Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 28.12.1991 у Кордишівській сільській раді Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №17. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.12.1991 він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] . За час перебування у шлюбі мають сина, який вже повнолітній. Через різні погляди на сімейне життя, та вже тривалий час відсутності спільного проживання, їхні шлюбні відносини припинили своє існування. Вважає, що зберегти сім`ю неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому просить розірвати даний шлюб. У добровільному порядку відповідач розірвати шлюб відмовляється. Ухвалою суду від 18.11.2024 справу прийнято до свого провадження та її розгляд продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач 15.10.2024 через канцелярію суду подав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив строк для примирення не надавати Відповідач 31.10.2024 через канцелярію суду подала заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану. У ч. 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ст. 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,[INFO] , зареєстрували шлюб 28.12.1991 у Кордишівській сільській раді Козятинського району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №17, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 28.12.1991. Після реєстрації шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Оцінивши надані суду докази, виходячи з вищевикладених вимог чинного законодавства, з урахуванням зазначених у позові обставин, беручи до уваги принцип добровільності шлюбу, мотивів та причин подання позову, відсутність зацікавленості з боку відповідача щодо збереження шлюбу та відсутність з його боку будь-яких пояснень, суд вважає за можливе позов задовольнити. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, у зв`язку з чим шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з огляду на визнання відповідачем позову суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved