Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У червні 2024 року позивач, ТОВ «Глобал Спліт» (код ЄДРПОУ 41904846, м. Київ), з підстав прострочення зобов`язання за кредитним договором в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС пред`явив через суд вимоги на предмет стягнення з відповідача, [PERSON] , заборгованості в розмірі 142\~050,34 грн., а також судового збору за пред`явлення цього позову в розмірі 2\~422,40 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 22 січня 2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4065929, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 119\~000 грн. строком на 60 місяців (з 22 січня 2021 року по 21 січня 2026 року (включно)) зі сплатою фіксованої процентної ставки 12% річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за кредитним договором, а також щомісячної комісії в розмірі 2,50% від суми кредиту. 29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір №4-2023 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/4065929 від 22 січня 2021 року, про що 15 вересня 2023 року повідомлено відповідача. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого за нею станом на 27 травня 2024 року утворилася заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 142\~050,34 грн., що складається із: строкової заборгованості в розмірі 73\~169,18 грн., простроченої заборгованості в розмірі 3\~636,51 грн., нарахованих відсотків в розмірі 26\~161,08 грн., прострочених відсотків в розмірі 9\~333,57 грн., комісії в розмірі 2\~975 грн., простроченої комісії в розмірі 26\~775 грн. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 05 червня 2024 року, після отримання відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. 18 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника відповідача Жорніченка Д.В. надійшов відзив на позов, в якому зазначається, що відповідач не визнає позов повністю з огляду на наступне. Так, на думку представника відповідача, позов не містить доказів того, що позивач або банківська установа, з якою укладався кредитний договір зверталась до відповідача з відповідною вимогою, натомість виписки з банківських рахунків, надані позивачем, містять дані про реструктуризації заборгованості, що вказує на узгодження виплат заборгованості між банком та відповідачем. Відповідач з початком повномасштабного вторгнення рф на територію України виплати по кредиту здійснювала вчасно та в повному обсязі, однак після повномасштабного вторгнення у відповідача була відсутня об`єктивна можливість вчасного та повного погашення заборгованості, що викликано обставинами, які не залежали від волі відповідача та які вона не могла передбачити. Не зважаючи на вказане відповідачем поступово і далі здійснювалось погашення заборгованості за кредитним договором, як до зміни кредитора у зобов`язанні, так і після. Так, кредит надавався строком до 21 січня 2026 року та згідно умов кредитного договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк», однак позивачем не надано в жодному вигляді вказаних Правил, що фактично унеможливлює встановлення порядку та умов погашення заборгованості. Саме твердження, що відповідач на час укладення кредитного договору була ознайомлена з вказаними Правилами не спростовує обов`язку позивача довести належними та допустимими доказами факт існування та розмір заборгованості, її структуру. Також представник відповідача стверджує, що відповідач не повідомлялася про відступлення прав вимоги до нового кредитора. Окрім іншого, представник відповідача вважає, що надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, що можуть підтверджувати наявність заборгованості у відповідача, а є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача. Щодо комісії за користування кредитом представник відповідача посилається на те, що в копіях виписок з банківського рахунку міститься інформація про платежі відповідача, частина з яких вочевидь була зарахована банком саме в погашення комісії за користування кредитом. Таким чином, з урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову. Представник позивача своїм правом на надання відповіді на відзив не скористався, натомість 09 серпня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від представника позивача надійшли письмові пояснення, де на спростування доводів представника відповідача посилається на те, що умовами кредитного договору передбачена щомісячна сплата фіксованої процентної ставки в розмірі 12% річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості. Вся необхідна інформація щодо кредитного договору надавалася кредитодавцем відповідачу до укладення кредитного договору та така інформація міститься в паспорті споживчого кредиту, де викладено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача та з якими відповідач погодилася, про що свідчить її особистий підпис. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості, яка включається до загальних витрат за споживчим кредитом нарахована у відповідності до Закону України «Про споживче кредитування», а тому така нарахована позивачем правомірно. Представник позивача також посилається на те, що відповідачу направлявся витяг з реєстру боржників, з огляду на те, що повний витяг, що наданий суду містить персональні дані інших осіб, які не підлягають розголошенню в силу Закону України «Про захист персональних даних». Право вимоги позивача за кредитним договором № 1/4065929 від 22 січня 2021 року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Щодо розміру заявленої заборгованості представник позивача зазначив, що надання відповідачу кредитних коштів підтверджується платіжною інструкцією № 34958829-1 від 22 січня 2021 року, а також копією заяви на видачу готівки відповідачу № 3495004-1 від 22 січня 2021 року. У мовами договору передбачено обов`язок відповідача погашати кредит та сплачувати відсотки і комісію відповідно до графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Натомість відповідач порушила такі умови договору, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов`язань, внаслідок чого ТОВ «Глобал Спліт» звернулося до суду із зазначеним позовом. Доказами, що підтверджують заборгованість відповідача за кредитом є розрахунки заборгованості, що додані до позовної заяви. Сплатою суми заборгованості в розмірі 16\~000 грн. за період з 02 листопада 2023 року по 01 травня 2024 року відповідач підтвердила наявність у неї заборгованості. Таким чином, за наведених обставин, представник позивача наполягав на задоволенні позову. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні з наведених у ньому підстав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав повністю, просив суд відмовити в його задоволенні, з підстав, що наведені у відзиві. Суд, вислухавши усні пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами із задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що 22 січня 2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4065929 (а.с. 61). За цим договором, банк надає позичальнику кредит в сумі 119 000 грн. строком на 60 місяців з 22 січня 2021 року до 21 січня 2026 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення, кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. Позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду (надалі проценти), щомісячно в розмірі 12,00 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором, комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі комісія), щомісячно в розмірі 2,50 % від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. До кредитного договору №1/4065929 від 21 січня 2021 року додано: Додаток №1 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т. ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет) (а.с. 63-64), Пам`ятка клієнту (а.с. 62), Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 67-68), Додаток № 1 до Паспорта споживчого кредиту (продукти «Готівковий кредит «Свобода», «Споживчий кредит «Партнерський»); заяву-анкету № 0700007-18012021-138 від 18 січня 2021 року на отримання готівкового кредиту «Свобода» (а.с. 69-70, 73). Перерахування суми кредитних коштів на рахунок відповідача, що зазначений останньою у заяві про видачу готівки № 34959004-1 від 22 січня 2021 року підтверджується платіжною інструкцією № 34958829-1 від 22 січня 2021 року (а.с. 65). Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки та вказаний документ підписаний особисто відповідачем 21 січня 2021 року. Із наданих\~позивачем документів\~та зокрема\~виписки за\~договором за\~період з\~22\~січня 2021\~року по\~15\~вересня 2023\~року судом\~вбачається,\~що відповідач\~користувалася наданими\~банком кредитними\~коштами (а.с. 74-84). Натомість в\~порушення умов\~вказаного кредитного\~договору,\~відповідач допустила\~прострочення повернення\~кредиту,\~сплати процентів\~і комісії,\~внаслідок станом\~на 27\~травня 2024\~року за\~відповідачем утворилася\~заборгованість в загальному розмірі 142\~050,34 грн., що складається із: строкової заборгованості в розмірі 73\~169,18 грн., простроченої заборгованості в розмірі 3\~636,51 грн., нарахованих відсотків в розмірі 26\~161,08 грн., прострочених відсотків в розмірі 9\~333,57 грн., комісії в розмірі 2\~975 грн., простроченої комісії в розмірі 26\~775 грн. (а.с. 59). 29 серпня 2023 року року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір про відступлення права вимоги №4-2023, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №1/4065929 від 22 січня 2021 року, укладеними між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Глобал Спліт» (а.с. 9-12). Відповідно до Реєстру вимог №1 з додатку №1 до вищевказаного договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29 серпня 2023 року, ТОВ «Глобал Спліт» набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с. 23-57). 15 вересня 2024 року АТ «Креді Агріколь Банк» направило [PERSON] повідомлення про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №1/4065929 від 21 січня 2021 року (а.с. 85). Таким чином, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідача не було повідомлено про відступлення прав вимоги за спірним кредитним договором до ТОВ «Глобал Спліт». Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений договором строк. В силу вимог ст. 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною другою ст. 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст.ст. 509, 510 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Проте відповідачем на даний час зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості за кредитним договором не виконуються. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 3 ст. 639 ЦК України передбачає що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, судом встановлено, що відповідач умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Доводи представника відповідача про необізнаність відповідача з умовами та правилами надання споживчого кредиту спростовуються наступним. Паспорт споживчого кредиту в розділах «3. Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача» та «4. Інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача» містить інформацію щодо суми кредиту, строку договору і строку кредитування, а також розмір процентної ставки та вказаний документ містить дату 18 січня 2021 року і підпис [PERSON] . Так, відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Матеріали справи містять належний та допустимий доказ, який підтверджує факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру процентів за кредитним договором; наявні відомості про те, що саме [PERSON] погодилася з умовами з приводу процентної ставки за кредитом; та банком доведені обставини які дають можливість суду переконатись в тому з приводу яких відносин був складений Паспорт споживчого кредиту, та хто ознайомлений з викладеними в ньому умовами. Отже, в матеріалах справи наявні докази в підтвердження обставин щодо обґрунтованості нарахування процентів та комісії за кредитним договором. Окрім цього, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості у позичальника є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені \~ \~ \~ \~у паперовій або в електронній \~ \~ \~ \~формі. Пунктом 62 Положення про організацію \~ \~ \~ \~бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності. B банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку \~ \~ \~ \~України від 04 липня 2018 року № 75 передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до правової позиції Верховного Суду за 2022 рік судами обґрунтовано прийнято банківські виписки по рахунку, як належні докази, які підтверджують видачу кредиту, рух коштів по рахунках та відображають внесені всі оплати позичальником. Отже, виписка з рахунка \~ \~ \~ \~особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Зазначене узгоджується також з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року по справі № 226/3556/15-ц. Наданий позивачем розрахунок заборгованості та виписка в своїй сукупності підтверджують розмір заборгованості по кредиту, та \~ \~ \~ \~ не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача, з огляду на що суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості по кредиту за відповідачем. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надала суду доказів, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне з стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1/4065929 від 21 січня 2021 року в розмірі 142\~050,34 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами\~ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved