Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У вересні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 16 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 777. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що останній рік фактичного перебування у шлюбі, між сторонами, через різні погляди на життя, шлюб та сім`ю, цінності, стали виникати непорозуміння з різних побутових та сімейних питань, питань ведення домашнього господарства тощо. Позивач зазначає, що наразі сторони втратили почуття любові один до одного, у них відсутні спільні інтереси. Сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільний побут та бюджет. Подальше перебування в шлюбі буде суперечити їх інтересам. Тому, позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 16 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 777; судові витрати залишити за позивачем. Ухвалою суду від 20 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 777, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 вересня 2011 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31 липня 2013 року. Спору з приводу визначення місця проживання спільних дітей не заявлено. Про існування спору з приводу майна, набутого за час перебування в шлюбі, подружжям також не заявлено. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Питання стосовно розподілу судових витрат судом не вирішувалося, оскільки позивач у прохальній частині позову просила судові витрати залишити за нею. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved