Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 92206,79 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем укладено Кредитний договір №0667709110/2 від 10.01.2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Позикодавець надав обумовлену договором суму кредитних коштів, натомість позичальник не виконав зобов`язання щодо повернення коштів, а тому має заборгованість у сумі 28198,01 грн., з яких: 5229грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22969,01 грн. - сума заборгованості за відсотками.\~ Також, між ТОВ «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено Кредитний договір №6215429213 від 25.05.2021. На підставі зазначеного договору позикодавець надав обумовлену договором суму кредитних коштів, натомість позичальник не виконав зобов`язання щодо повернення коштів, а тому має заборгованість у сумі 46571,28 грн., з яких: 29681,16грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3519,21 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 13370,91 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками. Крім того, між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та відповідачем укладено Кредитний договір №2335116234/763540 від 13.01.2022. На підставі зазначеного договору позикодавець надав обумовлену договором суму кредитних коштів, натомість позичальник не виконав зобов`язання щодо повернення коштів, а тому має заборгованість у сумі 17347,50 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9937,50 грн. сума заборгованості за відсотками.. У подальшому, через укладання договорів факторингу, до Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло права вимоги до відповідача за вищезазначеними кредитними договорами у загальному розмірі 92206,79 грн. Оскільки відповідач у добровільному порядку не здійснює погашення заборгованості як на користь попередніх кредиторів, так і на користь нового кредитора, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.05.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України, у позовній заяві не заперечував проти розгляду\~ справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач, який має зареєстрований електронний кабінет, у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5 ст.14 ЦПК України. Правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено Кредитний договір №0667709110/2 від 10.01.2022 в тому числі на умовах фінансового кредиту\~ за умовами програми «MoneyBOOM Loyal+». Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту\~ та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладені цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. В анкеті-заявці на отримання кредиту [PERSON] просив надати йому кредит в розмірі 5229 грн., терміном на 12 місяців, шляхом перерахування коштів на платіжну картку [NUMBER] , зазначив паспортні дані, РНОКПП, електронну пошту та номер мобільного телефону. За умовами договору відповідач отримав кредит на таких умовах: розмір кредиту 5229 грн., строк користування кредитом 12 місяців, номінальна відсотка ставка 1,4 за один день користування кредитом, що застосовується за умови дії програми лояльності, річна номінальна відсоткова ставка 511%, що застосовується за умови дії програми лояльності; пільгова відсоткова ставка 1,75 % за один день користування кредитом, що застосовується за умови дії програми лояльності; річна пільгова відсоткова ставка 638,75 %, що застосовується за умови дії програми лояльності; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 37970,4 грн.; реальна річна відсоткова ставка за кредитом становить 13237,01 %; відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом застосовується у випадках передбаченими Правилами; Річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності. Акцепт оферти від 10.01.2022 на укладення договору позики, та паспорт споживчого кредиту підписані споживачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідно до квитанції від 10.01.2022 грошові кошти в сумі 5229 грн. ТОВ «Інфінанс» перераховано на картку, зазначену в анкеті позичальника. 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.11.2022 до договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 28198,01 грн., з яких: 5229грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22969,01 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] був укладений кредитний Договір №6215429213 від 25.05.2021. В п.п. 2.1. Кредитного договору №6215429213 від 25.05.2021 зазначено, що всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких Позичальник приєднується підписавши цей Договір. Загальна сума кредиту складає 42760 грн. В п.5 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» викладено Інформацію щодо орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника 76015,15 грн. Відповідно до п.8 Паспорту кредиту позичальник підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних них умов кредитування та підтвердив отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які можуть бути, в тому числі в разі невиконання зобов`язань за договором. Згідно п. 4 Паспорту кредиту «Основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника» від ТОВ «ФК «ЦФР» передбачено: Сума/ліміт кредиту 42760 грн.; Строк, на який надається кредит - 24 місяці. 27.01.2023 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено про відступлення права вимоги №20230127, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27.01.2024 до договору відступлення права вимоги №20230127 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 46571,28 грн., з яких: 29681,16грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3519,21 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 13370,91 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками. Крім того, між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2335116234/763540 від 13.01.2022. За умовами цього договору позикодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 7500,00 грн., строк кредитування 30 днів, тип процентної ставки фіксована, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 1,25% в день. Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. Відповідно до п.п. 1.4. кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідно до п.п. 3.4.2. договору позичальник зобов`язується своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому договором. Відповідно до п. 5.2 договору сторони дійшли згоди, що всі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються шляхом підписання Сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію». 12.08.2022 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 12082022, у відповідності до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 12082022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 17437,50 грн., з яких: 7500грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9937,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. До правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню такі норми права. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Судом установлено, що [PERSON] уклав кредитний договір з ТОВ «Інфінанс» та з ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із Законом України «Про електронну комерцію». Договір з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» підписано позичальником особистим підписом. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач ознайомився і погодився з умовами договорів №0667709110/2 від 10.01.2022, №2335116234/763540 від 13.01.2022 тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Як вбачається з матеріалів справи, Договори позики №0667709110/2 від 10.01.2022 ,\~ №6215429213 від 25.05.2021, №2335116234/763540 від 13.01.2022\~ містять основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суми позики, дату їх видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання позики. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення [PERSON] вищезазначених кредитних договорів. Після закінчення строку позики позичальник не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Згідно з статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Матеріали справи містять належні докази переходу права вимоги за кредитними договорами №0667709110/2 від 10.01.2022, №6215429213 від 25.05.2021, №2335116234/763540 від 13.01.2022\~ на підставі договорів факторингу та договору відступлення права вимоги. Оскільки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за вищезазначеними договорами, а відповідач в порушення умов Договорів позики не виконав своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитними договорами №0667709110/2 від 10.01.2022, укладеним відповідачем з\~\~ ТОВ «ІНФІНАНС», №6215429213 від 25.05.2021, укладеним відповідачем з\~\~ ТОВ «Центр фінансових рішень», №2335116234/763540 від 13.01.2022 укладеним відповідачем з\~ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА». Проте, з наданими позивачем розрахунками за договором №2335116234/763540 від 13.01.2022 укладеним відповідачем з\~ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» суд не погоджується з огляду на наступне. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частинами першою - третьою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contraproferentem (лат. Verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Отже з урахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договором позики, №2335116234/763540 від 13.01.2022 укладеним відповідачем з\~ ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 30 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти і, враховуючи визначену фіксовану процентну ставку за кредитоми, нарахування процентів має проводитися на рівні фіксованої процентної ставки в розмірі 1,25% відсотків на добу. Тому, за підрахунками суду, відсотки за вказаним договором становлять 2812,50 грн. (7500 грн. х 1,25%\~ 30). Враховуючи, що позивач просить стягнути з відповідача проценти в сумі 9937,50 грн. за період, який виходить за межі строку кредитування, то суд дійшов висновку, що за кредитним договором укладеним відповідачем ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за відсотками в розмірі 2812,50 грн., тобто у межах погодженого сторонами строку кредитування. Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі. Відтак, надані позивачем витяги з реєстру боржників до договорів факторингу не можуть вважатися належним доказом наявності такої заборгованості. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] не повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаних кредитних договорів, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами: №0667709110/2 від 10.01.2022, у сумі 28198,01 грн., з яких: 5229грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22969,01 грн. - сума заборгованості за відсотками; №6215429213 від 25.05.2021, у сумі 46571,28 грн., з яких: 29681,16грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3519,21 грн. - сума заборгованості за річними відсотками; 13370,91 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками; №2335116234/763540 від 13.01.2022 у сумі 10312 грн., з яких: 7500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2812,50 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно платіжного доручення при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі\~ 3028 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 66635,40 грн., з яких задоволено вимоги на суму 57676 грн., тому з відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2631,54 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial