Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом в особі представника позивача - адвоката Чернюк Світлани Сергіївни, законний представник [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що з 2008 року по 2013 рік її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали разом. Шлюб не реєстрували. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Певний період їх спільне життя складалось добре, а потім почало погіршуватися. Постійні сварки, непорозуміння призвели до розпаду сім`ї. В жовтні 2013 року відповідачка забрала дитину і переїхала проживати до своїх батьків. В лютому 2020 року [PERSON] зателефонувала батькові [PERSON] і попросила забрати її на постійне місце проживання до нього, так як у неї не склались відносини з матір`ю - відповідачкою по справі. З лютого 2020 року по теперішній час [PERSON] проживає разом із батьком [PERSON] в будинку [ADDRESS] . Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідачка не заперечувала, щоб донька проживала разом із батьком у будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] - бабуся позивачки. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між батьком та дочкою склалися чудові, люблячі та доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитині проводяться регулярні амбулаторні огляди. З лютого 2020 року по теперішній час, відповідачка життям дитини не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання побачити дитину та не приймає участі у її вихованні, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідачка у вересні 2021 вийшла заміж і має іншу сім`ю. Враховуючи байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, долі та здоров`я неповнолітньої дочки позивач звернулася в суд з даним позовом. Позивачка [PERSON] , її представник - адвокат Чернюк С.С. та законний представник [PERSON] , кожний зокрема, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Просили позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, хоча про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень з приводу поданого позову не надала. Уповноважений представник Органу опіки та піклування Стрижавської селищної ради в судове засідання також не з`явилась, проте в матеріалах справи наявна заява начальника Служби у справах дітей селищної ради Наталії Войтюк про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування. Проти прийняття заочного рішення не заперечують, судове рішення просять прийняти на розгляд суду. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ч.ч.1, 2 ст.281 ЦПК України). За наявності існуючих умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд приходить до висновку про проведення розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. [PERSON] народилася [INFO] в с. Сосонка Вінницького району Вінницької області. Батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 01.09.2008 виконавчим комітетом Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області серії [NUMBER] . Дочка постійно проживає з батьком. Факт ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини підтверджується: довідкою за №197 від 12.06.2024, виданою Радівським старостинським округом Калинівської міської ради Хмільницького району Вінницької області про те, що [PERSON] , 1990 року народження з 2020 року не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно листа Комунального закладу «Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області» за №01-32/133 від 17.06.2024, наданого на адвокатський запит адвокату Чернюк С.С. повідомляється, що [PERSON] , [INFO] навчалась в КЗ «Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області» з 01.09.2020 по 31.05.2023. За роки навчання мати дитини [PERSON] жодного разу в ліцей не з`являлась. Не брала ніякої участі у вихованні доньки, не спілкувалась з класним керівником ні особисто, ні в телефонному режимі. Вона жодного разу не цікавилась як навчається [PERSON] , чи є у неї якісь проблеми з навчанням чи поведінкою. Натомість батько, [PERSON] , систематично відвідував ліцей, брав участь у різних класних заходах, цікавився навчанням і поведінкою доньки, був присутнім на батьківських зборах. Якщо батько на момент батьківських зборів був на роботі, то присутньою була бабуся [PERSON] . Тому з повною відповідальністю можна сказати, що вихованням [PERSON] займався лише батько. Згідно характеристики, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Вінницький фаховий коледж Національного університету харчових технологій» 23.06.2024 за №257, [PERSON] , студентка групи 1-ТЖ, з 01.09.2023 року навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Вінницький фаховий коледж Національного університету харчових технологій» на державній формі навчання за спеціальністю 181 Харчові технології (Освітня програма: «Виробництво жирів і жирозамінників»). За період навчання на батьківські збори з`являвся батько студентки, [PERSON] , який регулярно цікавиться успішністю доньки за допомогою телефонного зв`язку та соціальної групи Viber. [PERSON] піклується про свою доньку та вчасно відповідає на прохання керввника та завідувача відділення академічної групи. Мати студентки, [PERSON] , не з`являлась в коледжі, ніколи не виходила на зв`язок та не цікавилась справами доньки. Керівник та завідувач групи не знайомі з нею. Актом обстеження фактичного місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , який складено 08.07.2024 комісією у складі: Веприцької В.М. - депутата Стрижавськї селищної ради, [PERSON] - сусіда, [PERSON] - сусіда встановлено, що [PERSON] фактично проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає разом з дочкою [PERSON] , 2008 р.н., яка проживає за вказаною адресою з лютого 2020 року, але без реєстрації. Мати дівчинки - [PERSON] за вказаною адресою не проживає. Згідно Акту обстеження умов проживання від 08.07.2024, складеного [PERSON] - начальником ССД Стрижавської селищної ради, [PERSON] - спеціалістом ІІ категорії ССД Стрижавської селищної ради, Марчуком П.В. - ПОГ СВГ ВП №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області та затвердженого Начальником служби у справах дітей Стрижавської селищної ради Наталією Войтюк 08.07.2024, та висновку комісії вбачається, що [PERSON] - батьком [PERSON] створено усі необхідні умови для комфортного проживання, розвитку та виховання дитини за адресою: [ADDRESS] . Дитина забезпечена сезонним одягом та взуттям. Наявний ноутбук та смартфон. Зі слів [NUMBER] - мати [PERSON] участі у її житті не приймає. Батьком дитини [PERSON] укладено Декларацію № 0001-ТК7К-А5А0 із сімейним лікарем в Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги Стрижавської територіальної громади» Стрижавської селищної ради. Так, СК України (ст. 171), Закон України «Про охорону дитинства (ст. 9), Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року та інші нормативно-правові акти гарантують дитині право бути вислуханою під час судових чи адміністративних розглядів з питань, що стосуються її особисто у разі, коли вона досягла такого рівня розвитку, що дозволяє їй сформулювати власні погляди та висловити їх (в кожній справі суддя приймає рішення щодо цього питання враховуючи індивідуальні об`єктивні та суб`єктивні фактори). [PERSON] , [INFO] , досягла шістнадцяти річного віку, тобто досягла такого рівня розвитку, що дозволяє їй сформулювати власні погляди та висловити їх при прийнятті рішень, що стосуються її життя, зокрема, при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У постанові від 08.12.2021 року у справі № 311/563/20 (провадження № 61-14656св21) Верховний Суд зазначив, що тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що нею передбачені випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов`язково. До таких випадків належать: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України). Суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи належно фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання позбавлення батьківських прав. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб (постанова Верховного Суду від 20.09.2021 року у справі № 350/1696/19 (провадження № 61-19589св20). В судовому засіданні [PERSON] , [INFO] , показала, що її мати [PERSON] з нею не спілкується взагалі, не приймає будь-якої участі у її житті. А із 2023 року мати виїхала до країни агресора російської федерації та самоусунулась від спілкування із нею навіть в телефонному режимі. З 2020 року вона проживає разом із своїм батьком [PERSON] та своєю бабусею [PERSON] в с. Сосонка Вінницького району. Батько матеріально її утримує та займається її вихованням. Тому вона наполягає на позбавленні матері батьківських прав відносно неї. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що внучка [PERSON] біля 5 років проживає з нею та її сином, а батьком [NUMBER] [PERSON] . Мати дівчинки - [PERSON] постійно була на заробітках. Матеріально дитину не утримує, не цікавиться її розвитком та станом здоров`я, участі у її вихованні не бере. Дитиною займається батько [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає з позивачкою та її законним представником [PERSON] по сусідству. Дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] приблизно з 2020 року. Мати дитини [PERSON] не приймає участі у вихованні неповнолітньої доньки, не цікавиться її життям, матеріально не підтримує. Утриманням дитини та її вихованням займається батько [PERSON] . Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно із ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено про те, що позбавлення батьківських прав, які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Орган опіки та піклування Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області надав висновок, який затверджений рішенням виконавчого комітету селищної ради за № 315 від 28.08.2024, про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. На підставі наданих суду доказів суд приходить до висновку, що відповідачка впродовж тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітньої дочки, не виявляє турботи та інтересу до її життя та здоров`я, не відвідує її за місцем перебування, не надає підтримки, в тому числі матеріальної, не створює належних житлово-побутових та санітарно-гігієнічних умов для проживання дитини. Таку поведінку матері суд розцінює як винну поведінку та свідоме нехтування своїми обов`язками з виховання неповнолітньої дочки, байдужість до її долі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідачка [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язку щодо виховання своєї дочки, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку, що до відповідачки [PERSON] слід застосувати крайній захід впливу-позбавлення батьківських прав та позбавити її батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що в судовому засідання не встановлено обставин, що зі сторони законного представника позивача чинилися та чиняться будь-які перешкоди відповідачу [PERSON] у виконанні її батьківських обов`язків. З позовами про усунення перешкод у спілкуванні та участі у житті дитини відповідач не зверталась, як і не зверталась до органів опіки і піклування із зазначеними питаннями. Враховуючи прийняте судом рішення та на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved