Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 4682197, відповідно до умов якого товариство надало Позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором в розмірі 5\~000 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі визначеному договором. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченими умовами Кредитного договору. 29.11.2021 року було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4682197. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за кредитним договором № 4682197, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані кредитні кошти. Загальний розмір заборгованості за Кредитним договором № 4682197 від 27.07.2021 року становить 36 990 грн. 75 коп., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 4\~500 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 32 490 грн. 75 коп. У зв`язку\~з цим,\~просить стягнути\~з відповідача\~на користь\~ТОВ «Коллект\~Центр» вищезазначену\~заборгованість,\~витрати по\~сплаті судового\~збору та\~витрати на\~правову допомогу\~в сумі\~13\~000\~грн. 01 листопада 2024 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача до судового засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала частково. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Як встановлено в судовому засіданні, 27.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 4682197, відповідно до умов якого товариство надало Позичальнику грошові кошти відповідно до умов передбачених цим договором в розмірі 5\~000 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі визначеному договором. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченими умовами Кредитного договору. 29.11.2021 року було укладено договір № 29-11-102 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4682197. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за кредитним договором № 4682197, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Позивач зазначає у позовній заяві, що станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані кредитні кошти. Загальний розмір заборгованості за Кредитним договором № 4682197 від 27.07.2021 року становить 36 990 грн. 75 коп., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 4\~500 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 32 490 грн. 75 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. При цьому, відповідач визнає позовні вимоги частково. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частинами 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Як вбачається з матеріалів справи, спірний кредитний договір містить основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму позики, дату її видачі, строк повернення грошових коштів, розмір процентів, умови кредитування. Зокрема, у зазначеному договорі, сторони погодили суму договору, строк дії договору, процентну ставку за користування кредитом. Як вбачається з наявних в матеріалах справи кредитного договору, такий договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За вказаних обставин суд вважає встановленим факт укладення відповідачем кредитного договору з ТОВ «МІЛОАН», правонаступником якого є ТОВ\~«Вердикт Капітал», а в подальшому ТОВ «Коллект Центр» із дотриманням вимог статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Товариство свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.\~Відповідач не виконав своїх зобов`язань та не погасив кредитну заборгованість. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитодавця у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. За змістом статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З аналізу долучених до матеріалів справи доказів підтверджений факт відступлення права вимоги грошової вимоги ТОВ «МІЛОАН» на користь ТОВ «Вердикт Капітал», та в подальшому до ТОВ «Коллект Центр» до боржника [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Вирішуючи питання щодо розміру такої заборгованості по укладеному договору, суд вказує, що за абз. 2 ч. 1\~ст. 1048 ЦК\~в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, суд вказує, що приписи абз. 2 ч. 1\~ст. 1048 ЦК\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, суд вважає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч. 2\~ст. 1050 ЦК. Отже, у відповідності до кредитного договору позики № 4682197 від 27.07.2021 року, укладеного з ТОВ «МІЛОАН» передбачено, що сума кредиту становить 5\~000 грн. (п.п. 1.2. договору); кредит видається строком на 24 дні з 27.07.2021 (п.п. 1.3 договору), термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) 20.08.2021. Проценти за користування кредитом: 12.00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.6). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. \~ \~ \~ \~Так, позивачем у позові вказано, що заборгованість відповідача по вказаному кредитному договору становить 36 990 грн. 75 коп., з яких: 4 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 32 490 грн. 75 коп. сума заборгованості за відсотками. Так, згідно наданого позивачем Додатку № 3 до договору факторингу № 29-11-102 від 29 листопада 2021 року, а саме Реєстру боржників загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором становила 17\~415 грн. 75 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 4\~500 грн., заборгованість за відсотками 12\~915 грн. 75 коп. Тобто, до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] на суму 17\~415 грн. 75 коп. В подальшому, згідно Додатку № 3 до Договору про відступлення прав вимоги від 10.01.2023, а саме Реєстру боржників, загальна сума заборгованості [PERSON] становила вже 36\~990 грн. 75 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 4\~500 грн., заборгованість за відсотками 32\~490 грн. 75 коп. При цьому, позивачем до матеріалів справи не було долучено розрахунків за вказаним кредитним договором, за яким утворилась заборгованість відповідача перед первісним кредитором саме на суму 36 990 грн. 75 коп. Таким чином, суд відхиляє посилання ТОВ «Коллект Центр» на доведеність розміру боргу відповідача перед позивачем у зазначеному в позовній заяві розмірі за кредитним договором, оскільки суд позбавлений можливості перевірити, зокрема, правильність нарахування розміру відсотків та відповідно період їх нарахування. Окремо, позивачем також було заявлено клопотання про витребування доказів, зокрема, витребувати інформацію в АТ КБ «ПриватБанк» про те, чи видавалася [PERSON] кредитна картка з відповідним номером, докази зарахування на картку кредитних коштів в сумі 5\~000 грн., ідентифікаційні дані власника картки. Разом з цим, суд не вбачає підстав для витребування таких доказів, оскільки відповідачем визнається та не оспорюється факт отримання кредитних коштів у зазначеному розмірі та користування такими коштами. А отже, вказане клопотання задоволенню не підлягає. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність боргу відповідача перед позивачем за кредитним договором № 4682197 саме в сумі 17 415 грн. 75 коп., з яких 4 500 грн.\~заборгованість по основній сумі кредиту та 12 915 грн.\~75 коп. заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги, що повністю узгоджується із умовами такого кредитного договору. Тому, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 4682197 від 27.07.2021 року в сумі 17 415 грн. 75 коп. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 425 грн. 62 коп., що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (17415,75 грн. х 100% / 36\~990,75 грн. х 3 028 грн.). Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 13\~000 грн., суд приходить до наступного. Згідно положень ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, враховуючи категорію справи, обсяг виконаних робіт та наданих адвокатом послуг, значення справи для сторони позивача, співмірність даних витрат, які в даному випадку суд вважає завищеними, тому суд приходить до висновку, що підлягають до задоволенню витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved