Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Лютенської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 05.08.1992 відносився до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору були: [PERSON] , 1951 року народження голова колгоспного двору; [PERSON] , 1951 року народження, - дружина; [PERSON] , 1973 року народження, - син; [PERSON] , 1976 року народження, - дочка; [PERSON] , 1981 року народження, - син. [INFO] померла [PERSON] . Спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] відкрита у Гадяцькій державній нотаріальній конторі. [INFO] помер [PERSON] . Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. відкрито спадкову справу №232/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. В судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Лютенської сільської ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, до суду надали заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, дослідивши матеріли справи,\~приходить до висновку, що позов є обґрунтованих та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] станом на 05.08.1992 відносився до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору були: [PERSON] , 1951 року народження голова колгоспного двору; [PERSON] , 1951 року народження, - дружина; [PERSON] , 1973 року народження, - син; [PERSON] , 1976 року народження, - дочка; [PERSON] , 1981 року народження, - син. Земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний житловий будинок була передана у приватну власність [PERSON] . Вищевказані відомості підтверджуються довідкою, виданою виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області за № 458/02-2/01-18 від 26.09.2023. Згідно з ч. 1\~ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст.123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Тобто [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить право власності на вищевказаний будинок у розмірі по 1/5 частині кожному. Право власності на вищевказане нерухоме майно не оформлялось, тому правовстановлюючі документи не виготовлялись. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Дошлюбне прізвище [PERSON] дійсно Ростовська, даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 19.11.1999 Лютенською сільською радою серія [NUMBER] . Після смерті першого чоловіка [PERSON] вона вдруге вийшла заміж за [PERSON] та відповідно змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON] , що також підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області 15.03.2007 серія [NUMBER] . Їх батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстровано шлюбі з 14 жовтня 1972 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. [INFO] померла мати [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області 22.08.2000. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 05.04.2024 № 02.2/01-18/214, померла [PERSON] була зареєстрована на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на час смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані: чоловік [PERSON] , та ми, [PERSON] , [PERSON] . Інших зареєстрованих осіб станом на 21.08.2000 за даною адресою не значилось. Після померлої [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на належну їй 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] відкрита у Гадяцькій державній нотаріальній конторі. Спадщину після смерті матері прийняв та частково оформив її чоловік [PERSON] . На його ім`я видавалось свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай). [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини після померлої матері. Право власності\~на спадкове\~майно \~1/5\~частину житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~належну спадкодавцю\~ [PERSON] ,\~як члену\~колгоспного двору,\~їх батько\~не оформляв,\~але фактично\~успадкував вказане\~нерухоме майно\~та став\~власником 2/5\~частини вищевказаного\~домогосподарства. За життя\~-\~04\~лютого 2021\~року,\~ [PERSON] склав\~заповіт,\~яким він\~кожному із\~спадкоємців заповів\~окреме майно,\~зокрема належний\~йому будинок\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами,\~що знаходиться\~в [ADDRESS] \~та земельні\~ділянки біля\~будинковолодіння заповів\~ [PERSON] .\~Вказаний заповіт\~посвідчено [PERSON] \~секретарем виконавчого\~комітету Лютенської\~сільської ради\~Гадяцького району\~Полтавської області\~за реєстровим\~№ 7.\~ [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Лютенської сільської ради 14.06.2023. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 05.04.2024 № 02.2/01-18/213, померлий [PERSON] був зареєстрований на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на час смерті за вищевказаною адресою проживали: я, [PERSON] , невістка [PERSON] , внук [PERSON] , внук [PERSON] . Інших зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] не значилось. У встановлений законом строк [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подали заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого батька [PERSON] . Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. відкрито спадкову справу № 232/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . 16 лютого 2024 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] за реєстровим номером 436, на ім`я [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 5320484401:01:004:0042, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). До складу\~спадкового майна,\~що залишилось\~після померлого\~ [PERSON] входить\~2/5\~частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , яке за життя спадкодавець заповів [PERSON] . Звернувшись до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. з метою оформлення права власності на спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , що залишився після померлого батька [PERSON] , [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, про що видано постанову від 04.04.2024 за № 398/02-31. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що частка спадкодавця не визначена та право власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстроване, тому видати свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок є неможливим. Відповідно до даних технічного паспорта, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор», на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок позначений літ. «А-1» загальною площею 93,4 м2, житловою площею 44,8 м2; літня кухня літ. Б, б, гараж, б1; погріб б2; сарай В; сарай в; сарай Г; сарай г; вбиральня Д; огорожа № 1; ворота огорожі № 2. Як свідчить повідомлення Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 25.03.2024 № 2767, реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на лютий 2004 року не проводилась. Відповідно до звіту про оцінку майна, вартість об`єкту нерухомого майна житлового будинку за адресою: [ADDRESS] становить 138794 (сто тридцять вісім тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 3, 4\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього\~Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудови зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Зважаючи, що час завершення будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] , а це згідно з даними технічного паспорта 1986 рік, чинним законодавством не передбачалося набуття права власності за особою після державної реєстрації, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.ст.1216, 1223, 1268 ЦК України). Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як слідує зі змісту п. п. 5, 10, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"\~за відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved