Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] , заінтересована особа Антонівська сільська рада Вараського району Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] , народилась [INFO] в с. Антонівка Володимирецького району Рівненської області, де проживала та була зареєстрована в певний період. Також певні періоди проживала в даному населеному пункті без реєстрації. Наразі коли виникла необхідність в оформлені різного роду документів для отримання різних компенсацій та пільг виявилося, що заявниці не враховується проживання у с. Антонівка, Вараського району, Рівненської області у період з 03.12.1989 року по 31.12.1996 року. Про те що [PERSON] , проживала у с. Антонівка, Вараського району, Рівненської області у спірний період підтверджується довідкою сільської ради від 30.05.2024 виданою Антонівською сільською радою, поясненнями свідків та посвідченням особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи. Заявниці необхідно встановити факт проживання для підтвердження дійсного періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, отримання пільг, що з цього випливають передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв`язку з чим заявниця була змушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання. Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року було відкрито провадження по даній справі. Заявниця [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Антонівської сільської ради Рівненської області, в судове засідання не з`явився, однак надали суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у відсутності їх представника на підставі наявних матеріалів справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Антонівка, Володимирецького району Рівненської області згідно паспорта громадянина України серія [NUMBER] . Також судом встановлено, що згідно довідки №395 від 30.05.2024 року, яка видана виконкомом Антонівської сільської ради Рівненської області встановлено, що [PERSON] , була зареєстрована та проживала в с. Антонівка Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області у періоди з 08.03.1971 року по вересень 1986 року та з 27.07.1989 року по 02.12.1989 року. В своїх письмових поясненнях [PERSON] , [PERSON] вказали, що підтверджують факт проживання заявниці [PERSON] , у с. Антонівка Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області в період з 03.12.1989 року по 31.12.1996 року, оскільки постійно проживають в даному населеному пункті. Також матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] , є потерпілою особою від Чорнобильської катастрофи 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , яке видане Рівненською облдержадміністрацією, а це в свою чергу також підтверджує факт проживання [PERSON] , в зоні гарантованого добровільного відселення. У відповідності до Постанови КМ Української РСР №106 від 23.07.1991 року с. Антонівка, Вараського району Рівненської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Отже з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що [PERSON] , хоч не була зареєстрована у с. Антонівка, Володимирецького (нині Вараського) району, Рівненської області в спірний період, однак фактично проживала в даному населеному пункті. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце проживання особи з місцем реєстрації даної особи, а ототожнює його з місцем проживання особи, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність документального підтвердження проживання заявниці у с. Антонівка, Володимирецького (нині Вараського) району, Рівненської області в певний період, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що заявниця не проживала в зазначеному населеному пункті в спірний період. Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. А тому, суд, рахує, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт проживання заявниці [PERSON] , в с. Антонівка, Володимирецького (нині Вараського) району, Рівненської області в період з 03.12.1989 року по 31.12.1996 року. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася заявниця як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, факти, викладені в заяві, які ніким з учасників справи не заперечуються, заява про встановлення факту проживання породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки надає право для оформлення різного роду компенсацій та пільг. Тому, суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, знайшов повне підтвердження в судовому засіданні і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, заява про встановлення факту проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи окремого провадження заявнику не відшкодовуються. На підставі наведеного,

Outcome: approved