Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до Скалатської міської територіальної громади в особі Скалатської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (адреса житлового будинку була змінена рішенням виконавчого комітету Скалатської міської ради, на момент складення заповіту адреса будинку була [ADDRESS] ). Позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Однак після звернення позивачкою до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний вище будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа який би підтверджував право спадкодавця на вказане майно. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче засідання позивачка та її представниця не з`явились, представниця позивачки подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Скалатської міської ради у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої Скалатська міська рада позов визнає та не заперечує проти його задоволення, просить справу розглядати за відсутності представника відповідача. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 3\~ст.200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне. Згідно копії договору купівлі-продажу від 20 квітня 1990 року, [PERSON] купила належний [PERSON] жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Городниця Підволочиського району і розташований на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу імені Пархоменка. Згідно копії заповіту від 11 лютого 2009 року, посвідченого секретарем Городницької сільської ради Підволочиського району Тернопільської області Гевчук О.М., [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті належний йому житловий будинок [ADDRESS] заповіла [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 13 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , померла [INFO] , у селі Городниця Підволочиського району Тернопільської області про що складено відповідний актовий запис №12. Місце державної реєстрації: виконавчий комітет Городницької сільської ради Підволочиського району Тернопільської області. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №163/02-31 від 12 листопада 2024 року, державний нотаріус Підволочиської державної нотаріальної контори Гладушко К.В. відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у зв`язку із відсутністю належного правовстановлюючого документа на спадкове майно, необхідного для вчинення нотаріальної дії. Крім того нотаріусом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину у встановленому законом порядку шляхом подачі 30 травня 2016 року до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, крім неї відомостей про інших спадкоємців, які прийняли спадщину у спадковій справі немає, також немає спадкоємців які за законом мають право на обов`язкову частку у спадковому майні. Крім того нотаріусом встановлено, що до складу спадкового майна після померлої [INFO] [PERSON] входить житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Нову індексацію «99А» вказаному житловому будинку присвоєно на підставі рішення виконавчого комітету Скалатської міської ради Тернопільської області від 18 жовтня 2024 року №159 «Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна». Згідно копії рішення виконавчого комітету Скалатської міської ради Тернопільської області від 18 жовтня 2024 року №159, об`єкту нерухомого майна, житловому будинку, який належав померлій [PERSON] було присвоєно адресу: [ADDRESS] . Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна №442 від 06 листопада 2024 року, виданої начальником БТІ Підволочиського району, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , у графі «підстава виникнення права власності» вказано «право власності не зареєстровано». Згідно інформації БТІ Підволочиського району №441 від 06 листопада 2024 року, будинок, загальною площею 54,7 кв.м., житловою площею 24,6 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , у графі «Підстава виникнення права власності» зазначено «право власності не зареєстровано». З технічного паспорту виданого БТІ Підволочиського району Тернопільської області та експлікації приміщень до плану будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами що розташований за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що загальна площа приміщень будинку становить 54,7 кв.м, з них: житлова 24,6 кв.м., допоміжна 30,1 кв.м. Відповідно до ч.3\~ст.1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі\~ст.11 ЦК України\~цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог\~ст.16 ЦК України\~має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1218 цього Кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з частиною 1статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] після смерті [PERSON] , як померла [INFO] , спадщину приняла, також звернулась до Підволоичської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , однак у видачі такого свідоцтва, їй було відмовлено з підстави ненадання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації. Отже, з вищенаведеного випливає, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримати не може, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця стосовно спадкового майна. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22 лютого 2012 року № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що стало причиною звернення позивача до суду. Оскільки спадкодавець [PERSON] за час свого життя не оформила правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (колишній номер 243), тому на даний час позивачка як спадкоємець за заповітом позбавлена можливості підтвердити факт належності вказаного будинку спадкодавцеві, у зв`язку з чим і звернулась з даним позовом до суду. Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved