Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати, що [PERSON] , [INFO] є її батьком та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] за №194 від 14.06.2005 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, де у відомостях про батька, замість " [PERSON] " вказати батьком " [PERSON] , [INFO] , громадянство Україна", решту відомостей залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно її свідоцтва про народження, батьком зазначено- [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Відомості про батька зазначені у порядку ст.135 СК України. Мати позивачки [PERSON] розповіла, що коли вона була маленькою, то мешкала з відповідачем по справі та саме він є її рідним батьком. Однак за час спільного проживання матері позивачки та відповідача останній не виявив бажання прийти до органів РАЦС та подати заяву про реєстрацію батьківства. Враховуючи вищевикладене позивачка була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзиву до суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, у підготовче судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Ухвалою суду призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник третьої особи Лозівського відділу ДРАЦС у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника відділу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6), [INFO] народилася [PERSON] . Батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька [PERSON] були внесені відповідно до ст.135 СК України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.14). У письмових поясненнях свідка [PERSON] вказано, що остання мешкає за адресою: [ADDRESS] з 2000 року по теперішній час. Зазначає, що за адресою: [ADDRESS] з 2004 року по 2011 проживали разом [PERSON] та [PERSON] , які виховували спільну доньку (а.с.12). Свідок [PERSON] у письмових поясненнях зазначила, що мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1983 року по теперішній час. Вказує, що за адресою: [ADDRESS] з 2005 року проживали разом [PERSON] та [PERSON] , які виховували спільну доньку. [PERSON] проводив час з дитиною на вулиці, при цьому називав її донькою, а вона його батьком (а.с.13). До матеріалів справи додано фотознімки (а.с.8-11) на яких зображений чоловік та маленька дівчинка. Як зазначає позивачка на них зображена вона та відповідач [PERSON] . Мати позивачки [PERSON] та [PERSON] у шлюбі не перебували. Відповідно до ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Верховний Суд в своїй постанові від 15.04.2021 у справі №361/2653/15-ц вказав, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Outcome: approved