Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

21 листопада 2024 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що з 25 вересня 2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак, на даний момент припинили спільне проживання, ведення спільного господарства, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Причиною розпаду сім`ї зазначає різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. При цьому, в добровільному порядку шлюб розірвати через органи ДРАЦС не має можливості у зв`язку із відмовою дружини. Вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, а подальше спільне життя сторін, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 22.11.2024р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано сторонам по справі строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 12 грудня 2024 року о 10 год. 00 хв. Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13, 20), в таке засідання не з`явилися. При цьому, позивач [PERSON] подав заяву від 22.11.2024р. про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить шлюб розірвати; не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 14). Відповідач [PERSON] 28 листопада 2024 року засобами електронного зв`язку надіслала заяву від 27.11.2024р. про розгляд справи у її відсутності; позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб без надання строку на примирення (а.с. 16-19). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності сторін по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 25 вересня 2004 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом № 61, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 3). Під час шлюбу в сторін по справі народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.07.2006р. Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 4). Як зазначає позивач [PERSON] , на даний час сторони припинили спільне проживання, ведення спільного господарства, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Вважає, що спільне життя сторін, як подружжя, та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] жодних заперечень проти позову не надала та в письмовій заяві від 27.11.2024р. вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розірвати шлюб без надання строку на примирення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин і збереження шлюбу, а відповідач жодних заперечень щодо розірвання шлюбу не подала, примирення із позивачем не бажає та визнала позов. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, зважаючи на фактичне припинення шлюбних відносин та наявність у сторін по справі повнолітньої доньки, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно з ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки згідно з платіжною інструкцією на переказ готівки від 21.11.2024р. (а.с. 8) судовий збір за подання позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в розмірі 1211, 20 грн. був сплачений [PERSON] , то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605, 60 грн., а також позивачу слід повернути судовий збір в розмірі 605, 60 грн. з державного бюджету. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved