Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказано,\~що між\~сторонами була\~домовленість,\~відповідно до\~якої позивач\~з 2008\~року було\~надано безоплатне\~право користування\~житловим будинком\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~який на\~праві власності\~належить [PERSON] ,\~при цьому\~за весь\~час проживання,\~усі питання\~щодо надання\~комунальних послуг\~вирішувалися особисто\~позивачем.\~Підставою звернення\~до суду\~стало те,\~що у\~2021\~році за\~заявою власника\~будинку за\~вказаною вище\~адресою,\~АТ ДТЕК\~«Дніпровські електромережі» відключили домоволодіння\~від електропостачання.\~Крім того,\~позивач зазначає,\~що в\~особистому кабінеті\~виявила збільшені\~покази електролічильника\~та заборгованість\~у розмірі\~71000\~грн за\~спожиту електроенергію,\~що не\~відповідає дійсності,\~оскільки жодних\~повідомлень від\~АТ ДТЕК\~«Дніпровські електромережі» про наявність заборгованості чи повідомлення про відключення електроенергії не надходило. Таким чином відповідач умисно, користуючись своїм правом як власника, відключила електропостачання до житлового будинку, маючи на меті створити нестерпні умови проживання для позивача. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. У визначений строк, позивач виконав вимоги ухвали. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.03.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду по суті. Через канцелярію суду відповідач подала відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що між сторонами була домовленість щодо проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за умови сплати нею усіх комунальних рахунків. При цьому позивач, всупереч усім домовленостям, за надані комунальні послуги не сплачувала, в результаті чого 15.07.2014 року газопостачання в будинку було припинено. Крім того, 31.07.2021 року відповідач отримала рахунок за електроенергію, відповідно до якого за вказаною вище адресою наявна заборгованість у розмірі 84238, 34 грн. У службі електропостачання [PERSON] повідомили, що через несплату цієї суми, буде здійснено стягнення через виконавчу службу, у зв`язку з чим остання вирішила відключили електропостачання, поки позивач не сплатить усі борги за комунальні послуги, про що повідомила їй телефонним зв`язком. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву та просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача просив відмовити у задоволені позову, оскільки припинення електроенергії відбулося саме через несплату позивачем наданих послуг. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №380158095 від 25.05.2024 року, [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу ВКО №131763 від 22.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кудрявцева Т.М. за №1069. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади №2023/005885449 від 01.08.2023 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25.07.2008 року. 22.11.2013 року між [PERSON] та ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» був укладений договір про користування електричною енергією №355/238 за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати за спожиту електричну енергію. Для користування електричною енергією з 01.01.2019 року між АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» та [PERSON] укладено договір з розподілу електричної енергії та відкрито контокорентний рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Згідно рахунку за електроенергію №252500664230 від 31.07.2021 року, за адресою: [ADDRESS] спожито електроенергію, з урахуванням попередніх періодів, на суму 71994 грн 82 коп. 01.10.2021 року [PERSON] звернулася до АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» з заявою про досудове врегулювання спору, в якій зазначає, що вона є фактичним користувачем наданих за договором №355/238 від 22.11.2013 року послуг та просить провести перевірку електромережі підключення домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Крім того, у своєму звернені просить відновити постачання електричної енергії до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , оскільки вважає дане відключення незаконним. Листом №55209/1001 від 20.12.2021 року АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» повідомили, що до Центру обслуговування клієнтів надійшло звернення від [PERSON] щодо від?єднання будинку від електричних мереж, після чого 12.12.2021 року представниками АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» були проведені роботи з припинення послуги електропостачання будинку за вищезазначеною адресою. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує є усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як вбачається з положень ст.\~150\~Житлового кодексу\~України та ст.\~383\~ЦК України власник житла має право використовувати його для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 25 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживачі електричної енергії мають право на: приєднання та підключення до електричної мережі, за умови виконання правил приєднання електроустановок до електричних мереж; вибір постачальника електричної енергії; отримання інформації щодо якості електричної енергії, цін, порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством. Згідно п. 5.5.5. Постанови «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 5.1.1. Постанови «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» оператор системи має право тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та\~Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. Пунктом 7.5.\~Постанови визначено,\~зокрема,\~що припинення\~повністю або\~частково постачання\~електричної енергії\~споживачу здійснюється: оператором\~системи за\~умови попередження\~споживача не\~пізніше ніж\~за 5\~робочих днів\~до дня\~відключення у\~разі заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи. Згідно п. 7.9. Постанови, електроживлення електроустановки може бути припинено оператором системи за заявою власника цієї електроустановки у зазначений заявником термін (за погодженням з оператором системи) та на погоджений електропостачальником строк (який визначається власником електроустановки) після оплати власником цієї електроустановки оператору системи послуги з відключення. Відповідно до п. 7.13 Постанови оператор системи протягом одного робочого дня після виконання робіт з припинення або відновлення електроживлення електроустановок споживача повідомляє електропостачальника споживача та адміністратора комерційного обліку про виконання таких робіт. Відновлення електроживлення електроустановки, яка була відключена за заявою її власника, здійснюється за заявою власника цієї електроустановки протягом 5 робочих днів після оплати власником цієї електроустановки оператору системи послуги з підключення. Суд звертає увагу на те, що позивач просить відновити припинене електропостачання до будинку за адресою: [ADDRESS] , проте як встановлено судом, відключення електроенергії відбулося за заявою власника саме у зв`язку з наявністю заборгованості за спожиту електроенергію, про що АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» повідомило власника. З огляду на викладене, відповідач як власник нерухомого майна, скористалася своїм правом звернення з заявою про відключення електроенергії. Крім того, за змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси, і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Положеннями ст. 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.\~ Суд звертає увагу на те, що позивачем в якості відповідача визначено лише власника домоволодіння, при цьому АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі», не залучено до участі у справі в якості співвідповідача. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.\~ У відповідності до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. Разом з тим, жодних клопотань про залучення до справи АТ ДТЕК «Дніпровські\~електромережі» в\~якості співвідповідача, позивачем заявлено не було. У постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~від 17\~квітня 2018\~року у\~справі №\~523/9076/16-ц\~(провадження\~№ 14-61цс18);\~постанові Верховного\~Суду від\~16\~червня 2021\~року по\~справі №\~752/3612/19\~(провадження\~№ 61-1129св20),\~від 22\~березня 2023\~року по\~справі №\~509/5080/18 (провадження № 61-11707св22) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Таким чином пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed