Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.08.2024 р. до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшли матеріали позовної заяви ТОВ "Діджи Фінанс"" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.11.2021 р. між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 760600, згідно з умовами якого відповідач отримала 37 500,00 грн. строком на 730 днів, з кінцевим терміном повернення 26.11.2023 р. зі сплатою процентів за користування коштами та виконанням інших обов`язків, передбачених Договором. Однак, відповідач належним чином умов кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим відповідно до Договору факторингу №2808-23 ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило право вимоги за Кредитним договором №760600 від 26.11.2021 р. на користь ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", розмір заборгованості якої складає 61 180,69 грн., з яких: 27 625,47 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 33 555,22 грн. - заборгованість за відсотками. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 760600 від 26.11.2021 р. в розмірі 61 180,69 грн., а також судові витрати та витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 16.10.2024 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовних вимогах просив проводити розгляд справи без його участі. Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином, про що свідчить особистий підпис від 22.11.2024 р. у зворотньому рекомендованому поштовому повідомленні про отримання нею позовної заяви з додатками, копії ухвали про відкриття провадження у справі та повістки про виклик до суду. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.11.2021 р. між ТОВ "Слон Кредит" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 760600. Сума кредиту складає 37 500,00 грн., строк повернення якого складає 730 днів, з кінцевим терміном повернення 26.11.2023 р. (включно) (а.с. 69-74). Згідно п. 1.5. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Відповідно п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 30 000,00 грн. на користь Споживача за реквізитами: [NUMBER] в АТ "ПУМБ" код банку 334851, призначення платежу: " [NUMBER] , кредитний договір № 760600 від 26.11.2021 [PERSON] (3054724100)" або за реквізитами поточного рахунку Споживача та/або за реквізитами платіжної картки; - у розмірі 7 500,00 грн. на користьТовариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.5 Договору. Отримання [PERSON] кредитних коштів в сумі 30 000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням № 12204 від 26.11.2021 р. (а.с. 32). Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, відсотки за користування кредитом (а.с. 79). 28.08.2023 р. між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" було укладено Договір факторингу № 2808-23, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначних цим Договором (а.с. 44-50). Згідно розрахунку, сформованого директором ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" загальний розмір заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 760600 від 26.11.2021 р. складає 61 180,69 грн., з яких: 34 298,05 грн. - заборгованість по тілу кредиту та 33 146,92 грн. - заборгованість по відсотках (а.с. 35). 15.11.2023 р. представником ТОВ "Діджи Фінанс" адвокатом Міньковською А.В. здійснювалась досудова письмова вимога за вих. № 3054724100-АВ щодо врегулювання боргового питання з [PERSON] (а.с. 24). Згідно зі ст. 526 ЦК України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 550 ЦК України встановлено, що незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, у нього виникає право на неустойку (штраф, пеню). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою. Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у свої сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог суду не надано, правом на подачу відзиву відповідач також не скористалася. Оскільки відповідачка умови договору про споживчий кредит № 760600 від 26.11.2021 року своєчасно і в повному обсязі не виконала, кредит не сплатила, в результаті чого виникла заборгованість, загальна сума якої складає 61 180,69 грн., тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення заборгованості за зазначеним договором підлгає задоволенню в розмірі 61 180,69 грн.. З приводу витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем надано докази витрат на правову допомогу, відповідно до яких витрати на професійну правничу допомогу складають 6 000,00 грн, На обгрунтування витрат на правову допомогу, понесених при розгляді справи, представником позивача подано наступні документи: договір про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року, укладеного між директором ТОВ "Діджи Фінанс" [PERSON] та керуючим Адвокатським Бюро "Анастасії Міньковської" Міньковською А.В., Додаткова угода 003054724100 від 27.06.2024 р. до Договору № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023 р., детальний опис робіт та Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 27.06.2024 р. Відповідно до позиції висловленої у постанові КАС ВС від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог. Суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, виключно за клопотанням іншої сторони (постанова Верховного Суду від 08.04.2019 року у справі №922/619/18). Відповідач з заявою про зменшення судових витрат не зверталась. З урахуванням викладеного, враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема, тієї обставини, що стороною відповідача не заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 гривень. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн., то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved