Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»(далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики. Позовна заява мотивована тим, що 08 жовтня 2023 року та 15 жовтня 2023 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») в електронній формі було укладено два договори позики № 76874722, №4985913, відповідно до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти у позику та зобов`язався сплатити відсотки на користування ними. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав (відступив) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 22 від 11 квітня 2024 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 76874722 в сумі 31 275 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9 000 грн, заборгованість за відсотками - 22 275 грн. Відповідно до реєстру боржників № 23 від 11 квітня 2024 року до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 4985913 в сумі 24 040 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6 000 грн, заборгованість за відсотками - 18 040 грн. З урахуванням викладеного, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з [PERSON] заборгованість за двома договорами позики у загальній сумі 55 315 грн, а також судові витрати. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Савченко Я.В. надіслала до суду відзив, в якому просила відмовити у позові. Відзив мотивувала тим, що належними та допустимими доказами на підтвердження наявності заборгованості за банківськими операціями можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, а саме виписки по особовому рахунку клієнта, оскільки такі згідно закону фіксують факти здійснення господарських операцій. Проте, надані позивачем документи, в тому числі розрахунок заборгованості, не доводять факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки не є документами первинного бухгалтерського обліку, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того позивачем не доведено, що номер банківської карти, на яку здійснювалось зарахування коштів, належить саме відповідачу. Звертає увагу суду на відсутність порушеного права позивача. Також вказує, що відсутні докази укладення кредитного договору, оскільки спірний кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону України «Про електрону комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис». Вважає, що позивачем не доведено отримання відповідачем будь-яким чином одноразового ідентифікатора, відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах кредитора, докази ідентифікації номеру телефону, який би належав позивачу. Зауважує, що у позивача відсутнє право вимоги до відповідача, оскільки не доведено факт здійснення переходу права вимоги до позивача за кредитним договором, також відсутні докази оплати за договором факторингу, що є також самостійною підставою для відмови у позові. Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» правом на подання відповіді на відзив не скористався. Серед іншого в позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Представник відповідача - адвокат Савченко Я.В. у відзиві на позовну заяву, серед іншого вказала про розгляд справи у її та відповідача відсутності. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів. Процесуальні дії у справі 15 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом 08 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики ) №76874722, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «eFnYV70DYA», за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути суму грошових коштів та сплатити проценти в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1 Договору) (арк. спр. 7-8). Відповідно до умов Договору Товариство надало відповідачу позику у розмірі 9 000 гривень; строк позики (строк договору) - 30 днів; процентна ставка (базова, фіксована) становить 2,5 % в день; дата надання позики - 08 жовтня 2023 року; дата повернення позики (останній день) - 06 листопада 2023 року; знижена процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності) - 0,75 % в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період воєнного стану) - 2,70 % в день; пеня (не застосовується в період воєнного стану) - 2,70 % в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1186,17 %; орієнтовна загальна вартість позики - 11 025,00 гривень (п. 2.1 - 2.3 Договору). Позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу після реалізації позичальником такого права (п.6 Договору). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 76874722 доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, розмір яких становить 2 025 грн (арк. спр.9). Крім того, 15 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (із фіксованою диференційованою процентною ставкою) №4985913, який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «W2rgJD73ia», за яким позикодавець зобов`язується передати позичальнику грошові кошти на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути суму грошових коштів та сплатити проценти в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1 Договору) (арк. спр. 17-19). Відповідно до умов Договору Товариство надало відповідачу позику у розмірі 6 000 гривень; строк позики (строк договору) - 30 днів; базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) становить 31,21% в день; базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) становить 3,00% в день, дата надання позики - 15 жовтня 2023 року; дата повернення позики (останній день) - 14 листопада 2023 року; знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 0,01 % в день; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується в період воєнного стану) - 3,50 % в день; пеня (не застосовується в період воєнного стану) - 3,50 % в день; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2 698,53 %; орієнтовна загальна вартість позики - 7 890 гривень (п. 2.1 - 2.4 Договору). Позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу після реалізації позичальником такого права. (п.6 Договору). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором № 4985913 доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, розмір яких становить 1 890 грн (арк. спр.19 на звороті). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору, про що також були складені акти прийому - передачі реєстру боржників за реєстрами боржників №22,23. Також між сторонами договору факторингу було укладено додаткову угоду №2 від 28 липня 2021 року, додаткову угоду №22 від 11 квітня 2023 року, здійснено продаж права вимоги згідно Реєстру боржників №22,23 від 11 квітня 2024 року (арк.спр.10-11, 12,13,14,20). Відповідно до витягу з реєстру боржників №22 до договору факторингу 14/06/21 від 14 червня 2021 року, від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики №76874722 на загальну суму 31 275 гривень (арк. спр. 15). У наданому позивачем розрахунку заборгованості зазначено, що заборгованість [PERSON] за договором позики №76874722 від 08 жовтня 2023 року станом на 30 вересня 2024 року становить 31 275 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 9 000 грн, заборгованість за відсотками - 22 275 грн(арк. спр.16). Відповідно до витягу з реєстру боржників №23 до договору факторингу 14/06/21 від 14 червня 2021 року, від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики №4985913 на загальну суму 24 040 гривень (арк. спр. 21). У наданому позивачем розрахунку заборгованості зазначено, що заборгованість [PERSON] за договором позики №4985913 від 15 жовтня 2023 року станом на 30 вересня 2024 року становить 20 040 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6 000 грн, заборгованість за відсотками - 18 040 грн(арк. спр.22). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази, зокрема свідоцтва про реєстрацію фінансової установи (арк.спр. 23,29) підтверджують, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги відпервісного кредитора до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами позики №76874722 від 08 жовтня 2023 року, №4985913 від 15 жовтня 2023 року, укладеним між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . Доводи представника відповідача стосовно не доведеності переходу права вимоги від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договорами позики суд вважає безпідставними, оскільки повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі договором факторингу №14/06/21, з додатковими угодами до нього, актами прийому - передачі реєстру боржників з витягами з останніх. Стосовно стягнення заборгованості за договором позики За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою, третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Сторони у процесі користуються своїми правами на власний розсуд, обирають спосіб захисту порушених прав, надають суду докази на підтвердження своєї правової позиції та спростування заперечень іншої сторони, при цьому тягар доказування повністю покладається на сторони. Згідно із положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). Суд вважає доведеним позивачем факт укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] двох договорів позики - №76874722 від 08 жовтня 2023 року та №4985913 від 15 жовтня 2023 року в електронній формі та надання відповідачу коштів у позику, оскільки договори підписані за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6, 207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідач у відзиві на позовну заяву (письмових поясненнях) зазначив про відсутність доказів передання йому грошових коштів та наявності заборгованості за договорами, проте сам факт отримання позики не заперечив. Водночас відповідачем не надано жодного переконливого доказу, який би спростовував ці обставини, не просив суд витребувати докази, зокрема первинні бухгалтерські документи, дані про належність йому номера банківської карти. Стосовно розміру заборгованості за договорами позики. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позиковими коштами припиняється після спливу визначеного цим договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12), від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16), від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами договору позики №76874722 від 08 жовтня 2023 року сторони встановили строк позики 30 днів (до 06 листопада 2023 року), а тому із урахуванням розміру неповернутої позики - 9 000 гривень, процентної ставки і строку позики, розмір заборгованості за відсотками становить 6 750 грн (9 000 х 2,50% х 30), а розмір загальної заборгованості за договором становить 15 750 гривень (9 000 + 6 750). За умовами договору позики №4985913 від 15 жовтня 2023 року сторони встановили строк позики 30 днів (до 14 листопада 2023 року), а тому із урахуванням розміру неповернутої позики - 6 000 гривень, процентної ставки (31,21% в день за перший день користування позикою; 3,00% в день з другого дня користування позикою до дати повернення) і строку позики, розмір заборгованості за відсотками становить 7 092,60 грн (6 000 х 31,21% х 1 = 1872,60), (6 000 х 3,00% х 29 = 5 220), а розмір загальної заборгованості за договором становить 13 092,60 гривень (6 000 + 7 092,60). Однак, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування коштами за договором позики №76874722 від 08 жовтня 2023 року в розмірі 22 275 гривень, а за договором позики №4985913 від 15 жовтня 2023 року в розмірі 18 040 грн, тобто як за період строку позики, так і після закінчення цього строку. Доказів пролонгації строку користування позикою відповідно до п. 6 Договорів суду не надано. Виходячи із викладеного, суд відхиляє надані позивачем розрахунки заборгованості, згідно з яким заборгованість відповідача за договором позики №76874722 від 08 жовтня 2023 року складає 31 275 грн, а за договором позики №4985913 від 15 жовтня 2023 року складає 20 040 грн, оскільки такі проведені без урахування умов договорів, а також всупереч вимог закону. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 578,79 грн (28 842,60 х 100 : 55 315 = 52,14 х 3 028 : 100 = 1 578,79). Підстав для стягнення з відповідача витрат пов`язаних із витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, у розмірі 1 514 грн, про які вказує позивач у позовній заяві суд не знаходить, оскільки такі заходити в межах даної цивільної справи не вчинялись.

Outcome: partial