Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Представник позивача звернувся із вимогами, якими просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами, оскільки останній у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і, відповідно, без фіксації його перебігу та заперечень щодо такого порядку від учасників не надходило і судом не встановлено. Відповідач будучи належним чином повідомленим про існування даного судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловив і жодних заяв з даного приводу на адресу суду не направляв. Дослідивши матеріали справи надані позивачем, а інших суду не надавалось, як і не заявлялось клопотань про витребування/забезпечення доказів, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 01 жовтня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладений кредитний договір № Z62.00602.004374621. Умовами договору передбачено, зокрема, отримання позичальником кредиту 30 227 грн, строк кредиту 48 місяців, процентна ставка 15,00 річних змінювана. Додатком № 1 до договору визначено графік погашення кредиту. Реальна річна процентна ставка 102,47230531 річних, загальна вартість кредиту 81 238,91 грн (а.с. 6-7, 10). Отже, між банком і відповідачем було укладено договір банківського рахунка і кредитний договір (далі Договір). Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується ордером-розпорядженням № 1 про видачу кредиту (а.с. 9). Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання, передбачені договором кредиту, внаслідок чого станом на 07 липня 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 76 979,40 яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 29 057,48 грн та заборгованістю за нарахованими і несплаченими відсотками в сумі 47 921,92 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № [NUMBER] та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 07 липня 2023 року (а.с. 25-26). Окрім цього, судом встановлено, що 06 квітня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем укладено угоду № С-602-007772-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку № [NUMBER] . Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди становить 3000 грн. Викладені обставини підтверджуються копією кредитного договору з додатками (а.с. 27-29). Так, із матеріалів справи встановлено, що кредитодавець свої договірні зобов`язання виконав в повному обсязі. Водночас, відповідач не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання із своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого у нього перед кредитодавцем утворилася заборгованість, яку нараховано відповідачу станом на 07 липня 2023 року в загальному розмірі 8 929,70 гривень, з яких: 2 963,48 гривень заборгованість за тілом кредиту, 5 966,22 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Викладені обставини підтверджуються копією розрахунку заборгованості та випискою про рахунку клієнта-фізичної особи № 26207001635196.980 за період з 06 квітня 2018 року по 07 липня 2023 року (а.с. 44-50). Окрім того, як із вищевказаної виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж [PERSON] був здійснений 26 квітня 2019 року. Також із матеріалів справи вбачається, що 01 жовтня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем укладено угоду № С-602-009254-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Згідно кредитного договору відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку № [NUMBER] . Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48 % річних. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн. Ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення угоди становить 5000 грн. Викладені обставини підтверджуються копією кредитного договору з додатками (а.с. 51-54). Разом із тим, матеріали справи свідчать про те, що кредитодавець свої договірні зобов`язання виконав в повному обсязі. Водночас, відповідач не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов`язання із своєчасного повернення кредиту, внаслідок чого у нього перед кредитодавцем утворилася заборгованість, яку нараховано відповідачу станом на 07 липня 2023 року в загальному розмірі 13 391 гривень, з яких: 4 975,60 гривень заборгованість за тілом кредиту, 8 415,40 гривень заборгованість за процентами за користування кредитом. Викладені обставини підтверджуються копією розрахунку заборгованості та випискою про рахунку клієнта-фізичної особи № 26204004635196.980 за період з 01 жовтня 2018 року по 07 липня 2023 року (а.с. 62-64). Окрім того, як із вищевказаної виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж [PERSON] був здійснений 28 лютого 2019 року. 07 липня 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк», як клієнтом, та позивачем, як фактором, укладено договір факторингу № 07072023, за умовами якого з урахуванням реєстру боржників позивач набув належних Акціонерному товариству «Ідея Банк» прав вимоги за: кредитним договором № Z62.00602.004374621 від 01 жовтня 2018 року; угодою № С-602-007772-18-980 від 06 квітня 2018 року; угодою № С-602-009254-18-980 від 01 жовтня 2018 року в загальному розмірі 99 300,10 гривень. Наведені обставини підтверджуються копією договору факторингу з додатками (а.с. 66-68). Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054, 1055 ЦК України, ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних),у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ст.207 ЦК України). Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Аналогічне положення містить ст.16 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому за змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ст. 625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом положень ст.ст.512-514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст.ст.1077-1079, 1082 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. За змістом ст.ст.12, 13, 76, 81, 89 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані наведені правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Так, у ході розгляду справи судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами № С-602-007772-18-980 від 06 квітня 2018 року та № С-602-009254-18-980 від 01 жовтня 2018 року є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення. Водночас, вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z62.00602.004374621 від 01 жовтня 2018 року підлягають частковому задоволенню - в розмірі 38 727,31 грн, тобто тіла кредиту в розмірі 29 057,48 грн, та заборгованості за відсотками в розмірі 9 669,83 грн, з огляду на наступне. Відповідно до кредитного договору Z62.00602.004374621, а саме таблиці обчислення загальної вартості по кредиту та графіку погашення щомісячних платежів (а.с. 7, 10), відповідач за весь час користування кредитними коштами мав сплатити 11 184,81 грн процентів. Відповідачем частково сплачено заборгованість за відсотками за користування таким кредитом, що підтверджується випискою по особовому рахунку у сумі 1 514,98 грн (а.с. 25-26). Таким чином сума несплачених відсотків за користування кредитними коштами становить 9 669,83 грн. Нарахована ж заборгованість за відсотками в сумі 47 921,92 грн не відповідає ані умовам кредитного договору, ані нормам законодавства України з цього приводу. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1831,31 грн.

Outcome: approved