Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

17.08.2022 року [PERSON] звернувся із вказаним позовом до Вишгородського районного суду Київської області, в якому просив: визнати договір іпотеки від 05.09.2018 року за № 3326 та заборону за номером 3327, посвідчені Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу недійсним; скасувати державну реєстрацію іпотеки за № 27784561 від 05.09.18 р. на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію обтяження (заборони) № 27784023 від 05.09.2018 р.; скасувати державну реєстрацію іпотеки за № 27784813 від 05.09.2018 р. на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221887801:03:090:0101 та скасувати державну реєстрацію обтяження (заборони) № 27784897 від 05.09.2018 р.; визнати припиненим Іпотечний договір серія та номер 3342 від 22.08.2012 року видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.09.2018 року ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» передано в іпотеку будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221887801:03:090:0101 на користь [PERSON] , про що сторони уклали договір іпотеки № 3326. У зв`язку, з переданням вказаного майна в іпотеку, була проведена державна реєстрацію іпотеки за № 27784561 від 05.09.18 р. на будинок, та державну реєстрацію обтяження (заборони) № 27784023 від 05.09.18 р. А також була проведена державна реєстрація іпотеки за № 27784813 від 05.09.18 р. на земельну ділянку та державна реєстрація обтяження (заборони) № 27784897 від 05.09.18 р. Однак вказане\~передання майна\~в іпотеку\~та проведення\~державних реєстрацій\~іпотеки,\~має бути\~скасоване оскільки\~воно проведене\~всупереч закону-\~власником майна\~являється він,\~а не\~ТОВ «ФК\~«Інвест-Кредо»,\~що встановлено\~судовим рішенням.\~30.07.2018\~року Державним\~реєстратором Міхачовим\~В.\~А.\~було проведено\~державну реєстрацію\~права власності\~за ТОВ\~«ФК «Інвест-Кредо»\~на будинок,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~за номером\~про право\~власності №\~27498280\~та на\~земельну ділянку,\~що знаходиться\~за тією\~ж адресою,\~кадастровий номер\~3221887801:03:090:0101,\~за номером\~про право\~власності 27498385.\~Дана державна\~реєстрація була\~проведена на\~підставі рішення\~цього ж\~державного реєстратора\~Міхачова В.\~А.\~про державну\~реєстрацію права\~власності на\~земельну ділянку\~та будинок\~за ТОВ\~«ФК «Інвест-Кредо»\~за індексними\~номерами 42538274\~та 42537747\~від 14.08.18\~р.,\~відповідно.\~Натомість,\~вказане рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~за ТОВ\~«ФК «Інвест-Кредо»\~є скасованими\~судом,\~так як\~вказані будинок\~та земельна\~ділянка належать\~Позивачу на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~4-2307\~від 09.06.11\~р.Відтак,\~судами встановлено,\~що ТОВ\~«ФК «Інвест-Кредо»\~набув право\~власності на\~майно не\~законно,\~тому записи\~про його\~право власності\~скасовані та\~він не\~є власником\~вказаного майна.Відтак, враховуючи вищевикладене, скасування права власності ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», на підставі яких він передав майно в іпотеку, що насправді належить Позивачу, вважаючи, що іпотека має бути припинена, договір іпотеки визнаний недійсним та записи про іпотеку в єдиному реєстрі мають бути скасовані. Записи про право власності за ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», які були скасовані судом, були внесені в реєстр на підставі договору іпотеки від 22 серпня 2012 року за номером 3342, який було укладено Позивачем. 22.08.2012 року, [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0040/82/21 з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Інвест-Кредо», відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику споживчий кредит в розмірі 2 167 550,48 грн. На забезпечення виконання умов кредитного договору, Позивачем було укладено з Банком Іпотечний договір серія та номер 3342 від 22 серпня 2012 року до кредитного договору, за яким Позивачем в забезпечення виконання кредитного договору було передано в іпотеку будинок та земельну ділянку. Нажаль, Позичальник не зміг належно виконувати свої зобов`язання з погашення кредиту, а тому утворилась заборгованість. З огляду на утворену заборгованість, Банк, 24 квітня 2013 року, звернувся до Позичальника про дострокове погашення кредиту. У зв`язку з неможливістю погашення боргу Позичальником та незадоволення вказаної вимоги Банку, Банк звернувся до суду за стягненням даної заборгованості в судовому порядку, та відповідно скористався одним із способів звернення стягнення на іпотечне майно, передбачене п. 6.3. Іпотечного договору, а саме звернувся до суду з позовом до Іпотекодавця про звернення стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах будинку та земельної ділянки. Після судових розглядів заявлених позовів, були прийняті наступні судові рішення: 29.05.2014 року, Апеляційним судом Київської області (справа № 363/3196/13-ц) було прийнято рішення про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 014/0040/82/21 від 22.08.2012 у сумі 2374153,79 грн. та про звернення стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах: Будинку та Земельної ділянки. На вищевказані\~судові рішення\~були видані\~наступні виконавчі\~листи від\~29.05.14\~р.:\~про стягнення\~заборгованості солідарно\~з [PERSON] \~та [PERSON] \~заборгованості в\~розмірі 2\~374\~153,79\~грн.;\~про стягнення\~судового збору\~з [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та Позивача;\~про звернення\~стягнення на\~нерухоме майно\~шляхом продажу\~на прилюдних\~торгах будинку\~та земельної\~ділянки.\~Строк пред`явлення\~до виконання\~вищевказаних виконавчих\~листів встановлений\~в 1\~рік.\~Проте в\~зазначені строки,\~виконавчі листи\~про стягнення\~судового збору\~до виконання\~Банком пред`явлені\~не були.\~Виконавчі листи\~щодо стягнення\~солідарно заборгованості\~з [PERSON] та\~ [PERSON] \~були пред`явлені\~до виконавчої\~служби 05.05.2015\~року,\~та 08.05.2015\~р.\~за вказаними\~виконавчими листами\~було відкрито\~виконавче провадження\~№ 47449113.\~Проте,\~16.11.2015\~року,\~дане виконавче\~провадження було\~закрито у\~зв`язку з\~неможливістю його\~виконання,\~через відсутність\~коштів у\~Боржника.\~У зв`язку\~з перериванням\~строку подання\~виконавчого листа,\~строк повторного\~пред`явлення виконавчого\~листа був\~продовжений до\~16.11.2016\~року.\~Але Банк\~більше до\~виконання вказані\~виконавчі листи\~не пред`являв.\~Таким чином,\~строк пред`явлення\~до виконання\~виконавчих листів\~станом на\~17.11.2016\~року сплив\~та поновлений\~Банком не\~був.\~Відповідно у\~зв`язку із\~закінченням строку\~пред`явлення виконавчого\~листа та\~не пред`явлення\~його до\~виконання у\~встановлений строк,\~строк вимоги\~коштів до\~стягнення за\~даними рішеннями\~пройшов.\~Звідси,\~станом на\~сьогоднішній день\~давність по\~кредитній заборгованості\~також пройшла.\~Отже,\~пред`явивши вимогу\~про повне\~дострокове погашення\~заборгованості за\~кредитом,\~сплату відсотків\~за користування\~кредитом та\~пені,\~кредитор відповідно\~до частини\~другої статті\~1050\~ІІК України\~змінив строк\~виконання основного\~зобов`язання,\~а тому\~перебіг позовної\~давності за\~вимогами банку\~про негайне\~повернення кредиту\~та платежів\~за ним\~почався з\~наступного дня\~після одержання\~такої вимоги.\~а саме\~від 24.04.2013\~року.\~При цьому,\~строк давності\~виконавчого листа\~про стягнення\~заборгованості пройшов\~ще 17.11.2016\~року,\~за добровільною\~згодою Банку,\~оскільки ним\~самостійно не\~було пред`явлено\~даний виконавчий\~лист у\~встановлений законодавством\~строк до\~виконання.\~Тоді як,\~кредитний та\~іпотечний договір,\~укладені 22.08.2012\~року,\~та кредит\~наданий за\~кредитним договором\~є споживчим,\~тому дані\~правовідносини регулюються\~Законом України\~«Про захист\~прав споживачів»\~в редакції\~Закону від\~01\~листопада 2011\~року,\~відповідно до\~п.\~2\~Прикінцевих положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування».\~Відтак,\~станом на\~сьогоднішній день,\~строк давності\~кредиту минув,\~тому ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Інвест-Кредо»\~втратив право\~вимагати від\~Позичальника сплати\~будь-яких\~коштів у\~зв`язку зі\~спливом строку\~давності споживчого\~кредиту.\~З урахуванням\~закінчення строку\~давності кредиту,\~відповідно до\~п.\~7\~ч.\~11\~ст.\~11\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів»,\~Кредитний договір\~№ 014/0040/82/21\~від 22.08.12\~р.,\~укладений з\~ [PERSON] \~є припиненим\~з 17.11.2016\~року.\~Враховуючи,\~що іпотечний\~договір є\~похідним від\~кредитного договору,\~відповідно до\~ст.\~17\~ЗУ «Про\~іпотеку»,\~Іпотечний договір\~серія та\~номер 3342\~від 22\~серпня 2012\~року, укладений в забезпечення виконання за Кредитним договором № 014/0040/82/21 від 22.08.12 р. є припиненим, на підставі припинення основного зобов`язання (кредитного договору). 06.09.2022 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.06.2023 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 01.08.2023\~року ухвалою\~Вишгородського районного\~суду Київської\~області залучено\~співвідповідача [PERSON] та повернено до стадії підготовчого провадження. 05.03.2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із викладених у позові підстав. Крім того, 19.12.2022 року через канцелярію суду подала письмові пояснення по справі, в яких зазначила, що до виконавчих листів не застосовується строки позовної давності. Строк давності кредиту минув, тому ТОВ «ФК«Інвест-Кредо» втратив право вимагати від Позичальника сплати будь-яких коштів, а кредитний договір, укладений з [PERSON] є припиненим з 17.11.2016 року. Представник ТОВ «ФК Інвест-Кредо» у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, вказав, що дії ТОВ «ФК Інвест-Кредо» правомірні, зобов`язання не виконано. Вказав, що є два відкритих виконавчих проваджень в 2016 та в 2024 р. ТОВ «ФК Інвест-Кредо» передано у власність Семенюк нерухоме майно. 14.11.2022 року через канцелярію суду подав письмові пояснення, в яких зазначив, що станом на дату подання письмових пояснень Позивач (як майновий поручитель) має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК Інвест-Кредо» за кредитним договором № 014/0040/82/21 від 22.08.2012 року, що укладений між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником яким вони є. Рішення суду залишається не виконаним. Передача на примусове виконання не надало результатів, боржники продовжують ухилятися від виконання кредитних зобов`язань та ігнорують рішення суду вже понад 8 років, а тому твердження Позивача про припинення кредитного договору та договору іпотеки не заслуговують на увагу. Інші сторони до суду не з`явилися, повідомлялися належним чином. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 137657702 від 13.09.2018 року 30.07.2018 року державним реєстратором Міхачовим В.А. на підставі договору про відступлення прав за договором іпотеки, серія та номер: 1973, виданий 08.06.2018, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скульська Т.А.; іпотечний договір, серія та номер: 3342, виданий 22.08.2012, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 42538274 від 14.08.2018 року проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК Інвест-Кредо» на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за номером про право власності № 2749828 (т. 1 а.с. 1-11). 22.08.2012 року, [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/0040/82/21 з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є відповідач. Відповідно до укладеного договору, банк надав позичальнику споживчий кредит в розмірі 2 167 550,48 грн. Для забезпечення виконання умов кредитного договору, [PERSON] уклав з банком іпотечний договір серія та номер 3342 від 22.08.2012 року до кредитного договору, відповідно до умов якого, в забезпечення виконання кредитного договору було передано в іпотеку будинок та земельну ділянку (т. 1 а.с. 12-24). Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.01.2014 року частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в рахунок погашення заборгованості в зв`язку з невиконанням зобов`язань [PERSON] та [PERSON] по кредитному договору № 014/0040/81/21 від 22.08.2012 року в розмірі 2 374 153,79 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] , шляхом продажу з прилюдних торгів (т. 1 а.с. 28). В подальшому, рішенням апеляційного суду Київської області від 29.05.2014 року, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 24 січня 2014 року скасовано в частині відмови в задоволенні вимог про солідарне стягнення заборгованості та ухвалене в цій частині нове рішення. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0040/81/21 від 22.08.2012 року в розмірі 2 374 153,79 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (т. 1 а.с. 29-30). На підставі вищезазначених судових рішень, 15.07.2014 року Вишгородським районним судом направлено на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» п`ять виконавчих листів, а саме: -на стягнення заборгованості в солідарному порядку з [PERSON] в сумі 2 374 153,79 грн.; -на стягнення заборгованості в солідарному порядку з [PERSON] в сумі 2 374 153,79 грн.; -на стягнення судового збору з [PERSON] в сумі 1147,00 грн.; -на стягнення судового збору з [PERSON] в сумі 1147,00 грн.; -на стягнення судового збору з [PERSON] в сумі 1147,00 грн.; які отримані Банком 29.07.2014 року, що вбачається з Постанови апеляційного суду Київської області від 21.02.2018 року (т. 1 а.с. 38) 03.11.2016 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 363/3196/13-ц (т. 1 а.с. 32-33) в рахунок погашення заборгованості в зв`язку з невиконанням зобов`язань [PERSON] та [PERSON] по кредитному договору № 014/0040/81/21 від 22.08.2012 року в розмірі 374\~153,79 грн. перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернуто стягнення на нерухоме майно шляхом продажу на прилюдних торгах будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 278,2 кв.м., житловою площею 93,5 кв.м, що належить [PERSON] та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташованої на території Старопетрівської сільської ради, с. Старі Петрівці, урочище саду, загальною площею 0,1506 га, кадастровий номер 3221887801:03:090:0101, які належать [PERSON] (т. 1 а.с. 32-33). Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.12.2017 року у задоволенні заяви представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 363/3196/13-ц до виконання відмовлено (т. 1 а.с. 36-37). Постановою Київського апеляційного суду від 21.02.2018 року ухвалу Вишгородського районного суду Київської області було залишено без змін (т. 1 а.с.38-39). Згідно Інформації про виконавче провадження від 04.12.2018 року відкрито виконавче провадження 53763705 (т. 1 а.с. 34). 08.06.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ОКСІ БАНК» був укладений Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором № 014/0040/82/21 від 22.08.2012 року, договором поруки від 22.08.2012 року б/н та Іпотечним договором від 22.08.2012 року, які були укладені між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 74-76) 08.06.2018 року між ПАТ «ОКСІБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо» був укладений Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором № 014/0040/82/21 від 22.08.2012 року, договором поруки від 22.08.2012 року б/н та Іпотечним договором від 22.08.2012 року, які були укладені між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 77-79). Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» на підставі договору про відступлення прав грошової вимоги зокрема за кредитним договором № 014/0040/82/21 від 22.08.2012 року, договором поруки від 22.08.2012 року б/н та Іпотечним договором від 22.08.2012 року, які були укладені між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , набуло статусу нового кредитора. 05.09.2018 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» укладено договір позики, згідно якого [PERSON] , передав до підписання цього Договору ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» належній йому на праві власності грошові кошти в сумі 1020000,00 гривень, а Позичальник зобов`язується повернути йому грошові кошти в строк до 12.09.2018 року (т. 1 а.с. 27). 05.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скульською Т.А. зареєстровано в реєстрі за № 3328 договір іпотеки, який укладений між [PERSON] («Іпотекодержатель») та ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» («Іпотекодавець»), за цим договором забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця, і менований далі як «Боржник» перед Іпотекодержателем за Договором позики, укладеним між Іпотекодержателем та Боржником у простій письмовій формі 05.09.2018 року зі всіма додатковими угодами, змінами і доповненнями до нього, надалі за текстом кредитний договір, а саме: повернення позики у розмірі 1020000,00 гривень, в строк до 12.09.2018 р. без сплати відсотків річних, неустойки та інших можливих витрат Іпотекодержателя. В забезпечення виконання зобов`язань Боржника за Договором позики Іпотекодавець передає в іпотеку наступне майно: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку розташовану за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, площею 0,1506 га, кадастровий номер 3221887801:03:090:0101. Згідно п. 1.2 договору вказаний Предмет іпотеки є особистою власністю Іпотекодавця і належить йому на підставі Договору іпотеки, посвідченого Шевчук З.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22.08.2012 року за реєстровим номером 3342; Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 08.06.2018 року за реєстровим номером 1972, Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченого Скульською Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 08.06.2018р. за реєстровим номером 1973. (т. 1 а.с. 25) Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2020 року визнано протиправним та скасовано рішення по держану реєстрацію та їх обтяжень від 14.08.2018 року індексний номер 42538274 про реєстрацію права власності на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 278, 2 кв.м, житловою площею 93,5 кв.м. за ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», винесеного державним реєстратором Міхачовим Вячеславом Анатолійовичем, номер запису про право власності 27498280. Визнано протиправним та скасовано рішення по держану реєстрацію та їх обтяжень від 14.08.2018 року індексний номер 42537747 про реєстрацію права власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221887801:03:090:0101 за ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», винесеного державним реєстратором Міхачовим Вячеславом Анатолійовичем, номер запису про право власності 27498385. Скасовано державну реєстрацію права власності за № 27498280 від 30.07.2018 року на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 278, 2 кв.м, житловою площею 93,5 кв.м. за ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», індексний номер - 42538274. Скасовано державну реєстрацію права\~власності за\~№ 27498385\~від 30.07.2018\~року наземельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221887801:03:090:0101 за ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо», індексний номер 42537747. Скасовано державну реєстрацію іпотеки за № 27784561 від 05.09.2018 року на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та скасувано державну реєстрацію обтяження (заборони) № 27784023 від 05.09.2018 року. Скасувано державну реєстрацію іпотеки за № 27784813 від 05.09.2018 року на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221887801:03:090:0101 та скасувано державну реєстрацію обтяження (заборони) № 27784897 від 05.09.2018 року. Визнано припиненим іпотечний договір серія та номер 3342 від 22 серпня 2012 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. з 17 листопада 2016 року. Скасовано державну реєстрацію іпотеки за № 27486426 від 22.08.2012 року на будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та скасувано державну реєстрацію обтяження (заборони) № 27486473 від 22.08.2012 року. Скасувано державну реєстрацію іпотеки за № 27486077 від 22.08.2012 року на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3221887801:03:090:0101 та скасувано державну реєстрацію обтяження (заборони) № 27486135 від 22.08.2012 року (т. 1 а.с. 40-46). Постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» залишено без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 вересня 2020 року залишено без змін (а.с.135-151, т.3). Постановою Верховного Суду від 11 серпня 2021 року касаційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо» задоволено частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 19 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року в частині позовних [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про припинення іпотечного договору та скасування державної реєстрації іпотеки від 22 серпня 2012 року та позовних вимог [PERSON] до державного реєстратора Міхачова В.А. КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» - скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог. Постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року в частині позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на будинок та земельну ділянку, скасування державної реєстрації іпотеки та скасування державної реєстрації обтяження (заборони) на будинок та земельну ділянку від 05 вересня 2018 року - скасовано та передано справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 1 а.с. 47-52). Постановою Київського апеляційного суду від 15.06.2022 року апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест - Кредо» - адвоката Попової Марини Віталіївни задоволено частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 вересня 2020 рокув частині задоволення позовних вимог [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест - Кредо» про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на будинок та земельну ділянку - залишено без змін. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 17 вересня 2020 рокув частині задоволення позовних вимог [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест - Кредо» про скасування державної реєстрації іпотеки та скасування державної реєстрації обтяження (заборони) на будинок та земельну ділянку від 05 вересня 2018 року - скасувано та ухвалено нове рішення в цій частині. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест - Кредо» про скасування державної реєстрації іпотеки та скасування державної реєстрації обтяження (заборони) на будинок та земельну ділянку від 05 вересня 2018 року- відмовлено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест - Кредо» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 2 819 грн 20 коп.(т. 1 а.с. 53-73). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 1621910532218 (т. 1 а.с.100-104) міститься номер запису про іпотеку: 27784361 від 05.09.2018 року внесений Скульською Тетяною Анатоліївною приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, відповідно до якого іпотекодержателем майна є [PERSON] . Рішенням Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року № 2-р(II)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що «оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука «а також зловживання правом в інших формах», що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною)». Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для\~уникнення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин). Іпотека\~є правом\~на чужу річ\~(див. постанову\~Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц). Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова\~категорія,\~покликана\~не допускати або\~присікати\~порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати.\~По своїй суті\~ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим\~(див. постанову\~Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18)). Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18)). В практиці касаційного суду неодноразово застосовувалася конструкція «добросовісного іпотекодержателя» і вказувалося про необхідність захисту інтересів добросовісного іпотекодержателя, який покладався на дані реєстру прав на нерухомість. Зокрема, такі висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року в справі № 449/1154/14 та від 09 грудня 2020 року в справі № 715/32/18, на які послався суд першої інстанції при вирішенні цього спору. У постанові Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 466/3398/21 (провадження № 61-2058сво23) зроблено висновок, що «конструкція «добросовісного іпотекодержателя» (тобто того, який набув право іпотеки на підставі договору іпотеки із невласником), хоча й прямо не передбачена в приватному праві, але є проявом доброї совісті (пункт 6 статті 3 ЦК України). Якщо ЦК України допускає набуття права власності добросовісним набувачем (стаття 330 ЦК України) найбільш повного та абсолютного речового права (права власності) від неуповноваженої особи, то набуття такого права на чужу річ (обмеженого речового права) як права іпотеки, також має допускатися правопорядком. Законодавець не передбачив нікчемності правочину, у випадку відсутності у іпотекодавця права власності на предмет іпотеки. Тому такий правочин є оспорюваним. Недійсність первісних юридичних фактів чи документів не призводить до недійсності договору іпотеки, оскільки в українському праві відсутня залежна недійсність для таких випадків (має місце тільки в одиничних випадках, передбачених у законі - наприклад, частина друга статті 548, частина четверта статті 1119 ЦК України). Тому повинна враховуватися добросовісність / недобросовісність іпотекодержателя, для того щоб вирішити питання про набуття ним права іпотеки та/або при визнанні недійсним договору іпотеки. При цьому очевидно, що добра совість «лікує» таку ваду набуття права іпотеки як укладення договору не власником. До обставин, які можуть свідчити, що недобросовісність іпотекодержателя відноситься, зокрема: момент вчинення правочину; суб`єкти, які вчиняють або з якими вчиняється договір іпотеки (наприклад, родичі, квазіродичі, пов`язана чи афілійована юридична особа, пов`язані чи афілійовані групи юридичних осіб). Для добросовісного іпотекодержателя має бути характерним такий стандарт поведінки,\~який притаманний середньому розумному та обачному іпотекодержателю. Конструкція «добросовісного іпотекодержателя», зокрема, має виключатися в тому разі, коли майно було вкрадене у власника або в особи, якій власник передав майно у володіння. Власник, який за допомогою віндикаційного позову чи реституції повернув майно від неуповноваженого іпотекодавця «займає» місце останнього у відносинах іпотеки. Очевидно, що до власника, який задовольнив вимоги іпотекодержателя, переходить у порядку суброгації (частина третя статті 528 ЦК України) право вимагати з боржника виконання зобов`язання, яке було забезпечене іпотекою». Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість. У частині другій статті 328\~ЦК України встановлено презумпцію правомірності набуття права власності, за якою право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не передбачена законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. (ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку»). Згідно ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За рахунок\~предмета іпотеки\~іпотекодержатель має\~право задовольнити\~свою вимогу\~за основним\~зобов`язанням у\~повному обсязі\~або в\~частині,\~встановленій іпотечним\~договором,\~що визначена\~на час\~виконання цієї\~вимоги,\~включаючи сплату\~процентів,\~неустойки,\~основної суми\~боргу та\~будь-якого\~збільшення цієї\~суми,\~яке було\~прямо передбачене\~умовами договору,\~що обумовлює\~основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. (ч. 1, 2 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку»). Стаття 12 ЗУ «Про іпотеку» встановлює правові наслідки порушення обов`язків іпотекодавця, зокрема, у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст.\~17\~ЗУ «Про\~іпотеку» Іпотека\~припиняється у\~разі: припинення\~основного зобов`язання\~або закінчення\~строку дії\~іпотечного договору; реалізації\~предмета іпотеки\~відповідно до\~цього Закону; \~набуття іпотекодержателем\~права власності\~на предмет\~іпотеки; визнання\~іпотечного договору\~недійсним; знищення\~(втрати)\~переданої в\~іпотеку будівлі\~(споруди),\~якщо іпотекодавець\~не відновив\~її.\~Якщо предметом\~іпотечного договору\~є земельна\~ділянка і\~розташована на\~ній будівля\~(споруда),\~в разі\~знищення (втрати)\~будівлі (споруди)\~іпотека земельної\~ділянки не\~припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Зверненні стягнення на предмет застави повинно задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки в такому випадку ця обставина Може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК. Здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року в справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19) та від 18 вересня 2018 року у справі № 921/107/15-г/16 (провадження № 12-117гс18), зроблено висновок, що:\~наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Як встановлено судом Позивач (як майновий поручитель) має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Інвест-Кредо» за кредитним договором № 014/0040/82/21 від 22.08.2012 року, що укладений між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль, правонаступником якого по вищевказаним кредитним зобов`язанням є ТОВ «ФК «Інвест-Кредо». На умовах вищевказаного Кредитного договору [PERSON] було надайо грошові кошти в розмірі 2176550,48 грн. на умовах їх повернення до 22.08.2032 року. В якості забезпечення по кредитному договору з Позивачем було укладено Іпотечний Договір від 22.08.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу Шевчук З.М. за реєстровим № 3342, предметом якого є: будинок, загального площею 278,2 кв.м., житловою площею 93,5 кв.м., що в цілому складається з: Житловий будинок літера А, сарай літера Б, убиральня літера В, альтанка літера Г, огорода 1-5, вимощення І, підпірна стійка ІІ, сарай літера Е, сарай літера Є, каналізаційна споруда ІІІ, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 3221887801:03:090:0101, загальною площею 0,1500 га. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 29 травня 2014 р`оку по справі № 363/3196/13ц солідарно з [PERSON] та [PERSON] , що є поручителем, стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 2 374 153 грн. 79 коп. Проте рішення суду залишається не виконаним. Передача на примусове виконання не надало результатів, боржники продовжують ухилятьсь від виконання кредитних зобов`язань, а тому твердження Позивача про припинення кредитного договору № 014/0040/82/21 від 22.08. 2012 року та договору іпотеки від 22.08.2012 року не заслуговують на увагу, оскільки прямо протирічать нормам законодавства. На підставі викладеного, сул відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання договору іпотеки від 05.09.2018 року за № 3326 недійсним та визнання припиненим Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. за № 3342 від 22.08.2012 року. Всі інші позовні вимоги є похідними, тому також не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed