Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

05.02.2024 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про визначення доданого строку для прийняття спадщини до відповідача Верхньодніпровської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашова Галина Вікторівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 07.02.2024 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 13.05.2024 року. 13.05.2024 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з відпусткою судді Бурхан С.М. \~ \~ \~ \~14.06.2024 року шляхом повторного автоматичного розподілу справа передана на розгляд судді Петрюк Т.М. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 17.06.2024 року у приватного\~нотаріуса Кам`янського\~районного нотаріального\~округу Дніпропетровської\~області Малашової\~Галини Вікторівни\~витребувана копія матеріалів\~спадкової справи\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] ,\~з метою\~з`ясування\~кола спадкоємців\~та справа\~призначена до\~розгляду в підготовчому судовому засіданні на 31 жовтня 2024 року. \~ \~ \~ \~31 жовтня 2024 року розгляд справи відкладено до 19 грудня 2024 року. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити їй додатковий строк терміном на 3 місяці для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] померла її рідна бабуся - [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 02 лютого 1995 року її рідна бабуся [PERSON] залишила на ім`я [PERSON] заповіт, посвідчений Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстрованому у реєстрі під № 13 в якому вказала, що на випадок своєї смерті заповідає все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона по закону буде мати право заповідала мені [PERSON] . На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з - жилої квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS] . Вона доглядала за своєю бабусею до дня її смерті, купувала їй ліки продукти харчування разом з нею проживала а також її поховала за свої кошти. Маючи намір прийняти спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, 10 січня 2024 року звернулася з заявою до Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Галини Вікторівни. 10 січня 2024 року вона отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини за заповітом. Строк прийняття спадщини після смерті її рідної бабусі [PERSON] нею пропущено з поважної причини, так як вона фактично вступила в управління спадковим майном та вважала, що в будь-який час має можливість оформити спадщину по заповіту. Таким чином вважає, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона є рідною онукою померлої [PERSON] яка залишила на її ім`я заповіт, та вона фактично користувалася спадковим майном і будь-які інші особи не оспорювали її права, щодо належності їм спадкового майна, що й стало підставою звернення до суду. Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явилися, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідно якої позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засіданні не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог будь-яких заперечень не заявив. Відзив на позовну заяву не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в підготовче судове засіданні не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог будь-яких заперечень не заявила. Письмових пояснень суду не надала. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся [PERSON] [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Довідки Верхньодніпровської міської ради № 2 від 02.01.2024 року. 02 лютого 1995 року [PERSON] складено заповіт, посвідчений Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстрованому у реєстрі під № 13 в якому вказала, що на випадок своєї смерті заповідає все майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде належати їй на день смерті і на що вона по закону буде мати право заповідала [PERSON] , що підтверджується копією заповіту. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу 03 листопада 2006 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . На день смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 10.01.2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В. від 10.01.2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови нотаріуса. З наведеного вище судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення її порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами\~ст.ст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини з об`єктивних причин: позивачка фактично вступила в управління спадковим майном та вважала, що в будь-який час має можливість оформити спадщину по заповіту. Інших спадкоємців немає. Таким чином судом встановлено, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори не звертались, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 5/2024. З матеріалів спадкової справи № 5/2024 року вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , звернулася лише позивачка [PERSON] . Тобто позивач є єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, що відкрилась після смерті її бабусі [PERSON] . За наведених вище обставин, на думку суду, причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем суд вважає поважними та вважає за потрібне визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Також суд вважає, відповідно до прохання позивачки, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачці тривалістю у три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як не вбачається вини відповідача у порушенні прав позивача.

Outcome: approved