Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] , 11 липня 2023 року о 13 годині 00 хвилин у м. Дніпро, вул. Байкальська, 9а, керуючи транспортним засобом Daewoo Nexia, д/н [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечно, не скористалась допомогою третіх осіб, в результаті чого здійснила наїзд на транспортний засіб Ford Focus, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який був припаркований на протилежній стороні дороги, в результаті ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після чого, [PERSON] , місце дорожньо-транспортної пригоди залишила, до поліції не повідомила. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 10.9, п.2.10а Правил дорожнього руху України. Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22.09.2023 (справа № 202/14890/23), яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, відповідача [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, не підлягає доказування у даній справі питання щодо винуватості [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої автомобіль Ford Focus д/н [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник (частина третя статті 386 ЦК України) та/або особи, які мають речове право на чуже майно (статті 396 ЦК України). Згідно з пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції, чинній на час вчинення ДТП) власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху (висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14). Факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю, яким керувала особа під час ДТП. На момент ДТП титульним власником автомобілю Ford Focus д/н [NUMBER] , була і є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Позивач [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди на законній правовій підставі володів вказаним транспортним засобом, оскільки мав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , а також посвідчення водія відповідної категорії. Крім того, [PERSON] та [PERSON] з 08.02.2003 року є подружжям, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті позивача. Автомобіль придбано 30.11.2019, тобто під час перебування у шлюбі, що, поки не доведено інше, свідчить про те, що він є спільною сумісною власністю подружжя у розумінні ст.60 СК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є належним позивачем у справі. Цивільно-правова відповідальність власника легкового автомобілю Daewoo Nexia, д/н [NUMBER] , застрахована у ПрАТ «ВУСО». Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. [PERSON] , на підставі ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надала страховику заяву про виплату страхового відшкодування в якій зазначила напрямок страхової виплати безпосередньо їй, як потерпілому. Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. 16.04.2023 ПрАТ «ВУСО» була здійснена страхова виплата [PERSON] у загальному розмірі 2\~756,79 гривень за договором ОСЦПВНТЗ та 21.07.2023 здійснена додаткова виплата у сумі 3\~658,89. З копії страхової справи, судом встановлено, що сума страхового відшкодування склала 6\~415,68 грн, і розрахунок проведений на підставі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №756 від 11.04.2024. Сума розрахована виходячи з вартості відновлювального ремонту 9\~188,82 грн (9188,82 гривень - 2000,00 гривень франшиза -773,14 ПДВ) З вказаного звіту слідує, що вартість відновлювального ремонту Ford Focus д/н [NUMBER] , з урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 9\~188,82 грн (з урахуванням ПДВ); ринкова вартість Ford Focus д/н [NUMBER] 237\~041,32 грн. За приписами п 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, в редакції цієї статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 1909-IX від 18.11.2021, передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). З наданого суду звіту №756 від 11.04.2024 судом встановлено, що його складанню передував огляд експертом автомобілю Ford Focus, д/н [NUMBER] . На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховою компанією в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством. Суд приходить до висновку, що в даному випадку ПрАТ «ВУСО» свій обов`язок щодо відшкодування витрат, які пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, виконало у повному обсязі, оскільки здійснило відповідні виплати потерпілій [PERSON] . Щодо наданого [PERSON] висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №794/11-23 відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 27\~464,35 грн суд зазначає, що вказаний висновок є неналежним доказом і відхиляється судом, оскільки він не відповідає вимогам ч. 1,2,3 ст. 102 ЦПК України, не містись докладного опису проведених експертом досліджень, зроблених у результаті них висновків та обґрунтованих відповідей на питання щодо вартості матеріального збитку. Крім того, він не містить посилання на те, що він підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ПрАТ «ВУСО» на користь [PERSON] матеріальної шкоди в межах ліміту страхової суми, а з [PERSON] різниці між сплаченою страховою сумою та вартістю відновлювального ремонту у сумі 23\~823,75 грн., а також витрати на оцінку вартості матеріального збитку у сумі 3\~500,00 грн задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на лікарські засоби у сумі 3\~520,67 грн. суд зазначає, що вони також не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.24 ЗУ «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (п.24.1) Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. (п. 24.2) Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. (24.3) Відповідно до п.35.1 ст.35 ЗУ «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.\~ До заяви\~додаються:\~а)\~паспорт громадянина,\~а в\~разі його\~відсутності інший\~документ,\~яким відповідно\~до законодавства\~України може\~посвідчуватися особа\~заявника,\~якщо заявником\~є фізична\~особа; б)\~документ,\~що посвідчує\~право заявника\~на отримання\~страхового відшкодування\~(довіреність,\~договір оренди,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину),\~у разі\~якщо заявник\~не є\~потерпілим або\~його законним\~представником; в)\~довідка про\~присвоєння одержувачу\~коштів ідентифікаційного\~номера платника\~податку (за\~умови його\~присвоєння),\~якщо заявником\~є фізична\~особа; г)\~документ,\~що підтверджує\~право власності\~на пошкоджене\~майно на\~день скоєння\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~-\~у разі\~вимоги заявника\~про відшкодування\~шкоди,\~заподіяної майну; ґ)\~свідоцтво про\~смерть потерпілого\~-\~у разі\~вимоги заявника\~про відшкодування\~шкоди,\~пов`язаної\~із смертю\~потерпілого; д)\~документи,\~що підтверджують\~витрати на\~поховання потерпілого,\~-\~у разі\~вимоги заявника\~про відшкодування\~витрат на\~поховання потерпілого; е)\~документи,\~що підтверджують\~перебування на\~утриманні потерпілого,\~його доходи\~за попередній\~(до\~настання дорожньо-транспортної\~пригоди)\~календарний рік,\~розміри пенсій,\~надані утриманцям\~внаслідок втрати\~годувальника,\~-\~у разі\~вимоги заявника\~про відшкодування\~шкоди у\~зв`язку\~із смертю\~годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). (п.35.2 ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина шоста статті 81 ЦПК України встановлює, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] звертався до ПрАТ «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування обґрунтованих витрат, пов`язаних з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Отже, [PERSON] є неналежним відповідачем за вимогами про відшкодування витрат на придбання лікарських засобів, а у ПрАТ «ВУСО» обов`язок виконати вимоги ст.36 або ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає лише після отримання заяви з відповідними додатками від потерпілого. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Приписами ч. 1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, окрім іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ч.1 ст.23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп. позивач посилається на те, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу він переніс нервовий стрес, тобто зазнав моральної шкоди, яка полягає у емоційному стресі в момент ДТП. Крім того, його життя зазнало негативних змін, а саме він був вимушений звернутися за медичною допомогою до невропатолога. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оцінивши доводи позивача про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази по справі суд приходить до висновку, що [PERSON] неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення, характеру механічних пошкоджень автомобілю, переживань [PERSON] , оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 2 500 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивач [PERSON] від сплати судового збору звільнений на підставі ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а відтак з відповідача [PERSON] , з урахуванням задоволених позовних вимог, підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1\~211 грн 20 коп.

Outcome: partial