Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить визнати його батьком - [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису № 4 від 05 січня 2016 року про народження дитини зазначивши відомості про нього як батька дитини, змінити прізвище дитини на « [PERSON] »; визнати його батьком - [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису № 90 від 12 жовтня 2017 року про народження дитини зазначивши відомості про нього як батька дитини, змінити прізвище дитини на « [PERSON] »; визнати його батьком - [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису № 99 від 06 листопада 2019 року про народження дитини зазначивши відомості про нього як батька дитини, змінити прізвище дитини на « [PERSON] »; визнати його батьком - [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису № 101 від 2 липня 2021 року про народження дитини зазначивши відомості про нього як батька дитини, змінити прізвище дитини на « [PERSON] ». В обґрунтування позову зазначив, що з 2010 року він разом з відповідачкою проживають однією сім`єю, як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу, в період спільного проживання у них народилося шестеро спільних дітей. Батьком дітей з прізвищем « [PERSON] » був зареєстрований в органах РАЦС при видачі свідоцтва про народження зі слів матері, тобто на підставі ст. 135 СК України, але позивач є біологічним батьком всіх дітей, з якими вони проживають однією родиною. Для підтвердження факту батьківства позивач звернувся до Медико-генетичного центру «Мама Папа» щодо проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження та згідно висновку ймовірність його батьківства складає 99, 999999 %. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що позов визнає в повному обсязі, проти задоволення позову та прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечує, наслідки визнання позову розуміє, а саме, те що може бути прийнято рішення по суті з задоволенням позовних вимог. Третя особа Миколаївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) свого представника до суду не направили, про дату, місце та час судового засідання повідомлені відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дитиною дитини. Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідно до Довідки, виданої Партизанським старостатом Первомайської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області - гр. [PERSON] , [INFO] дійсно зареєстрований з 29.07.2004 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , але проживав з цивільною дружиною [PERSON] з 2010 року та має спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з червня 2010 року до березня 2022 року, виїхав у зв`язку з проведенням активних бойових дій на території села Благодатне. У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Судовим розглядом встановлено, що при реєстрації народження дітей запис про батька був здійснений зі слів матері дітей, тобто згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Дане підтверджується наявними у справі копіями відповідних актових записів про народження дітей. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначено за рішенням суду. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved