Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] мотивуючи позов тим, що останній звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 25.07.2019 року, згідно якої отримав кредит. Відповідач не виконав умови договору та має заборгованість за кредитом та відсоткам за користування кредитом станом на 13.06.2023 року в загальній сумі 93340,86 грн., яку просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 2684,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.11.2023 року судове засідання відкладено, витребувано докази. 12.03.2024 року представником відповідача через Електронний Суд подано відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що підпис відповідача на Умовах та Правилах надання банківських послуг та Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт відсутній; в анкеті не зазначено відомостей про отримання відповідачем кредитної картки тощо. 02.04.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив проводити розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вказав, що заборгованість визнає, однак з початком повномасштабного вторгнення втратив роботу, не має можливості погасити борг, картку йому банк заблокував. Суд, заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивач вказує, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 25.07.2019 року. На підтвердження зазначених обставин Банком додано до позовної заяви «анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку» без номеру від 25.07.2019 р., в якій зазначено особисту інформацію відповідача, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, серію та номер паспорта, адресу проживання, номери засобів зв`язку, тощо (арк. справи 11 том 1). Під текстом анкети-заяви міститься дата оформлення - 25.07.2019 року та особистий підпис клієнта. Відомостей щодо отримання позичальником картки та встановленого на неї кредитного ліміту дана анкета-заява не містить. Зазначені вище відомості підтверджуються копією відповідної анкети-заяви, яка містить підпис працівника банку і відбиток печатки «ПриватБанку» (арк. справи 11 том 1). Крім того, позивачем надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, інформацію про кредитування, у якій зазначено відсоткова ставка, кредитний ліміт, сплата процентів тощо на якій міститься підпис відповідача та дата ознайомлення 25.07.2019 року (арк. справи 12-14 том 1). За довідкою ПАТ КБ «Приватбанк», [PERSON] на підставі кредитного договору б/н було видано наступні картки: [NUMBER] дата відкриття 25.07.2019 р. терміном дії 03/23; [NUMBER] дата відкриття 17.12.2019 р. терміном дії 10/23; [NUMBER] дата відкриття 15.12.2021 р. терміном дії 12/25. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки вбачається, що 25.07.2019 р. відбувся старт карткового рахунка [NUMBER] та встановлення кредитного ліміту 500,00 грн.; 15.12.2021 р. збільшено кредитний ліміт до 75 тис. грн., 26.12.2022 року зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн (арк. справи 9 том 1). На підтвердження доводів про отримання відповідачем кредиту на підставі договору №б/н від 25.07.2019 року, а також на підтвердження доводів про наявність заборгованості за даним договором через неналежне виконання відповідачем умов договору, - Банком надано суду розрахунок заборгованості за період з 25.07.2019 року по 13.06.2023 року включно та вказано про наявність заборгованості у загальному розмірі 73340,86 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом (арк. справи 5-8 том 1). Крім того, банком надано виписку за договором б/н, складену 13.11.2023 р., з якої вбачається, що [PERSON] активно користувався карткою, погашав заборгованість, отримував грошові перекази. Починаючи з 12.12.2021 року перекази та погашення заборгованості припинилися, а починаючи з 12.01.2022 року (ще до початку повномасштабного вторгнення на територію України) банком почалось нарахування комісії за обслуговування та списання відсотків за користування кредитом в розмірі 3,4 % та 1,7%. Суд зазначає, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 25.07.2019 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В той же час, відповідачем 25.07.2019 року було підписано умови кредитування, (арк. справи 13-14 том 1), які передбачали настання відповідлальності у випадку прострочення виконання зобов`язань. Відповідач, проставляючи свій підпис ознайомився із вказаними умовами. В той же час, вказаними умовами не передбачено списання комісії за обслуговування, яка періодично стягувалась з карткового рахунку відповідача (12.01.2022 р., 12.02.2022 р., 12.09.2022 р., 12.10.2022 р.), а відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині та віднесення позивачем вказаних списань до заборгованості за кредитом. Враховуючи зазначені обставини суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту в загальному розмірі 93260,86 грн. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 93260,86 грн. заборгованості за кредитом є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2684 грн. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі виготовлено 16.12.2024 року.

Outcome: partial