Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У вересні 2024 року адвокат Самойленко В.І. в інтересах [PERSON] через систему «Електронний суд» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.11.2023 року о 19:15 год. на пр. Івана Мазепи, 53А в м.Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль Audi A3, д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 року у справі № 205/12430/23 винним у вчиненні ДТП визнано водія автомобіля БАЗ 07914, д/н [NUMBER] , [PERSON] . Розмір завданого власнику автомобіля Audi A3, д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП матеріального збитку, відповідно до Висновку експерта автотоварознавця № 078/23 від 13.11.2023 року склав 39785,31 грн, з яких 15535 грн. - вартість робіт без ПДВ; 10173,46 грн - вартість матеріалів з ПДВ; 14076,85 грн (46922 грн. 83 коп. * (1-0,7)) - вартість нових складників, що підлягають заміні з ПДВ та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Розмір завданого власнику автомобіля Audi A3, д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП матеріального збитку, без ПДВ на матеріали та нові складники, що підлягають заміні, склав 35743,59 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля БАЗ А07914, д/н [NUMBER] , на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» за полісом № ЕР-217067142. Ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» за вказаним полісом за шкоду, заподіяну майну потерпілих, відповідно до п.п. 9.1, 9.5 ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підп. 1 п. 1 Постанови Правління Національного банку України «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», складає 160000 грн. Полісом № ЕР-21706714 встановлено франшизу в розмірі 3200 грн. 08.11.2023 року позивачем направлено заяву про відшкодування шкоди на адресу ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», яка була отримана відповідачем 10.11.2023 року. 03.12.2023 року ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» позивачу сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 13 631,96 грн. Відповіддю № 771-ЮР від 14.08.2024 року на адвокатський запит страхова компанія повідомила представника позивача, що розрахунок страхового відшкодування здійснювався на підставі звіту ТОВ «СЗУ Україна» № 30511 від 09.12.2023 року Про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09.12.2023 року. До зазначеної відповіді на адвокатський запит додано копію Звіту № 30511, копію розрахунку страхового відшкодування, копію Страхового акту. Представник позивача вважає, що розмір завданого позивачу у ДТП збитків не може буде визначено на підставі Звіту № 30511, оскільки даний звіт складено з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2095 від 24.11.2003 року. Так, визначення розміру збитків, завданого власнику пошкодженням у ДТП автомобіля Audi A3, д/н [NUMBER] , за результатом якого складено Звіт № 30511, проведено без особистого огляду пошкодженого автомобіля оцінювачем, який його складав. Вказане порушення Методики призвело до невірного визначення характеру та обсягу пошкоджень, зокрема передньої правої фари, глибока подряпина на який унеможливлює її шліфування, а зумовлює тільки її заміну, відсутності належного обґрунтування засобів і обсягу відновлювальних робіт, зокрема кількості нормо-годин для відновлення капоту внаслідок розташування пошкодження в місці зварного з`єднання та в труднодоступному для відновлення місці. Натомість, Висновок експерта автотоварознавця № 078/23 від 13.11.2023 року відповідає вимогам Методики, його складено судовим експертом в порядку, передбаченому ст.ст. 102, 106 ЦПК України. Тому завдана позивачеві шкода у ДТП та, відповідно, розмір відшкодування, яке повинно було сплачено позивачу відповідачем 1, має визначатись на підставі Висновку експерта автотоварознавця № 078/23 від 13.11.2023 року. Враховуючи розмір завданого власнику автомобіля Audi A3, д/н [NUMBER] , внаслідок ДТП матеріального збитку, визначений Висновком автотоварознавця № 078/23 від 13.11.2023 року, без ПДВ на матеріали та нові складники, що підлягають заміні, який дорівнює 35743,59 грн, такий збиток мав бути відшкодований: ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» - в розмірі 32543,59 грн (35743,59 грн - 3200 грн (франшиза за полісом); [PERSON] в розмірі 3200 грн (франшиза за полісом). Враховуючи виплачену ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 13 631,96 грн, невідшкодована шкода має бути відшкодована: ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» - в розмірі 18911,63 грн. (32543,59 грн - 13631,96 грн.), а [PERSON] - в розмірі 3200 грн. Як зазначено вище, 10.11.2023 року відповідачем 1 отримано від позивача заяву на виплату страхового відшкодування. Отже, визначений п. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 90-денний строк для виплати страхового відшкодування, відрахований з 10.11.2023 року, сплив 08.02.2024 року. Таким чином, з 09.02.2024 року зобов`язання ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» щодо виплати позивачу страхового відшкодування за наслідками ДТП в частині виплати суми в розмірі 18911,63 грн є простроченим. За прострочення здійснення страховою компанією страхового відшкодування за наслідками ДТП в період з 09.02.2024 року по 23.09.2024 року розмір пені складає 3225,83 грн; 3% річних складає 353,43 грн.; інфляційних втрат - 844,89 грн. Крім того, з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на проведення судової експертизи за зверненням позивача щодо встановлення розміру завданої шкоди, пошкодженням у дорожньо-транспортній пригоді автомобіля позивача, розмір якої, враховуючи вищевикладене, визначено відповідачем невірно. Вартість проведеної за зверненням позивача судової автотоварознавчої експертизи, результати якої викладено у Висновку експерта автотоварознавця № 078/23 від 13.11.2023 року, складає 3000 грн. Разом з тим, у зв`язку із пошкодженням належного позивачеві автомобіля він зазнав душевних страждань. Пошкодження у ДТП автомобіля призвело до витрачання часу та зусиль на подання документів до страхової компанії, на проведення оглядів автомобіля, на підготовку до судового захисту, неможливості користуватися фізично знищеним автомобілем з самого моменту ДТП. Тобто, завданням шкоди було порушено звичайний спосіб життя та створені незручності позивачеві. Завдану позивачеві моральну шкоду він оцінює у 2000 грн. 00 коп. Враховуючи вищезазначене, представник просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь позивача суму в розмірі 23335,78 грн, з якої 18911,63 грн - невиплачене страхове відшкодування; 3225,83 грн- пеня; 353,43 грн - 3% річних; 844,89 грн - інфляційні втрати; та суму судових витрат, та стягнути з [PERSON] на користь позивача суму в розмірі 3200 грн у відшкодування матеріальної шкоди (франшизи); моральну шкоду у розмірі 2000 грн та суму судових витрат. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 28.11.2024 року представником було подано клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання можливості висловлення відповідачем правової позиції щодо пред`явленого позову, проте станом на день ухвалення рішення відзиву на позов, будь-яких заяв чи клопотань позивачем подано не було. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов суду не подав. Відповідно до ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» та відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про проведення судового розгляду за відсутності представника, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу «Ауді А3», реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.9 зворот). 05.11.2023 року сталася ДТП за участю транспортного засобу «БАЗ А07914», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.12.2023 року по справі 205/12430/23 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.6-7). Постанова суду набрала законної сили 22.12.2023 року. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку з цим, суд вважає доведеним та таким, що не потребує доказування факт заподіяння матеріальної шкоди власнику транспортного засобу Ауді, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] з вини водія транспортного засобу БАЗ А07914, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «БАЗ», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за полісом №ЕР-217067142 зі страховим лімітом 160000 грн та франшизою 3200 грн. Згідно з ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 08.11.2023 року позивач [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування з копіями документів, яка була отримана останнім 10.11.2023 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Відповідно до п.3 ч.1 ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з висновками, викладеними у п. 69, 71-74 Постанови ВСУ у справі №755/18006/15-ц від 04.07.2018р., у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З урахуванням дати отримання ПрАТ «СК «Євроінс Україна» звернення позивача з повідомленням про подію (10.11.2023 року), 90-денний строк для виплати страхового відшкодування сплив 08.02.2024 року. 03.12.2023 року Приватним акціонерним товариством ПрАТ «СК «Євроінс Україна» позивачу сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 13631,96 грн. Відповіддю № 771-ЮР від 14.08.2024 року на адвокатський запит ПрАТ «СК «Євроінс Україна» повідомило представника позивача, що розрахунок страхового відшкодування здійснювався на підставі звіту ТОВ «СЗУ Україна» № 30511 Про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09.12.2023 року. Згідно з висновком вказаного Звіту, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу «Ауді А3», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 18040,35 грн з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування (а.с.22-24). Сума страхового відшкодування у розмірі 13631,96 грн (за вирахуванням франшизи у розмірі 3200 грн) виплачена ПрАТ «СК «Євроінс Україна» позивачу 03.12.2023 року, розрахована саме на підставі вказаного висновку. Однак, [PERSON] з розміром виплаченого страхового відшкодування не погодився. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , пред`явлені до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» суд виходить з наступного. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону). Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Позивач в позовній заяві не погоджується з розміром виплаченого ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхового відшкодування та наполягає на тому, що Звіт № 30511 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09.12.2023 року був складений оцінювачем з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому не може бути взятий до уваги. Оцінюючи Звіт № 30511 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 10 травня 2023 року, складений оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» - [PERSON], суд вважає за необхідне зазначити наступне. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги дооформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ, визначені у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395. Згідно з п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. У пункті 5.5 Методики визначено, що підчас технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Відповідно до п. 8.1 та п. 8.5 Методики для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Отже, однією з вимог до оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, встановлених Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, є особистий огляд оцінювачем (експертом) колісного транспортного засобу. Однак, як зазначено в самому Звіті № 30511 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09.12.2023 року, при визначенні розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Ауді А3, реєстраційний номер [NUMBER] , особисто оцінювачем даний транспортний засіб не оглядався. Використано матеріали огляду спеціаліста (а.с.23 зворот). Наданий ПрАТ «СК «Євроінс Україна» Акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість) від 17.11.2023 року, який був використаний оцінювачем [PERSON] при складанні Звіту № 30511 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09.12.2023 року, суд оцінює критично та відхиляє, оскільки даний Акт взагалі не містить відомостей про особу, яка його склала, а також підпису такої особи. Будь-яких доказів, що такий протокол огляду колісного транспортного засобу склав саме уповноважений представник ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (працівник або експерт) стороною відповідача суду не надано (а.с.29 зворот - 30). Наведене є порушенням приписів п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що особа, яка проводила огляд пошкодженого транспортного засобу та складала звіт про оцінку, є працівником ПрАТ «СК «Євроінс Україна» або має статус експерта. Таким чином, суд вважає встановленим, що Звіт № 30511 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 09.12.2023 року був складений оцінювачем ТОВ «СЗУ Україна» [PERSON] з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Вищенаведене викликає у суду обґрунтовані сумніви у достовірності зазначеного у цьому Звіті розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Ауді А3, реєстраційний номер [NUMBER] , а тому він не може бути прийнятий судом до уваги на підтвердження розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу як власнику вищевказаного транспортного засобу, внаслідок його пошкодження як недопустимий доказ. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У статті 110 ЦПК України закріплено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Позивач [PERSON] 10.11.2023 року самостійно звернувся до судового експерта Цаберябого В.М. з метою визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Ауді А3, реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до висновку експерта №078/23 від 13.11.2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ауді А3, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 72631,29 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ауді А3, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 39785,31 грн (а.с.11-15). При цьому, судовий експерт Цаберябий В.М. особисто оглядав транспортний засіб Ауді А3, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 13.11.2023 року (а.с.16). Порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів при складанні Висновку експерта №078/23 товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу під час розгляду справи судом не встановлено. Таким чином, розмір завданого власнику автомобіля Ауді А3, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП матеріального збитку, визначений Висновком автотоварознавця № 078/23 від 13.11.2023 року, без ПДВ на матеріали та нові складники, що підлягають заміні, становить 35743,59 грн. Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження іншого розміру завданого власнику автомобіля Ауді А3, реєстраційний номер [NUMBER] , ніж той, що заявлений позивачем до стягнення, стороною відповідача суду не надано. У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до переконання про доведеність того, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ауді А3, реєстраційний номер [NUMBER] , становить 39785,31 грн, розмір матеріального збитку без ПДВ на матеріали та нові складники, що підлягають заміні, складає 35743,59 грн. У пункті 36.2 Закону № 1961-IV закріплено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Враховуючи, що відшкодування витрат позивачу на проведення відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу здійснювалось безпосереднього на його рахунок, беручи до уваги, що розмір заподіяного позивачу матеріального збитку без урахування ПДВ становить 35743,59 грн, а також враховуючи зарахування на рахунок позивача від ПрАТ «СК «Євроінс Україна» страхового відшкодування у розмірі 13631,96 грн, суд приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь [PERSON] підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 18911,63 грн (35743,59 грн - 3200 грн (франшиза за полісом) - 13631,96 грн (сума виплаченого страхового відшкодування), а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Також представник позивача у позові просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 3225,83 грн, а також 3 % річних у розмірі 353,43 грн та втрати від інфляції в сумі 844,89 грн за період з 09.02.2024 року по 23.09.2024 року, обґрунтовуючи таку вимогу тим, що відповідач отримав від позивача заяву про виплату страхового відшкодування 10.11.2023 року, тобто повинен був виконати обов`язок по сплаті страхового відшкодування до 08.02.2024 року включно. Однак, сплатив відшкодування не в повному обсязі. Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В пункті 4 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК). Пунктом 21 постанови визначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК). Таким чином, оскільки ПрАТ «СК «Євроінс Україна» отримало заяву від представника позивача про виплату страхового відшкодування 10.11.2023 року, то повинно було виконати зобов`язання з виплати страхового відшкодування до 08.02.2024 року. Враховуючи, що сума недоплаченого страхового відшкодування складає 18911,63 грн, то суд вважає за доцільне за період з 09.02.2024 року по 23.09.2024 року стягнути з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь [PERSON] суму пені у розмірі 3225,83 грн, 3% річних у розмірі 353,43 грн, інфляційні втрати в розмірі 844,89 грн, що разом становить 4424,15 грн. Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.44). Також задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» витрат на оплату вартості автотоварознавчого дослідження, яка відповідно до квитанції №23070 від 13.11.2023 року становить 3000 грн (а.с.21). Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] , пред`явлені до [PERSON] суд виходить з наступного. Відповідно до п.36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу «БАЗ» реєстраційний номер [NUMBER] , передбачено франшизу у розмірі 3200 грн. Станом на час розгляду справи доказів відшкодування позивачу франшизи відповідачем надано не було, тому суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] , як особи, відповідальної за завдані збитки, на користь позивача франшизу у розмірі 3200 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, крім іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 вказаної Постанови). Метою відшкодування моральної шкоди є компенсація у грошовому виразі потерпілій особі завданих їй фізичних чи душевних страждань, яких особа зазнала внаслідок порушення її прав, і що пошкодження майна прямо віднесено п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України до однієї з можливих причин душевних страждань його власника. У даному випадку ДТП сталася із вини відповідача. Позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою та діями з боку відповідача, які це спричинили. Безумовно, внаслідок ДТП, позивачу було завдано душевних страждань та переживань. Між тим, позивачем не в повній мірі обґрунтовано розмір моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтовуючи свої вимоги в частині заподіяння моральної шкоди позивач посилався на наявність негативних наслідків внаслідок ДТП, оскільки пошкодження у ДТП автомобіля призвело до витрачання часу та зусиль на подання документів до страхової компанії, на проведення оглядів автомобіля, на підготовку до судового захисту, неможливості користуватися автомобілем з самого моменту ДТП. Тобто, завданням шкоди було порушено звичайний спосіб життя та створені незручності позивачеві. Завдану позивачеві моральну шкоду він оцінює у 2000 грн. Так, згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа «Науменко проти України»). Суд, враховуючи обставини справи, виходячи з засад розумності та справедливості, вважає, що участь у ДТП, пошкодження власного майна безумовно негативно вплинуло на моральний стан позивача та призвело до душевних страждань, а тому достатнім для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, є стягнення з відповідача 1000 грн у відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь позивача судові витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 3000,00 грн, та зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн, що разом складає 3484,48 грн, з [PERSON] на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484,48 грн.

Outcome: partial