДТП, тобто без відмежування та врахування наявних пошкоджень/несправностей, які даний автомобіль мав перед ДТП. Остання участь даного автомобіля в ДТП мала місце в квітні 2024 року. Пошкодження транспортних засобів у ДТП, що мала місце 22.05.2024 по вул. Харківське шосе, 21/1 в м. Києві не могли бути значними. 21.10.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якому зазначив, що на момент ДТП 22.05.2024 автомобіль не мав ушкоджень, так як за тиждень до ДПТ був повністю відремонтований на СТО офіційного дилера. Щодо пошкодження автомобіля, то перелік пошкоджень зафіксований на схемі місця ДТП, яка була складена працівниками поліції, і зазначено наступні пошкодження: задній бампер, парктронік. В подальшому, експерт у Акті огляду колісного транспортного засобу, теж відобразив вказані пошкодження, деталізувавши їх і описавши скриті ушкодження автомобіля. Заперечення на відповідь на відзив від відповідача до суду не надходили. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що 22.05.2024 приблизно о 16-30 год. по вул. Харківське шосе, 21/1 в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем «Рено», державний номерний знак [NUMBER] , порушила Правила дорожнього руху, зокрема не вибрала безпечної швидкості та не дотрималася безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «BMW X7», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого були пошкоджені транспортні засоби. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.06.2024 у справі № 753/10566/24 [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дарницького районного суду м. Києва від 07.06.2024. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом №АТ/5565882 з лімітом відповідальності за шкоду майну 160 000,00 грн, франшиза - 2 500,00 грн, та договором № АП-0516748 від 30.04.2024. Згідно Висновку експерта № 115 від 02.07.2024 про визначення матеріального збитку, завданого ушкодженнями транспортного засобу «BMW X7», державний номерний знак [NUMBER] , встановлено, що вартість матеріального збитку складає 304 549,58 грн. За підготовку висновку експерта сплачено 7 000,00 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Наведені витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Стаття 1192 ЦК України встановлює, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Системний аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі непроведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. Особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, що понесла відповідні витрати. У цій справі суд враховує і застосовує висновок про застосування норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, у подібних правовідносинах, у якому вона зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Таким чином, внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) володілець цього джерела підвищеної небезпеки не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком. Позивачеві від страхової компанії було виплачено - 207 500,00 грн. Отже, розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з відповідача, вираховується наступним чином: 304 549,58 грн (вартість матеріального збитку) - 207 500,00 грн (сума страхового відшкодування від страхової компанії) + 7 000,00 грн (вартість проведення експертизи) = 104 049,58 грн, які і підлягають стягненню з відповідача. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами встановлені під час розгляду справи обставини, клопотання про призначення у справі експертизи з приводу визначення розміру заподіяної шкоди не подавала. Таким чином суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідач на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи наведене та

Outcome: approved