Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказано, що 24.10.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 423638-КС-001 в електронній формі з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 12 000,00 грн та зобов`язалася повернути грошові кошти надані у кредит та сплатити проценти за користування кредитом і комісію за надання кредиту у розмірі 1 800,00 грн у строк до 10.04.2022. У подальшому, 26.10.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, згідно з якою сторонами було узгоджено збільшення кредиту на 6 000,00 грн, комісію за надання кредиту у розмірі 900,00 грн. Також 09.01.2022 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 2 до вказаного кредитного договору, згідно з якою сторонами було узгоджено збільшення кредиту ще на 7 000,00 грн, комісію за надання кредиту у розмірі 1 050,00 грн та продовження строку кредитування на 77 днів, тобто до 26.06.2022. Відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором у повному обсязі не виконала. Заборгованість відповідача [PERSON] за цим кредитним договором станом на 09.06.2024 складає у загальному розмірі 53 038,11 грн, з яких: 21 526,48 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 461,63 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 050,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором про надання кредиту № 423638-КС-001 від 24.10.2021 у загальному розмірі 53 038,11 грн та понесені у справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 02.07.2024 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позов, в якому вказала, що визнає позов частково, просила стягнути з неї заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 712,91 грн, а у іншій частині позову - відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач вказала, що вона погасила заборгованість за тілом кредиту у розмірі 18 287,09 грн, а тому залишився основний борг у розмірі 6 712,91 грн. Позивач ТОВ "Бізнес Позика" надав суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У цій відповіді вказано, що всі платежі відповідачки за кредитним договором, зокрема у вказаному нею у відзиві на позов у загальному розмірі 18 287,09 грн, були враховані у розрахунку заборгованості, доданому позивачем до позову. Тобто, сума заборгованості за кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів відповідача. Відповідачка у відзиві не пояснила, чому на її думку, наданий позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим чи таким, що не узгоджується з матеріалами справи. Відповідач не була позбавлена можливості надати свій розрахунок заборгованості за кредитним договором, однак такого до відзиву не додала. Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2021 між позивачем ТОВ "Бізнес Позика" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 423638-КС-001 в електронній формі з використанням відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, на підставі якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в розмірі 12 000,00 грн, із строком повернення на 24 тижні, тобто до 10.04.2022, із відсотковою ставкою за користування кредитом - 0,86587500 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом та зі сплатою одноразової комісії за надання кредиту у розмірі 1 800,00 грн /а.с. 70-71/. Також відповідач підписала електронним підписом з одноразовим ідентифікатором додаток до вказаного вище кредитного договору, в якому теж були зазначені вище вказані умови надання та повернення кредиту, а саме Паспорт споживчого кредиту /а.с. 20-21/. Відповідно до Анкети клієнта та Візуальної форми послідовності дій Клієнта, позичальник [PERSON] 24.10.2021 отримала одноразові ідентифікатори G-9175, G-7887 на вказаний нею номер телефону [NUMBER] для електронного підпису кредитного договору та додатків до нього, а також вказала номер своєї банківської картки для перерахування на неї кредитних коштів у розмірі 12 000,00 грн /а.с. 45, 61/. 24.10.2021 відповідач [PERSON] отримала за вказаним вище кредитним договором кредитні кошти в розмірі 12 000,00 грн на зазначену нею банківську картку, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією про перерахування цих кредитних коштів через платіжний сервіс "Tac Pay" /а.с. 48/. 26.10.2021 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до вказаного кредитного договору, згідно з якою сторонами було узгоджено збільшення кредиту на 6 000,00 грн, комісію за надання кредиту у розмірі 900,00 грн /а.с. 24-25/. 09.01.2022 між ТОВ "Бізнес Позика" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 2 до вказаного кредитного договору, згідно з якою сторонами було узгоджено збільшення кредиту ще на 7 000,00 грн, комісію за надання кредиту у розмірі 1 050,00 грн та продовження строку кредитування на 77 днів, тобто до 26.06.2022 /а.с. 28-29/ Зазначені Додаткові угоди відповідач підписала електронним підписом. 26.10.2021 та 09.01.2022 відповідач [PERSON] отримала за вказаними вище Додатковими угодами № 1 та № 2 до кредитного договору кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн та 7000,00 грн відповідно на зазначену нею банківську картку, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями про перерахування цих кредитних коштів через платіжний сервіс "Tac Pay" /а.с.47,60/. Із банківської виписки за зазначеним вище кредитним договором, яка міститься на наявному у матеріалах справи дослідженому судом диску, вбачається, що відповідач [PERSON] активно користувалася кредитними коштами та періодично здійснювала платежі на погашення кредиту /а.с. 87-88/. З наявних у матеріалах справи розрахунку заборгованості, наданого позивачем, банківської виписки за зазначеним вище кредитним договором, інформаційних довідок, наданих ТОВ "Платежі Онлайн", як технологічного оператора платіжних послуг, вбачається, що відповідач [PERSON] за кредитним договором частково сплатила кошти у розмірі 18 287,09 грн /а.с. 30-37, 87-88, 121-124/. Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості, наданих позивачем, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором від 24.10.2021 № 423638-КС-001 становить в загальному розмірі 53 038,11 грн, з яких: 21 526,48 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 461,63 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 050,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту /а.с. 19, 30-37/. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 ЗУ "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Як вбачається зі змісту укладеного 24.10.2021 між позивачем ТОВ "Бізнес Позика" та відповідачем [PERSON] кредитного договору, Додаткових угод № 1 та № 2 до нього, Паспорта споживчого кредиту ці документи відповідно до вимог чинного законодавства підписано відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Матеріалами справи підтверджується, що кредитні кошти у загальному розмірі 25 000,00 грн за цим кредитним договором та додатковими угодами до нього були перераховані на вказаний відповідачем банківський рахунок. З матеріалів справи вбачається, що при укладенні кредитного договору та Додаткових угод № 1 та № 2 до нього відповідач своїм електронним підписом підтвердила, що вона згодна з усіма умовами цих договору і Додаткових угод, зокрема порядком надання та повернення кредиту, наданою сумою кредиту, строком його повернення, розміром відсотків за його користування та комісії за надання кредиту. Судом встановлено, що заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить в загальному розмірі 53 038,11 грн. Відповідач у відзиві на позов просила врахувати, що нею було частково сплачено заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 18 287,09 грн. Свій розрахунок заборгованості відповідач суду не надала. Дослідивши наявний у матеріалах справи наданий позивачем розрахунок заборгованості, судом встановлено, що при здійсненні розрахунку позивачем було враховано сплачені відповідачем [PERSON] на погашення заборгованості кошти у загальному розмірі 18 287,09 грн, які були згідно умов кредитного договору розподілено у відповідних сумах на погашення кожного із видів заборгованості, тобто за тілом кредиту, за відсотками за користування кредитом та за комісією за надання кредиту, що спростовує твердження відповідача про неврахування позивачем сплачених нею грошових коштів на погашення заборгованості. Відповідно до статтей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію зокрема за надання кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії зокрема за надання кредиту. З кредитного договору від 24.10.2021, Додаткових угод № 1 та № 2 від 26.10.2021 та від 09.01.2022 відповідно до цього кредитного договору вбачається, що у них встановлена одноразова комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, відповідач, підписуючи кредитний договір та додаткові угоди до нього, погодилася з цією умовою договору та додаткових угод, а тому виходячи із положень чинного законодавства та існуючої судової практики Верховного Суду, суд вважає, що стягнення з відповідача заборгованості за комісією з надання кредиту у розмірі 1 050,00 грн є правомірним. Враховуючи те, що позивачем підтверджено факт укладення відповідачем [PERSON] із ТОВ "Бізнес Позика" договору про надання кредиту від 24.10.2021 № 423638-КС-001 та Додаткових угод до нього № 1 та № 2, отримання відповідачем кредитних коштів у загальному розмірі 25 000,00 грн, порядок і розмір нарахування заборгованості за тілом кредиту, за відсотками за користування кредитом, які нараховані у межах строку кредитування, та комісією за надання кредиту, яку не сплачено боржником в обумовлені строки, в свою чергу відповідачем не спростовано розмір використаних кредитних коштів та заявленого позивачем розміру заборгованості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "Бізнес Позика" заборгованість за вказаним кредитним договором у загальному розмірі 53 038,11 грн, з яких: 21 526,48 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 461,63 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1 050,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту. Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, у матеріалах справи наявні докази, які підтверджують понесення позивачем судових витрат у справі у вигляді сплаченого через Електронний суд судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 422,40 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ "Бізнес Позика" підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved