Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

11.09.2024 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи стягнення аліментів з моменту пред`явлення позову до суду та до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або припиненням ним навчання. Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу із відповідачем, який наразі розірвано, вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Так, [INFO] сину виповнилось 18 років. На даний час [PERSON] є студентом 4-го курсу денної форми навчання "Запорізького професійного коледжу готельного-ресторанного бізнесу". Син наразі потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість і може надавати дитині матеріальну допомогу. Оскільки син навчається на денній формі, то він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та утримувати себе самостійно, перебуває на повному утриманні позивача і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Станом на теперішній час відповідач добровільно матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, не надає. 11.11.2024 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву. Відповідач просить позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме стягнути на утримання повнолітнього сина [PERSON] на строк його навчання до 30.06.2025 року, аліменти у розмірі 3028,00 грн щомісячно. Відповідач зазначив, що він також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини усіх видів його доходів. На утриманні відповідача також перебувають його батьки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є особами літнього віку та є пенсіонерами, які страждають на хронічні захворювання. 26.11.2024 року надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує, що відповідач ставить інтереси неповнолітньої доньки вище за інтереси свого сина. Надані копії декларацій про доходи відповідача [PERSON] за 2022 рік, свідчать, що він має достатній дохід, щоб надавати матеріальну допомогу обом своїм дітям. Також, у власності відповідача знаходиться житловий будинок, земельна ділянка, а також легковий автомобіль. Крім того, відповідачем до матеріалів відзиву не надано жодного доказу, які б підтверджували, що відповідач матеріально утримує своїх батьків. В судовому засідання позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Пояснила, що син мешкає разом з нею, усі витрати на його утримання, а також витрати пов`язані з навчанням вона вимушена нести самостійно. Відповідач жодної матеріальної допомоги синові не надає та взагалі не цікавиться сином, не знає де він навчається. 09.12.2024 року від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав свій відзив, та просив суд вимоги позивача задовольнити частково. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.11.2016 року батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. Згідно копії свідоцтва серії [NUMBER] , 10.06.2010 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано. Згідно копії свідоцтва про зміну імені 23.09.2020 року [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до копії довідки № 464 від 05.09.2024 року Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізького професійного коледжу» готельного-ресторанного бізнесу» [PERSON] , [INFO] , є студентом IV (четвертого) курсу, денної форми навчання, бюджетна група. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Згідно відповіді з Закладу професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу» № 693 від 06.12.2024 року, [PERSON] навчається в Закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Запорізький професійний коледж готельно-ресторанного бізнесу» з 01.09.2021 року за денною формою здобуття освіти за професією «Кухар кондитер», 4 курс. Відповідно до заяви, від 03.09.2024 року [PERSON] освітній процес у 2024/2025 році для [PERSON] організований з використанням технологій дистанційного навчання. [PERSON] щомісячно отримує звичайну академічну стипендію у розмірі 1250,00 грн. Згідно довідки № 184 від 05.11.2024 року з Департаменту патрульної поліції доход [PERSON] за період з 1/2024 року по 10/24 за винятком утримань та аліментів становить 289296,01 грн. Відповідно до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] батьком є відповідач. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею ст. 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини 1статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем доведено, що [PERSON] є сином відповідача, який набув повноліття та не досяг віку 23 років, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням. При цьому суд враховує, що відповідач має неповнолітню доньку яка знаходиться на його утриманні. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, докази якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд дійшов висновку про частково задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред`явлення позову, а саме з 11.09.2024 року. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги)детальний опис робіт(наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: договір про надання правничої допомоги від 09.09.2024, акт приймання-передачі виконаних робіт від 10.09.2024 року, в якому детально описано перелік наданих юридичних послуг, затрачений час, їх вартість. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки відповідно до положень ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач звільнена від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн. Згідно зіст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial