Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

05.12.2024 року до суду звернувся [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт, що на момент смерті [PERSON] , яка померла в с. Гущинці Хмільницького району Вінницької області [INFO] він постійно проживав разом з нею за однією адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями під номером [ADDRESS] ; на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2381 га, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 396855, виданого 27.10.2010 року Гущинецькою с/р та на земельну ділянку, розташовану на території Гущинецької сільської ради Калинівського району, площею 2,0506 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 216232, виданого 11.11.2004 року Калинівською районною державною адміністрацією. Заявник, син померлої, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, про що свідчить свідоцтво про його народження. Будучи спадкоємцем за законом першої черги на належне [PERSON] майно заявник в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину на належне матері вищевказане майно, оскільки на день смерті [PERSON] постійно проживав з нею в одному будинку за адресою: [ADDRESS] .\~\~\~ 25.11.2024 року заявник звернувся з заявою про заведення спадкової справи до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Дудар Катерини Дмитрівни по місцю відкриття спадщини. Однак приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Дудар Катериною Дмитрівною 25.11.2024 року було відмовлено заявнику у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері в зв`язку з пропуском строків для прийняття спадщини та ненаданням доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для оформлення у приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Дудар Катерини Дмитрівни права на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері, заявнику необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки в 6-місячний термін після смерті своєї матері заявник не звернувся з заявою про прийняття спадщини в органи нотаріату. Тому заявник вимушений звертатися до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву за вх. № 12496/24 від 20.12.2024 року відповідно до якої просить справу розглянути за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовільнити. Заінтересована особа уповноважений представник Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За наявності існуючих умов, передбачених в ч. 2 ст. 247 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі поданих письмових доказів та документів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ст. ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Положеннями ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями під номером [ADDRESS] ; на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2381 га, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 396855, виданого 27.10.2010 року Гущинецькою с/р та на земельну ділянку, розташовану на території Гущинецької сільської ради Калинівського району, площею 2,0506 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 216232, виданого 11.11.2004 року Калинівською районною державною адміністрацією. Заявник, син померлої, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, про що свідчить свідоцтво про його народження. Будучи спадкоємцем за законом першої черги на належне [PERSON] майно заявник в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину на належне матері вищевказане майно, оскільки на день смерті [PERSON] постійно проживав з нею в одному будинку за адресою: [ADDRESS] .\~\~ 25.11.2024 року заявник звернувся з заявою про заведення спадкової справи до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Дудар Катерини Дмитрівни по місцю відкриття спадщини. Однак приватним нотаріусом Хмільницького районного нотокругу Дудар Катериною Дмитрівною 25.11.2024 року було відмовлено заявнику у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері в зв`язку з пропуском строків для прийняття спадщини та ненаданням доказів постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для оформлення у приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Вінницької області Дудар Катерини Дмитрівни права на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері, заявнику необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, оскільки в 6-місячний термін після смерті своєї матері заявник не звернувся з заявою про прийняття спадщини в органи нотаріату. Мати заявника [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживала одиноко. Останнім часом мати заявника сильно хворіла, їй важко було саму себе доглянути через похилий вік. Тому заявник, як єдиний син, з лютого 2020 року вимушений був переїхати проживати в належний матері будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому вона була зареєстрована. З того часу заявник постійно проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті, яка сталася [INFO] , здійснював за нею догляд, купував необхідні ліки, продукти харчування, одяг, прибирав в будинку та на подвір`ї ,садив та обробляв присадибну земельну ділянку, сплачував комунальні платежі за користування електроенергією, газом ,земельний податок на присадибну земельну ділянку. Все це свідчить про фактичне прийняття заявником спадщини після смерті матері згідно норм ст.1268 ч.3 ЦК України .\~ Після смерті матері заявник провів її поховання, організував поминальні обіди, оплатив їх вартість, здійснює догляд за могилою матері. Після смерті матері заявник продовжує доглядати за спадковим будинком, обробляє присадибну земельну ділянку. Даний факт підтверджується довідкою № 717 від 26.11.2024 року, виданою Іванівською сільською радою Хмільницького району Вінницької області. Крім цього, той факт, що заявник дійсно постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] на момент її смерті підтверджується і тим ,що в заявникаі на руках знаходяться її особисті документи: свідоцтва про смерть, а також правовстановлюючі документи на майно померлої. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.п. 2,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини Відповідно до ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів,що мають юридичне значення. Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено,що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у випадку, якщо спадкоємець фактично проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, то зазначена обставина є підставою для звернення із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини . Також факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме станом на [INFO] , на день смерті останньої підтверджується письмовими поясненнями громадян [PERSON] та [PERSON] , Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved