Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

26.07.2024 позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПрАТ «СК «АРКС») звернулося до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 10699,18 грн а також просить стягнути судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що 06.08.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №ЕР200849257, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки Hyundai, д.н.з. [NUMBER] . 25.11.2020 року о 14 год. 50 хв. в м. Київ, просп. Свободи та вул. Порика сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi, д.н.з. [NUMBER] , яким керувала водій [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ) та автомобіля Hyundai д.н.з. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Згідно відповіді від НПУ №3020342400277963 про ДТП та постанови Подільського районного суду міста Києва від 19.03.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Потерпілий власник транспортного засобу марки Mitsubishi, д.н.з. [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АRХ2811970 від 02.07.2021 та умов договору страхування розмір страхового відшкодування склав 10699,18 грн, яке позивачем було сплачено потерпілому згідно платіжної інструкції №795535 від 05.07.2021. Відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участі самовільно залишив місце пригоди, тому на підставі п.п. «в» п.п.38.1.1. п.38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач має право на відшкодування сплаченої страхової суми з відповідача в порядку регресу. З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією від 29.03.2024 вих. №СУ/011986/4, однак вона залишилася поза увагою останнього. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь 10699,18 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. (а.с. 49) Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області, трекінгом поштового відправлення із офіційного сайту Укрпошти, поштовими відправленнями з відмітками про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», оголошенням про виклик до суду, жодних заяв чи клопотань до суду не направив, свого представника до суду не направив, про причини неявки не повідомив. (а.с. 47-48, 56, 61-64) Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до інформації про підтверджене зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 46) Ухвалою суду від 10.12.2024 вирішено проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 19.03.2021 у справі №758/1770/21 [PERSON] 25.11.2020 року о 14 год. 50 хв. у м. Києві по проосп. просп. Свободи та вул. Порика, керуючи автомобілем Hyundai д.н.з. [NUMBER] , при перестроюванні не надав дорогу автомобілю Mitsubishi, д.н.з. [NUMBER] , що рухався в попутньому напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi, д.н.з. [NUMBER] , в результаті чог автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого водій транспортног засобу Hyundai д.н.з. [NUMBER] , залишив ммісце ДТП. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.10(а), 10.3 Правил дорожнього руху. [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. (а.с. 10) Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до полісу №ЕР200849257, який діяв з 07.08.2020 по 06.08.2021 транспортний засіб марки Hyundai, д.н.з. [NUMBER] , на момент вчинення ДТП був застрахований у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС». (а.с. 8) Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Mitsubishi, д.н.з. [NUMBER] , транспортний засіб зареєстрований за [PERSON] (а.с. 13) [PERSON] подала до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. (а.с. 11-12) Відповідно до ремонтної калькуляції №1.102.20.0 від 09.03.2021 вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля марки Mitsubishi, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди склала 19458,09 грн. (а.с. 14-15) Завдана шкода винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була. З метою отримання страхового відшкодування, 25.06.2021 [PERSON] звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 16) Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №ARX2811970 від 02.07.2021 розмір страхового відшкодування склав 10699,18 грн, яке Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви Страхувальника згідно платіжного доручення №795535 від 05.07.2021. (а.с. 21-22) З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією № СУ/011986/4 від 29.03.2024, однак вона залишилася поза увагою останнього. (а.с. 23) Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статі 933 ЦК України передбачає перехід до страховика прав до страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, iншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, відповідно до якої особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, таким чином у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Оцінивши докази суд дійшов наступних висновків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволеннюта підлягають стягненню з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20260, 01 гривень, а також у відповідності до ст. 141 ЦПК України судових витрат - у вигляді судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Щодо стягнення судових витрат суд приходить до наступного висновку. Відповідно до платіжного дорцчення №1068336 від 01.07.2024 ПрАТ «СК «АРКС» сплатило судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 3028 грн. (а.с. 7) Відповідно до ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved