Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що відповідач звернувся до позивача метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 26.06.2012 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ " Приватбанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву, між сторонами у відповідності до ст. 634 ЦК України був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку) та кредитного договору. В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 17.07.2023 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 37227,05 грн, яка складається з: 30453,09 грн заборгованість за тілом кредиту, 6773,96 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26.06.2012 року в розмірі 37227,05 грн та судові витрати. Відповідач у відзив на позовну заяву позовні вимоги визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6396,21 грн, тоді як у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 6773,96 грн просила відмовити, оскільки у анкеті-заяві від 26 червня 2012 року, підписати сторонами, процентна ставка не зазначена, а відтак позивачем не підтверджено належними доказами можливість нарахування відсотків за користування кредитом, у розмірі, зазначеному в розрахунку заборгованості. Також просила відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23394,39 грн, оскільки грошові кошти у цьому розмірі вона не використовувала, ними шахрайським шляхом заволоділа невстановлена особа, на теперішній час за заявою [PERSON] здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120222262400000329 за фактом заволодіння її грошовими коштами невідомою особою шахрайським шляхом. Ухвалою суду від 16.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 05 березня 2024 року справу прийнято до провадження судді Тимченка А.М. Ухвалою суду від 26.06.2024 року витребувано в АТ КБ «Приват Банк» (КОД ЄДРПОУ 14360570, адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, б. 50): - інформацію про години та хвилини вчинення усіх дій в системі електронного банкінгу чи шляхом фізичної присутності у відділенні АТ КБ "Приватбанк" по зняттю коштів з рахунків [PERSON] чи оплати товарів/послуг (з прив?язкою до відділення банку чи банкомату); -інформацію про те (з фото чи відео підтвердженням), хто, коли (година, хвилина), в якому відділенні банку або яким чином здійснив ідентифікацію клієнта [PERSON] , щодо здійснення фінансової операції 28 квітня 2022 року; - інформацію за період 28 квітня 2022 року, яка містить банківську таємницю, про рух грошових коштів із зазначенням відомостей про контрагентів (назва, код), призначення платежу, дати платежу, часу проведення платежу, номеру платіжного документа, суми платежу, а інформацію щодо IP-адрес чи IMEI мобільних апаратів, з яких проходили запити на зняття готівки чи здійснення інших операцій з коштами. наявними на рахунках [PERSON] в АТ КБ "Приватбанк" 28 квітня 2022 року. 12 липня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшли витребувані докази. В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача просив справу розглядати за відсутністю позивача. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про судове засідання. Враховуючи положення ч. 3 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.06.2012 року відповідач [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в якій зазначено, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та позивачем договір про надання банківських послуг. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про стягнення кредиту, просив крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) стягнути відсотки за користування кредитом. В тексті позовної заяви позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.06.2012 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. До позовної заяви позивачем додано копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана [PERSON] , розрахунок заборгованості за договором від 26.06.2012 року, виписку за договором станом на 17.07.2023 року, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості. При цьому, вказані Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг не підписані [PERSON] , матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування, порядок нарахування штрафних санкцій. Суд вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (26.06.2012 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом. У анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана [PERSON] , не зазначено розмір процентної ставки за користування кредитом, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення процентів. Враховуючи вказані обставини суд вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про умови нарахування штрафних санкцій, надані банком Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві. Згідно з частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте, позивачем, незважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин того, що саме ці Витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, як і не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами договору умов щодо нарахування штрафів. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не підписані відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного 26.06.2012 року між позивачем та [PERSON] шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді умови щодо нарахування та сплати відсотків за користування кредитом. З огляду на викладене суд вважає, що позивачем не доведено факту укладання із відповідачем договору від 26.06.2012 року на умовах, зазначених позивачем, зокрема, щодо нарахування та сплати відсотків за користування кредитом. З урахуванням зазначених обставин, не заслуговують на увагу посилання позивача про те, що між банком та клієнтом був укладений договір приєднання в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України та підписанням заяви позичальник приєднався до запропонованих банком Умов та Тарифів, тобто зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, формулярами та стандартними формами якого є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Однак,\~суд вважає,\~що вказані\~обставини не\~можуть бути\~підставою для\~відмови у\~задоволенні позову\~Акціонерного товариства\~комерційний банк\~«Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом, виходячи з наступного. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зазначено, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Звертаючись до суду з позовом позивач посилається на те, що [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків. Зобов`язання зі своєчасного повернення грошових коштів за договором відповідач не виконав, що відображено у розрахунку заборгованості та виписці по договору. Так, заборгованість відповідача перед позивачем за тілом кредиту складає 30453,09 грн. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі анкети-заяви від 26.06.2012 року, які останньою не повернуто позивачу. Отримані відповідачем кредитні кошти відображені в розрахунку заборгованості та виписці по договору, доданими до позовної заяви, в яких зазначається про користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення кредиту. Вказані письмові докази свідчать про те, що відповідачем отримувалися кредитні кошти на підставі анкети-заяви від 26.06.2012 року, які використовувалися відповідачем та частково ним погашались. З огляду на викладене та враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а тому позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в частині стягнення з [PERSON] кредитних коштів в сумі 30453,09 грн (заборгованість за кредитом) підлягають задоволенню. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що у неї відсутній обов`язок з повернення грошових коштів (тіло кредиту) у розмірі 23394,39 грн, якими, як зазначає [PERSON] , заволоділа невстановлена особа шахрайським шляхом, оскільки такі доводи відповідача всупереч ч. 6 ст. 81 ЦПК України ґрунтуються на припущеннях, враховуючи ту обставину, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що саме інша особа, а не відповідач заволоділа зазначеними коштами. При цьому, витяг з ЄРДР та протокол допиту потерпілого не є такими доказами, оскільки ними не встановлено наявності складу кримінального правопорушення в діях іншої особи. Крім того, суд враховує, що відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті privatbank.ua у мережі Інтернет. Відповідно до п. 1.1.2.1.10. Умов і правил надання банківських послуг для уникнення неправомірних операцій з рахунками Клієнт зобов`язаний не залишати без нагляду телефон/пристрій, який використовується для підключення фінансового номеру телефону Клієнта та/або доступу до програмних комплексів Банку. В разі втрати клієнтом фінансового номеру телефону, підозрі доступу третіх осіб до Фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій третіх осіб із Фінансовим номером телефону Клієнт зобов`язаний негайно повідомити про це Банк в будь-якому з доступних каналів: 3700, чат-онлайн, відділення Банку. На підставі звернення Клієнта про зазначений факт Банк знімає з номера телефону Клієнта ознаку "Фінансовий" та блокує аккаунт Клієнта в Системі «Приват24» з метою уникнення можливих шахрайських операцій з рахунками Клієнта. Відповідно до п. 2.1.4.5.1 Умов до обов`язків клієнта належить не передавати Картки, ПІН, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Згідно з п. 2.1.4.5.2. Умов Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Відповідно до п. 1.1.2.1.12 Умов клієнт зобов`язується вживати заходів щодо запобігання втраті (викраденню) карток, стікера PayPass, ПІН (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на картку і магнітну смугу, або їхньому незаконному використанню. Відповідно до п. 1.1.5.14. Умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що проводяться в підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват 24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації і аутентифікації. Відповідно до п. 2.1.4.12.9 умов клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою. Згідно з п. 2.1.4.12.5., п. 2.1.4.12.9., п. 2.1.4.12.3., п. 2.1.4.12.5. Умов та правил, Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІН або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН або нанесених на Картці даних. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі,, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІН або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. З витребуваних судом в порядку ст. 81 ЦПК України у АТ КБ «ПриватБанк» доказів, встановлено наступні обставини: «З картки клієнта [PERSON] № 5363542020137197 за 28.04.2022 року зроблено переказ на загальну суму 23394,39 грн.(з урахуванням комісії): 28/04/2022 16:14:16 28/04/2022 Р32 S DB -23,394.39 UAH -22,713,00 -794,39 -29,790.60 846209 6538 І0110SWA UKR Р 32 Переказ зі своєї картки. Грошові кошти у сумі 23394,39 грн. з картки [NUMBER] були переведені на картковий рахунок [NUMBER] (картка емітована банком A-банк), встановити власника рахунку не надається можливим. Картковий рахунок [NUMBER] клієнтки [PERSON] був заблокований 30.04.2022 року о 21:01:45 після звернення нею до оператора call-center банку. Успішний вхід до Приват24 клієнта банку [PERSON] за 28.04.2022 було зафіксовано з 2-х пристроїв (інформація надається): - SM-J700H|SAMSUNG (з ідентифікатором банку 5060CE01BF982257) - SMARTPHONE (без ідентифікатора банку MOZILLA/5.0 (IPHONE; CPU IPHONE OS 15_3_1 LIKE MAC OS X) APPLEWEBKIT/605.1.). За інформацією у користуванні клієнта [PERSON] був мобільний пристрій SM-J700H|SAMSUNG (з ідентифікатором банку 5060CE01BF982257). [PERSON] 28.04.2022 року об 16:11 узгодила вхід для шахраїв до свого Приват24, дзвінка ПриватБанку для підтвердження даного входу в Приват24 надходив на номер клієнта, фінансовий номер клієнта не змінювався. Згідно ПК «Адмін. панель Приват24», встановлено, пароль входу в Приват24 до здійснення переказів не змінювалися. Остання зміна паролю відбувалась 29.12.2021 о 00:12:39. З огляду на зазначені факти можна зробити висновок, що шахрайський вхід в Приват24 під акаунтом [PERSON] виконувався з пристрою: +380662451581 2022-04-28 16:12:46.866 16:12:46 +380662451581 SMARTPHONE 94.254.233.160 MOZILLA/5.0 (IPHONE; CPU IPHONE OS 15_3_1 LIKE MAC OS X) APPLEWEBKIT/605.1. Картковий рахунок [NUMBER] (емітент A-банк), внесено до списку скомпрометованих карт інших банків. Картковий рахунок 4323357029968290 у банкоматах ПриватБанку не використовувався. Вивченням архіву ПК VRS встановлено, що за період часу з 27.04.2022 року до 10.05.2022 року зафіксовано два звернення клієнта на 3700: 1. 28.04.2022 року, час з`єднання 18:04:16, 2. 30.04.2022 року, час з`єднання 20:43:01. При вивченні даних, отриманих за заявкою OTPPAS (Вибірка SMS-повідомлень з ОТР паролями) та SMSARC (Архів вихідних SMS за номером телефону) встановлено, що інформація про отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями та архів вихідних SMS, відсутня у зв`язку з закінченням строку зберігання. Таким чином, особи, що провели вказану операцію мали доступ до акаунту в Приват24 клієнта, про що вказує той факт, що 28.04.2022 року зафіксовано вхід у Приват24 клієнта з іншого пристрою, що вказує на розголошення клієнтом паролю входу в Приват24. Факт розголошення паролю також підтверджується даними ПК «Адмін. панель Приват24», згідно якого встановлено, що зміни паролю до здійснення переказів не відбувалося». Враховуючи вищевикладене, ймовірні шахрайські дії з боку невстановленої особи щодо [PERSON] , стали можливим через порушення клієнтом «Умов і правил надання банківських послуг», а саме п. 2.1.4.5.1. та п. 2.1.4.5.2., тому завданій їй збитки не підлягають відшкодуванню за рахунок Банку. У зв`язку з викладеним, відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 23394,39 грн. При цьому, суд роз`яснює відповідачу, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні № 120222262400000329, у зв`язку з чим має право на відшкодування майнової шкоди, завданої їй кримінальним правопорушенням, у разі встановлення та притягнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, до відповідальності згідно з законом. Враховуючи зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом в сумі 30453,09 грн. В іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, суд враховує, що відповідачем частково визнано позовні вимоги, тому наявні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2684 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково, а саме на 81,80%, то стягненню підлягає судовий збір у розмірі 2195,61 грн. Враховуючи, що відповідач визнала частково ці позовні вимоги, а саме на 21%, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1965,07 грн, тоді як 230,54 грн слід повернути позивачеві з державного бюджету на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: partial