Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

У серпні 2024 року до суду надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області, третя особа Рівненська державна нотаріальна контора Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, у якій прохає суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] та на 2/4 частки квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовної заяви зазначає, що вона є спадкоємцем за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з чим відкрилася спадщина, яка складається із квартири за адресою: [ADDRESS] та 2/4 частки за адресою: [ADDRESS] . Станом на зараз позивачка є внутрішньо переміщеною особою, згідно довідки від 21.08.2023 № 5612-5002916858 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . На своє звернення до Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину отримала Постанову про відмову у здійсненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на майно померлої [PERSON] . Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення даного спору в позасудовому порядку, остання вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник відповідача - Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та вирішити справу на розсуд суду. Представник третьої особи Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області в судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином, письмових пояснень не надав. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що на теперішній час позивач є внутрішньо переміщеною особою відповідно до Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб згідно довідки від 21.08.2023 № 5612-5002916858, фактично проживає за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 28) [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а. с. 23) Після її смерті відкрилася спадщина на об`єкти нерухомого майна (квартири), за адресою: [ADDRESS] та 2/4 частки за адресою: [ADDRESS] . Згідно із ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [INFO] позивачка [PERSON] , яка є дочкою померлої [PERSON] ,що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 24) та копією свідоцтва про шлюб (а.с. 25), звернулася з заявою до державного нотаріуса Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Діанової А.Ю.. із заявою про прийняття спадщини. Перевіривши матеріали спадкової справи № 69/2024, після смерті [PERSON] , що були направлені на адресу суду відповідно до ухвали про витребування доказів державним нотаріусом Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Діановою А.Ю. листом від 02.10.2024 року № 1819/02-14, що надійшли на адресу суду 09.10.2024 року, встановлено, що спадкова справа зареєстрована на підставі заяви позивача по справі [PERSON] , поданої 31.01.2024 року. Згідно матеріалів спадкової справи № 69/2024 встановлено, що інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину, або зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або з заявою про відмову від прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не має. 12.03.2024 року постановою державного нотаріуса Рівненської державної нотаріальної контори Рівненської області Діановою А.Ю.,позивачу відмовлено у здійсненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», яка вмотивована тим, що відсутні правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності на майно померлої [PERSON] . Стосовно належності спадкового майна спадкодавцеві [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як зазначено у відповіді Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області за № 0.53/15-1927/0/8-24 від 19.04.2024, наданої на звернення представника позивачки щодо надання інформації про зареєстроване право власності на об`єкти нерухомого майна (квартири), за адресою: [ADDRESS] та 2/4 частки за адресою: [ADDRESS] , вказано, що по квартирі [ADDRESS] : Договір міни від 30.01.1996 року посвідченого державним нотаріусом Вугледарською державною нотаріальною конторою Бурш Л.І. який за реєстрований за № 149. Згідно договору міни частки вищезгаданої квартири належать [PERSON] , та частки вищезгаданої квартири належать [PERSON] , що складається з однієї кімнати, загальною площею 29,7 кв.м. в тому числі жилою площею 15,0 кв.м. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.05.2009 р. видане державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори Бурш Л.І. яке зареєстроване в реєстрі № 914. Згідно свідоцтва про право спадщину за заповітом спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] . Спадкове майно, на яке в указаній частці видано свідоцтво складається : ( одна друга ) частки квартири номер [ADDRESS] , що складається з однієї кімнати загальною площею 30.6 кв.м. в тому числі житловою площею 15,0 кв.м. котра належала померлій на підставі договору міни, посвідченого 30.01.1996 р. Вугледарською державною нотаріальною конторою, за реєстром № 149 та зареєстрованого 02.01.2009 р. КП «Бюро технічної інвентаризації м. Вугледар в реєстраційній книзі № 2/18 за записом № 5079. Згідно свідоцтва проправо на спадщину за заповітом від 19.05.2009р. видане державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори Бурш Л.І. яке зареєстроване за №937. Згідно свідоцтва про право спадщину за заповітом спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] є [PERSON] , спадкове майно, на яке в указаній частці видано свідоцтво , складається : ( одна друга ) частки квартири номер [ADDRESS] , що складається з однієї кімнати загальною площею 30,6 кв.м. в тому числі житловою площею 15,0 кв.м. По квартирі [ADDRESS] , вказано, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру ( будинок) від 12.11.2001 року № 02569, що видане керівником Управління житлово-комунального господарства Новак В.І. право власності належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа квартири становить 40,86 кв.м. Вугледарська міська військова адміністрація Волноваського району Донецької області додатково надала суду належним чином засвідчені копії вищевказаних документів, що на теперішній час наявні в архівній справі КУ «Керуюча з житлово-комунальних послуг «Вугледарської міської територіальної громади», щодо квартири за адресою: адресою: [ADDRESS] та 2/4 частки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Крім того, як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформовано 07.08.2023 року, номер інформаційної довідки №341775314, вказано, що спадкодавиці [PERSON] належить квартира за адресою: адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 273, виданий 06.05.2016, Вугледарською державною нотаріальною конторою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 920933314148).(а.с. 22). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформовано 07.08.2023 року, номер інформаційної довідки №341767211, вказано, що спадкодавиці [PERSON] належить частина квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 272, виданий 06.05.2016, Вугледарською державною нотаріальною конторою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 920683414148).(а.с. 19). Суб`єкт права спільної сумісної власності [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] успадкувала частку в розмірі квартири [ADDRESS] . З врахуванням, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 12.11.2001 року № 02569, була суб`єктом права спільної сумісної власності вказаної квартири, відповідно в розмірі її частки становить 2/4. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно п. 1.2. Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 №282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до п. 4.9. Глави 10 Розділу II Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів (п. 4.12. Глави 10 Розділу II Порядку). При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п. 4.14. Глави 10 Розділу II Порядку). При цьому, згідно п. 4.16 Глави 10 Розділу II Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до пункту 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними, зокрема, у разі неможливості одержати у відповідних органах правовстановлюючий документ на підтвердження права. Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку в порядку ст. 392 ЦК України є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Аналогічна правова позиція викладена у висновках Верховного Суду у постановах від 02.05.2018 р. у справі № 914/904/17, від 27.06.2018 у справі № 904/8186/17, від 11.04.2019 у справі № 910/8880/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18. Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилається на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і ця обставина унеможливила отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері в нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позивачем вжито всіх заходів для відновлення порушеного права, отже у даному випадку для позивача єдиним способом захисту його прав є визнання за нею у судовому порядку права власності в порядку спадкування за законом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved