Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

24.06.2024 позивач звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтувала тим, що з відповідачем вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2013 року. 02 серпня 2016 року вони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис за № 1661. Вказує, що [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] , які проживають та будуть проживати після розірвання шлюбу разом із нею. Зазначає, що на протязі сімейного життя відповідач вів себе по відношенню до меї недостойно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ображав її, застосовував фізичну силу, влаштовував сварки та скандали. Така поведінка відповідача призвела до того, що в лютому 2024 року вони припинили подружні стосунки та з цього часу разом не проживають і не підтримують жодних стосунків. Вважає, що їхня сім`я розпалась, шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей, що мають істотне значення. Миритися з відповідачем не бажає, тому просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », а також стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. та по оплаті правової допомоги в сумі 2000 грн. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 10.07.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 10.12.2024 у судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, попередньо через канцелярію суду подала заяву, в якій просить судовий розгляд даної справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з`явився; при цьому попередньо через канцелярію суду подав заяву, з якої убачається, що він заявлені позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутності. З урахуванням вимог ч.1 ст. 206 ЦПК України, судом установлено, що по справі відсутні підстави для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону та надані учасниками справи докази свідчать про те, що визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тому, суд з урахуванням поданих сторонами письмових заяв, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та задовольнити позов, виходячи з такого. Судом встановлено, що 02.08.2016 між сторонами зареєстрований шлюб у Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] , видане 02.08.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1661 (а.с.8). За час спільного проживання без реєстрації шлюбу, а також в період шлюбу в сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які містяться в матеріалах справи (а.с.9,10). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Отже, з`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові та їх заявах, а саме те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, а відповідач погоджується з обставинами описаними у позову, просить його задовільнити, тому суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам закону. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на правничу допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом. Позивач в своїй позовній заяві просить суд стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 гривень, в обґрунтування заявленої суми на надання правової допомоги у вищевказаному розмірі позивачем надано: копію дубліката свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №620 від.15.09.2011 (а.с.12); договір про надання професійної правничої допомоги №39 від 21.06.2024 (а.с.13); розрахунок суми судових витрат від 21.06.2024 (а.с.15); акт виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги від 24.06.2024 (а.с.17) та квитанцію на оплату правничої допомоги №25 від 21.06.2024, відповідно до якої позивачем сплачено 2000 грн. за підготовку до суду позову до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.14). Відповідно до ч.1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вивчивши матеріали справи в цій частині, суд вважає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу є такою, що пов`язана з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Окрім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved