Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла баба позивачки по батьківській лінії [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. При житті [PERSON] склала заповіт, посвідчений виконкомом Дубечненської сільської ради, згідно з яким все своє майно заповіла в рівних частинах [PERSON] (батькові позивачки) та відповідачці [PERSON] . [PERSON] не встиг прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] , помер [INFO] (у 6-місячний строк, визначений законом для прийняття спадщини. При житті [PERSON] заповіту не складав, позивачка та [PERSON] є спадкоємцями І черги за законом (діти спадкодавця). Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини, оскільки не знала про існування заповіту, складеного [PERSON] . Після смерті батька спадщину не приймала, оскільки не знала, що у нього було майно: спадкове, після смерті [PERSON] . У зв`язку з цим, просить визначити їй додатковий строк\~ для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 15.07.2024 року. 28.08.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.\~ 27.11.2024 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Позиція учасників провадження. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у ньому, просила позов задовольнити. Також пояснила, що [INFO] помер її батько- [PERSON] , який не встиг в шестимісячний строк прийняти спадщину після смерті своєї матері, та помер. Після смерті батька вона не змогла звернутися в установлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки 24.02.2022 року в країні було оголошено воєнний стан та вона терміново була вимушена виїхати з країни, а саме -01.03.2022 року. Окрім того про існування заповіту на користь її батька, їй взагалі не було відомо. Після чого вона приїжджала в Україну на 1-2 дні. Зверталася до нотаріальної контори, але нотаріус їй пояснила, що Постановою КМ України строк прийняття спадщини було продовжено, тому вона знов виїхала з країни. Тому вона вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення.( а.с.76) Представник відповідача Дубечненської сільської ради Лавренюк А.А. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила проти задоволення позовних вимог за умови достатніх правових подстав.( а.с.24) 10.09.2024 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Панасюк І.І. подав до суду відзив, згідно з яким позовні вимоги не визнає, в позові просить відмовити. Зазначає, що позивачка знала про існування заповіту, оскільки після смерті [PERSON] , разом із покійним [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] їздила до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, а тому не могла не знати про наявність заповіту. Також усі документи спадкодавиці, в тому числі заповіт, документи на спадковий будинок були у [PERSON] . Крім цього зазначає, що позивачці було відомо, що покійній [PERSON] належало 5/6 частин спадкового житлового будинку. Навесні 2024 року відповідачка [PERSON] повідомляла позивачку, що має на меті оформити право власності на спадковий житловий будинок, [PERSON] відмовляється від своєї частки на користь [PERSON] , позивачка висловлювала згоду. Також вважає, що [PERSON] пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , помер через 5 місяців 14 днів після смерті [PERSON] . Оскільки смерть настала незадовго до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, до позову не додано жодних документів на підтвердження того, що батько позивачки пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин. Крім того не зважаючи на існування заповіту чи його відсутності та не прийняття батьком спадщини після смерті баби, позивачка мала право спадкувати в порядку спадкової трансмісії. Однак позивачка не додала до позовної заяви жодного доказу поважності пропуску строку для прийняття спадщини. Відсутність майна у спадкодавця [PERSON] , необізнаність про існування заповіту, складеного [PERSON] не є поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, як причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами спадкоємця на вчинення цих дій. Також вважає неповажною та не доведеною причиною пропуску строку прийняття спадщини хворобу батька позивачки та похилий вік. 17.09.2024 року позивачка направила до суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначає, що [PERSON] не пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки помер до закінчення строку визначеного законом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини (5 міс. 14 днів). Також наполягає на тому, що батько звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність довідки сільської ради на спадщину і копії заповіту не зміг здійснити усіх необхідних дій. Щодо обізнаності про наявний заповіт [PERSON] на користь [PERSON] заперечує, оскільки не була присутня на зустрічі родичів із нотаріусом. Водночас усі документи [PERSON] зберігались у [PERSON] , однак примірника заповіту серед них не було. Також зазначає про причину пропуску строку прийняття спадщини період серпень 2024року відпустка нотаріуса, в цей час позивачка виїхала з України на тимчасові роботи. 23.09.2024 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідачки - [PERSON] [PERSON] , відповідно до яких останній стверджує, що позивачка знала про існування заповіту на її батька та ставить під сумнів відсутність заповіту серед інших документів покійної [PERSON] які зберігалися у [PERSON] . Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засідання просили відмовити в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю, та надали пояснення аналогічні змісту заперечення. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивачки та відповідачки- [PERSON] . Після смерті бабусі- [PERSON] вона особисто питала у позивачки щодо прийняття нею спадщини, на що позивачка відповідала, що не має наміру успадковувати це майно. Також позивачка знала про існування заповіту бабусі на користь відповідачки та батька позивачки, та повідомляла, що не планує писати заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька. Позивачка дійсно у березні 2022 року виїжджала за кордон, але поверталась у травні 2022 року, потім знов виїжджала та знов поверталася. Позивачці нічого не перешкоджала прийняти спадщину після смерті її батько. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2021 року, виданого виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Дубечненської сільської ради, згідно з яким все своє майно заповіла в рівних частинах [PERSON] (батькові позивачки) та відповідачці [PERSON] ( а.с. 9). З матеріалів спадкової справи №79/2024 до майна померлої [PERSON] встановлено, що відповідачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом, шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 37 зворот). Згідно з довідкою Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області № 1684 від 03.12.2021 року встановлено, що в погосподарській книзі по селу Дубечне рахується господарство [PERSON] , 1932 року народження, яка померла [INFO] . До дня смерті проживала разом із онуками - [PERSON] та [PERSON] . Інформація щодо прийняття спадщини іншими спадкоємцями у сільській раді відсутня (а.с. 46). В судовому засіданні встановлено, що інший спадкоємець за заповітом - [PERSON] помер [INFO] до закінчення шестимісячного строку визначеного законом для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.8). Позивачка обґрунтовує позовні вимоги необізнаністю щодо наявності заповіту [PERSON] на користь [PERSON] , як на підставу не звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Дана обставина узгоджується з матеріалами справи, зокрема з довідки Дубечненської сільської ради вбачається, що за життя [PERSON] заповіту не складав, інформація щодо складу спадкового майна [PERSON] у Дубечненській сільській раді відсутня (а.с. 17, 48-49). Відповідно до листа державного нотаріуса Старовижівської держконтори Хвещук А.В. від 10.09.2024 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с. 74). В судовому засіданні також підтверджено факт виїзду позивачки за межі країни з 01.03.2022 року (а.с. 123 на звороті) Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини по даній цивільній справі регулюються\~Цивільним Кодексом України. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивачка вищенаведених вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. В судовому засіданні встановлено, що батько позивачки - [PERSON] не встиг подати заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки помер [INFO] , однак відповідно до норм ЦК України, встановлений шести місячний строк для подачі такої заяви на момент його смерті не сплинув (до 29.12.2021 року). Крім того суд враховує обставини, спричинені введенням на території України воєнного стану, оскільки в цей період набули чинності зміни в законодавстві, які регулюють питання спадкування, та цей період припадає на пропущений позивачкою строк звернення із заявою про прийняття спадщини. Зокрема, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022\~введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє на час розгляду справи. Відповідно до\~статті 64 Конституції України, статей\~12-1\~і\~20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей\~7\~і\~34 Закону України «Про нотаріат»,\~Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28 лютого 2022\~року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»(далі - Постанова 164). Так, п. 3 Постанови 164 передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. 29 червня 2022 року набрала чинності\~постанова Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану»\~(далі - Постанова 719), яку опубліковано 28 червня 2022 року (Урядовий кур`єр, 28.06.2022, № 140, с.8).\~Постановою 719\~внесено зміни, зокрема, до\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» Також суд бере до уваги час перебування позивачкою закордоном після повномасштабного вторгнення рф в Україну від 24 лютого 2022 року з 01.03.2022 року. Також суд враховує ту обставину, що пройшов незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняттям спадщини та подачею позивачкою заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Окрім того, позивачка добросовісно вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства,

Outcome: approved