Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що перебувала у зареєстрованому 09.08.2008 року з відповідачем шлюбі, який за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2008 року розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , яка народилася [INFO] , яка наразі проживає з нею, знаходиться на її утриманні, грошова допомога, яку відповідач надає має вкрай несистематичний характер. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Позивачка в судове засідання не прибула, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає частково в розмірі 1/6 частки від його доходу, оскільки на його утриманні перебуває ще малолітня донька та повнолітній син, на якого колишня дружина просить також стягнути аліменти. Крім того, на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому 09 серпня 2008 року шлюбі, який за рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28.04.2017 року розірвано, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.08.2008 р., рішенням Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/1286/17 від 28.04.2017 р., яке набрало законної сили 11.05.2017 року. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.12.2008 року. [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. В провадженні судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа №;483/1404/24 про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) боржника до закінчення навчання. За відомостями із сайту Судова влада, справа призначена до судового розгляду на 20.01.2025 р. З долученої відповідачем виписки по рахунку від 25.10.2024 р. вбачається, що відповідач починаючи з 09.04.2019 р. перераховував на картковий рахунок позивачки [PERSON] грошові кошти, в середньому суми переказів від 6 до 8 тис. грн. Відповідач є працездатною людиною, відомостей про тяжкий стан здоров`я, перебування на обліку, наявність хронічних захворювань суду не надано. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом\~статті 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частини першої\~статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто,\~СК України\~визначає можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів та не пов`язує це з заявою платника аліментів та мінливості його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом не можуть бути прийняті до уваги посилання на перебування на його утриманні старшого сина, який досяг повноліття, оскільки відповідно до роз`яснень викладених у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Крім того, рішення у справі про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини не прийнято, а відтак, у суду відсутні підстави для зменшення частки для визначення розміру аліментів. Також не можуть бути прийняті судом до уваги посилання відповідача на перебування на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки доказів сумісного проживання та прийняття відповідачем будь-якої фінансової участі у їх утриманні суду не надано. Позивачка, звертаючись до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини визначила мінімально гарантований розмір аліментів на дитину, а відтак, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку боржника. Наявність у відповідача ще однієї малолітньої дитини та судової справи про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання жодним чином не впливають на визначений судом розмір, оскільки відповідачем не надано відомості щодо його доходів, при цьому він періодично здійснював платежі, які значно перевищують прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що за приписами статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі\~ст. 191 СК України\~аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 10.10.2024 р. За приписами\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., з огляду на звільнення позивачки від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved