Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Заявниця, [PERSON] , звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України з 1990 року і по теперішній час, у тому числі і станом на 24 серпня та 13 листопада 1991 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона народилася [INFO] в\~м.\~Кагул Республіки\~Молдова.У 1990\~році заявниця\~разом з\~батьками переїхала\~проживати в\~Україну,\~а саме\~в м.\~Біляївку Одеського\~(колишнього\~Біляївського)\~району Одеської\~області,\~звідки родом\~був її\~батько \~ [PERSON] .Заявниця вступила\~до Біляївської\~загальноосвітньої школи\~№1\~І-III\~ступенів,\~яку закінчила\~в 2005\~році та\~отримала свідоцтво\~про повну\~загальну середню\~освіту.11.02.2010 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Підставою для звернення до суду став лист ГУ ДМС України в Одеській області від 06.07.2024 року № 5127-329/5127.10-24 про неможливість отримання заявницею паспорта громадянина України для виїзду за кордон на підставі п. п. 5 п. 82 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року № 152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон», який ставить під сумнів набуття заявницею громадянства України. Хоча підрозділами Міграційної служби України заявниці неодноразово без будь-яких проблем видавалися паспорта громадянина України, а саме: паспорт № [NUMBER] , виданий 2 лютого 2007 року; паспорт № [NUMBER] , виданий 23 січня 2009 року; паспорт № [NUMBER] , виданий 4 червня 2010 року; паспорт № [NUMBER] , виданий 16 грудня 2019 року. У зв`язку з викладеним, вона звернулась до суду з вказаною заявою. Заявниця та її представник в судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягали. Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з`явився, надавши письмові пояснення, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні заяви [PERSON] . Письмові пояснення обґрунтовані тим, що заявниця [PERSON] не зверталася до територіальних підрозділів ГУ ДМС в Одеській області з заявою встановленого зразка, не надала до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених у Порядку № 215, отже заявниця не використала всі передбачені законодавством можливості для отримання статусу громадянина України та звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним. Провадження за заявами з питань набуття громадянства входить до повноважень ДМС України та її територіальних підрозділів, серед яких є ГУ ДМС України в Одеській області. Отже, будь-які дії, спрямовані на проходження процедури набуття громадянства та/або документування паспортом громадянина України знаходиться у межі інтересів ГУ ДМС України в Одеській області. Крім того, ГУ ДМС України в Одеській області стверджує, що встановлення факту пов`язується зі спором про право, а тому зазначений спір повинен розглядатись в порядку позовного провадження. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому\~засіданні підтвердили\~факт того,\~що заявник\~постійно проживала на території України з 1990 року і по теперішній час, у тому числі і станом на 24 серпня та 13 листопада 1991 року. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м.Кагул Республіки Молдова, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 01.11.1988 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагульського районного виконавчого комітету Молдавської радянської соціалістичної республіки та копіями паспорта № [NUMBER] , виданого 2 лютого 2007 року; паспорта № [NUMBER] , виданого 4 червня 2010 року; паспорта № [NUMBER] , виданого 16 грудня 2019 року. У період з 01.09.1995 року по 25.06.2005 рік [PERSON] навчалась у Біляївській загальноосвітній школі №1 І-ІІІ ступенів Біляївського району Одеської області та здобула повну загальну середню освіту і отримала атестат про повну загальну середню освіту [NUMBER] 18.06.2005 року, про що свідчить довідка в.о. директора Біляївського ліцею № 1 Управляння освіти Біляївської міської ради Одеського району Одеської області Журенка Ю., як правонаступника Біляївської загальноосвітньої школи № 1 І-III ступенів Біляївського району Одеської області, від 10.07.2024 року № 88/01-17. 11.02.2010 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №16. Заявниця звернулась до Біляївського відділу ГУ ДМС України в Одеській області з метою оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, але листом №5127-329/5127.10-24 від 06.07.2024 року їй було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон у зв`язку із неможливістю підтвердити факту належності заявниці до громадянства України. Факт безперервного проживання заявниці з 1990 року за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актом, складеним 12.07.2024 року депутатом Біляївської міської ради Куценко І.Г. в пристуності жителів м. Біляївка Геращенко Н.М., [PERSON] . Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Отже, реалізація права на набуття громадянства України особою залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року, який має юридичне значення. Відповідно до довідки №084 від 28.05.2020 року, виданої консулом Консульства Республіки Молдова в Одесі [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , громадянство Республіки Молдова не отримувала і з питання оформлення документів Національної паспортної системи не зверталась (паспортом громадянина Республіки Молдова не документована). Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту постійного проживання на території України заявниці необхідно для отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Стосовно письмових пояснень представника ГУ ДМС України в Одеській області, суд вважає за необхідне зауважити наступне. Спір про право наявний у позовному провадженні та є його суттю. Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Отже, наявність спору про право не може бути доведена лише фактом незгоди заінтересованої особи з позицією заявника. Заінтересована особа має обґрунтувати, що встановлення певного факту зачіпає (зачіпатиме після винесення відповідного рішення) її права. У кожному конкретному випадку заінтересована особа має довести, що потенціальне винесення рішення про встановлення факту постійного проживання на території України може порушувати будь-яке її право, і надати відповідне обґрунтування до суду. Більше того, за наявності спору про право в окремому провадженні суд має з`ясувати яке саме суб`єктивне право якої особи порушується і чому. Верховний Суд у постанові від 15.04.2020 року у справі № 302/991/19, що стосувалася спадкових прав, надав роз`яснення питанню спору про право в окремому провадженні: під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний та процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У поряду окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Щодо відсутності спору про право у провадженні щодо встановлення факту проживання на території України висловився Верховний Суд у постанові від 06.08.2020 року по справі №522/12832/18: належність до громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Отже, позиція ВС полягає у тому, що за загальним правилом не може існувати спору про право в окремому провадженні щодо встановлення юридичного факту постійного проживання на території України між заявником та заінтересованою особою територіальним органом ДМС України. Тобто, заінтересованою особою не доведено, що потенціальне винесення рішення про встановлення факту постійного проживання заявника на території України, може порушувати будь-яке її право. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки у судовому засіданні було встановлено факт постійного проживання заявниці на території України, а тому є підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved