Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

У травні 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] в яких остання просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.05.2024 року. В обґрунтування уточненій редакції позову, зазначає що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2013 року. У шлюбі з відповідачем [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу стосунки між позивачем та відповідачем розладились, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже тривалий проміжок часу кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Позивач [PERSON] 13.03.2022 року була вимушена виїхати разом з дітьми за межи України у зв`язку з військовою агресією рф, а відповідач [PERSON] залишився в Україні і на даний час сторони проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем [PERSON] та перебувають на її повному утриманні. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] так і не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання 2-х дітей. Оскільки відповідач [PERSON] є здоровою та працездатною людиною, тому як батько дітей може і повинен сплачувати аліменти. З метою захисту прав дітей на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку, позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача [PERSON] адвокат Мєдвєдєв В.В. до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 08.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 313, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.06.2013 року. У шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Амур-Нижньодніпровським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 1342, в якому в графі «батьки» зазначені: мати [PERSON] та батько [PERSON] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 875, в якому в графі «батьки» зазначені: мати [PERSON] та батько [PERSON] . Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем [PERSON] на території Республіки Польщі, про що свідчать надані позивачем повідомлення про присвоєння дітям та позивачу «PESEL» для перебування на території Республіки Польщі. За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, не скористався своїм правом надання суду відзиву на позовну заяву або інших заяв та клопотань по суті справи. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачем [PERSON] розмір аліментів на двох дітей є беззаперечним, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.05.2024 року до повноліття дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач [PERSON] є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20\~гривень.

Outcome: approved