Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Судом встановлено поясненнями сторін, рішенням суду, свідоцтвом про народження дитини а.с.8-9, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2012 р., та від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю по [ADDRESS] окремо від батька. Згідно пояснень сторін, довідки, результатів обстеження житлово-побутових умов, акту з місця проживання, договору купівлі-продажу, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтв про реєстрацію шлюбу, та народження дитини а.с.11-18, 65,46, батько дитини має другу малолітню дитину - доньку [PERSON] , 2021 р.народження, проживає по [ADDRESS] з дружиною [PERSON] , 1989 р.народження та її донькою [PERSON] , 2012 р.народження. Квартира [PERSON] має три кімнати, житлову площу 37,1 кв.м., загальну площу 59,8 кв.м., для дітей обладнана окрема кімната, є місце для занять та ігр. Відповідач [PERSON] проживає в чотирьохкімнатній квартирі житловою площею 52,8 кв.м. разом з сином [PERSON] , донькою [PERSON] , 2006 р.народження, та бабкою [PERSON] , 1956 р.народження, де в Пилипа є окрема кімната, та створені всі необхідні умови а.с.65-68. Вказані обставини визнаються сторонами та не потребують доказуванню відповідно до ст.82 ЦПК України. Правовідносини між сторонами регулюються ст.161 СК України згідно норм якої якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України - місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною\~згодою батьків\~та самої\~дитини. Згідно ст.19 СК України наявність письмового висновку органа опіки стосовно вказаного спору між сторонами є обов`язковим. Тобто вирішальними обставинами які впливають на визначення місця проживання дитини яка досягла віку 10 років є: 1.Ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків. 2.Згода дитини. 3.Заборона передачі дитини на проживання тому з батьків хто не має самостійного доходу, або зловживає алкогольними напоями. 4.Висновок органу опіки, та інші суттєві для справи обставини до яких можливо віднести умови для проживання, зручність розташування житла, графік роботи батьків, укладання шлюбу та ін. 5.Тільки за\~наявності виключних\~обставин,\~малолітня дитина\~може бути\~розлучена з\~матір`ю,\~згідно Конвенції\~про права\~дитини від 20.11.1989 р., схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р., та ратифікованою Постановою ВР України 27.02.1991 р. 1. Стосовно ставлення батьків до виховання дитини, то в цьому, як встановлено судом, як мати так і батько прагнуть до виховання дитини, проявляють цікавість до його внутрішнього світу. Так свідки з боку позивача [PERSON] як рідна сестра дружини позивача і [PERSON] - хрещений батько [PERSON] пояснили в суді що [PERSON] прагне спілкуватися з батьком, їде до нього з радістю, батько регулярно приймає участь в вихованні сина, сплачує аліменти, та підтримує дитину матеріально. Вважають, що більше дитиною опікається його бабуся [PERSON] . Але свідок з боку відповідача [PERSON] яка є хрещеною матір`ю [PERSON] , дала суду прямо протилежні свідчення. Пояснила, що [PERSON] приділяє максимум уваги вихованню сина, дбає про його розвиток, водить його на гуртки, та [PERSON] сам казав їй, що не бажає проживати з батьком, який не займається його розвитком. Викладені свідком з боку відповідача факти підтверджуються характеристиками навчального закладу, та студії танцю а.с.69-70. Разом з тим, ухилення матері [PERSON] від участі у вихованні сина не підтверджуються доказами наданими стороною позивача. Відповідач має постійне місце роботи та проживання, характеризується позитивно, виховує 2-х дітей а.с.65,71. 2. Судом з`ясована думка дитини в присутності педагога [PERSON] , та [PERSON] , 2013 р.народження бажає проживати з матір`ю. 3. Не доведена позивачем і відсутність самостійного доходу в матері, яка як і позивач, згідно довідок та характеристик а.с.64, 71, 50 має постійне місце роботи на ПрАТ «Півнгзк» з 2008 року, та дохід сторін є рівнозначним. 4. Не рівнозначними, є і житлові умови сторін. Як вказувалося батько дитини має другу малолітню дитину - доньку [PERSON] , 2021 р.народження, проживає по [ADDRESS] з дружиною [PERSON] , 1989 р.народження та її донькою [PERSON] , 2012 р.народження. Квартира [PERSON] має три кімнати, житлову площу 37,1 кв.м., та для дітей обладнана окрема кімната. У хлопчика є власне місце для занять, все необхідне, але проживати може [PERSON] в одній кімнаті з двома сестрами. Вказані обставини коли діти мають вік більше 10 років є критичними, та можуть потребувати вирішення житлового питання для батька в подальшому. Відповідач [PERSON] проживає в чотирьохкімнатній квартирі, житловою площею 52,8 кв.м. разом з сином [PERSON] , донькою [PERSON] , 2006 р.народження, та бабкою [PERSON] , 1956 р.народження, де в [PERSON] є окрема кімната. Заслуговує на увагу і менша відстань, відсутність необхідності користуватися громадським транспортом дитиною при слідуванні до школи і назад, від місця проживання матері. Гімназія знаходиться в 210 метрах від місця проживання [PERSON] , тоді як від місця проживання батька до школи слід добиратися громадським транспортом а.с.73-74. Згідно висновку органу опіки від 21.03.2024 р. а.с.45-47 батько і мати в рівній мірі можуть забезпечити матеріальне утримання і виховання сина [PERSON] . 5. Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 р., та ратифікованою Постановою ВР України 27.02.1991 р., як частини національного законодавства, зокрема ст.ст.3, 5, 6,7,9,14,16,27,31 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей: -\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. - відповідальність, права і обов`язки батьків…, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. - Держави-учасниці поважають права та обов`язки батьків і у відповідних випадках законних опікунів керувати дитиною в здійсненні її права методом, що відповідає здібностям дитини, які розвиваються. - Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. - Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. -Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом. Таким чином судом встановлено що відповідач [PERSON] як мати не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, матеріально-побутові умови проживання дитини з матір`ю є належними. Позивачем [PERSON] не надано суду належних доказів, що проживання дитини з матір`ю шкодить інтересам дитини, і ці обставини є виключними обставинами при яких суд приходить до висновку, що при таких обставинах дитина може бути розлучена з матір`ю, і це буде відповідати інтересам дитини. Обставини при яких опинився [PERSON] на думку суду, не суперечить праву дитини на дозвілля, всебічний розвиток відповідно до її віку, праву дитини на належний фізичний, розумовий, духовний і соціальний розвиток. Дитина сама має бажання проживати з матір`ю. При цих основних обставинах, які створюють передумови для проживання дитини з матір`ю, докази надані суду позивачем для проживання дитини з батьком, є непереконливими та недостатніми, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed