Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дати подання позову та до закінчення її навчання, тобто до 30.06.2025 року. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2010 року було розірвано. Від даного шлюбу у них є донька [PERSON] , [INFO] . На даний час донька є повнолітньою і навчається на 2 курсі денної форми навчання історичного факультету Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько, добровільно матеріальної допомоги на час навчання не надає, тому вона змушена звернутись до суду із вказаним позовом. 13.09.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 28.11.2022 року відповідачем [PERSON] через канцелярію Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№12773 було надано відзив на позовну заяву, в якому останній позовних вимог не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання доньки під час навчання, оскільки в результаті ракетного обстрілу військової частини отримав тяжкі тілесні ушкодження, згідно до акту огляду медико- соціальної експертної комісії від 03.10.2022 року є інвалідом першої групи «Б», потребує постійного стороннього догляду. Єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності. Крім того на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№11233 від 18.10.2022 року про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Івасишин В.П. не з`явились, представник відповідача надав заяву, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№16907 від 11.12.2024 року про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.07.2017 року. Згідно копії довідки №14605 від 07.09.2022 року, виданої Уманським державним педагогічним університетом імені Павла Тичини [PERSON] є студенткою 2 курсу освітнього ступеня бакалавр, спеціальності 014.03 історичного факультету Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Аналогічна правова позиція була висловлена і Верховним Судом у постанові від 20 серпня 2018 року по справі № 559/379/17-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 78, 81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачка як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів посилається на те, що вона навчається на денному відділенні та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, проте жодного доказу цього суду не надала. Так, до матеріалів справи додана лише копія довідки Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини № 14605 від 07.09.2022 року, в якій вказано про те, що донька позивачки [PERSON] навчається на 2 курсі освітнього ступеня бакалавр, спеціальності 014.03, освітньої програми «середня освіта (історія. Правознавство) історичного факультету Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, денна форма навчання, за бюджетом, термін закінчення навчання 30.06.2025 року. Проте, чи отримує вона стипендію та якщо отримує, то в якому розмірі, до матеріалів справи не додано. Також позивачка не підтвердила належними доказами того, що відповідач [PERSON] може надавати допомогу їй у зв`язку з навчанням доньки - до матеріалів справи взагалі не долучено жодного доказу на підтвердження того, що останній є працездатним та має достатній заробіток чи інший дохід для утримування себе та повнолітньої доньки. Натомість відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено копію довідки військово-лікарської комісії №179 від 05.07.2022 року, з якої вбачається, що проведено медичний огляд ВЛК військової частини [NUMBER] . Встановлений діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: ампутаційна кукса лівої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини стегна внаслідок вибухового поранення і травматичної ампутації лівої гомілки , вогнепального осколкового перелому правої малогомілкової кістки з дефектом м`яких тканин; травматичної ампутації 2,3,4 пальців лівої кістки; опіку полум`ям грудної клітки, спини та правого стегна ІІ ст.(20%); опіку дихальних шляхів, травматичного шоку ІІ ст.; опікової хвороби; проникаючого склерального осколкового порання з внутрішньо очним стороннім тілом, травматичної катаракти правого ока, мікрохірургічної ленсектомії, вітректомії з видаленням стороннього тіла правого ока. Афакія, авітрія правого ока. Стан після ЗЧМТ, струсу головного мозку; акубатотравми у вигляді підгострої двобічної змішаної приглуховатості та перфорацією правої та лівої барабанних перетинок. ПХО вогнепальних ран правої гомілки, ран лівої кисті, ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні в/3 лівого стегна, повторної ХО вогнепальних ран правої гомілки, ран лівої кисті, заміна VAC-системи, видалення VAC-системи, аутодермопластики рани гомілки. Травма пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 ААГ №391464 [PERSON] , [INFO] має першу «Б» групу інвалідності безстроково. Потребує постійного стороннього догляду. До того ж, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.07.2013 року відповідач є батьком неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . А тому, зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність такої умови для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, як наявність у батьків можливості надавати таку допомогу - відповідач хворіє, є інвалідом першої "Б" групи, пов"язаної із захистом Батьківщини пожиттєво і потребує постійного стороннього догляду і лікування, на його утримання перебуває малолітня дитина, а позивачка не довела належними та допустимими доказами того, що відповідач має додаткові джерела доходу, що надавало б йому можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини. З огляду на викладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed