Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 17.09.2024 адвокат Столітній М.М. в інтересах ТзОВ «Фінансова компанія\~«Фінтраст Україна»\~через систему\~«Електронний суд»звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обгрунтований тим, що 19.02.2023 ТзОВ «Авентус Україна» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту №6383171, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти (кредит) в розмірі 20 000 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування ним, однак не виконав своїх зобов`язань належним чином. Право вимоги за цим договором перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на підставі договору факторингу №27.11/23-ф від 27.11.2023. Заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту №6383171 від 19.02.2023 становить 67 421,94 грн., з них 18\~821,82 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 48 600,10 грн. - заборгованість за процентами. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також покласти на нього судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Ш.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 23.09.2024 в АТ КБ «Приватбанк» витребувана інформація щодо підтвердження належності платіжної картки відповідачу та зарахування на неї грошових коштів. Позовні матеріали направлялися відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 19.02.2023 ТзОВ «Авентус Україна» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту №6383171 (а.с. 16-21), відповідно до якого (пункт 1.2) кредитодавець зобов`язався на умовах, встановлених договором, надати позичальнику кредит в гривні, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Умови договору про надання споживчого кредиту №6383171 від 19.02.2023: - сума кредиту (загальний розмір) складає 20 000 грн. (п. 1.3); - строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів (п. 1.4); - стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору (п. 1.5.1). 19.02.2023 ТзОВ «Авентус Україна» надало (перерахувало) [PERSON] грошові кошти в сумі 20 000 грн. (лист за вих. №20231206-2 від 06.12.2023, а.с. 67-69, лист за вих. №20.1.0.0.0/7-241007/59536 від 11.10.2024, а.с. 84). 27.11.2023 ТзОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (фактор) уклали договір факторингу №27.11/23-Ф (а.с. 33 - 41), на підставі якого до фактора перейшло право вимоги за договором про\~надання споживчого\~кредиту №6383171\~від 19.02.2023 (витяг з реєстру боржників від 27.11.2023, а.с. 32, акт прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді від 27.11.2023, а.с. 42, акт прийому-передачі реєстру боржників від 27.11.2023, а.с. 42 зворот, платіжні інструкції від 01.12.2023 №1811, №1810 та №1809, а.с. 51-52). Заборгованість відповідача\~за договором\~про надання\~споживчого кредиту\~№6383171\~від 19.02.2023 на дату відступлення ТзОВ «Авентус Україна» права вимоги становила 41\~203,44 грн., з них: 18 821,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 22 381,60 грн. - заборгованість за процентами, нарахованих за користування кредитом (розрахунок заборгованості, а.с. 28-31, витяг з реєстру боржників, а.с. 32). ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як новий кредитор, нарахувало відповідачу проценти за користування кредитом (в межах строку кредитування) в розмірі 26\~218,50 грн. (дані позовної заяви, а.с. 2-9) за період з 27.11.2023 по 04.02.2024 (70 календарних днів), виходячи з бази нарахування - 18\~821,84 грн. (тіло кредиту) та денної процентної ставки - 1,99 %. Загальна заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту №6383171 від 19.02.2023 становить 67\~421,94 грн., з них: 18 821,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 48\~600,10 грн. (22 381,60 грн. + 26\~218,50 грн.) - заборгованість за процентами, нарахованими за користування кредитом в межах строку кредитування. Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. ТзОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали в електронному вигляді договір про надання споживчого кредиту №6383171 від 19.02.2023, який за правовою природою є кредитним договором. На підставі цього договору відповідач отримав кредитні кошти, однак їх, як і проценти за користування ними, в повному обсязі не повернув, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. В подальшому право вимоги за цим кредитним договором на підставі договору факторингу перейшло від ТзОВ «Авентус Україна» до ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», яке, в свою чергу, донарахувало проценти за користування кредитом (в межах строку кредитування). В зв`язку з цим у ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» виникло право вимагати від відповідача повернення заборгованості за кредитним договором, яке воно реалізувало. Заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту №6383171 від 19.02.2023 становить 67\~421,94 грн., з них: 18 821,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 48\~600,10 грн. - заборгованість за процентами. Такий розмір заборгованості є обгрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. Суд висновує, що права позивача є порушеними, а відповідач є відповідальним за це. Отже, позовні вимоги слід задовольнити. VI.Судові витрати Щодо судового збору Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved