Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

08 січня 2024 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 27,7 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу гаражу від 27.10.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Філімончук О.М. та зареєстровано в реєстрі за №3624. Згідно п.3.1 ч.3 цього договору, продавець зобов`язується звільнити гараж, що продається, від належних йому речей до кінця дня 07.11.2023 року. Незважаючи на зазначене, [PERSON] , порушує умови договору, оскільки й досі не звільнила вказаний гараж та не передала від нього ключі. Такі свої дії відповідачка пояснює відсутністю вільного приміщення куди б вона могла вивезти належне, при цьому остання повідомила, що інше вільне приміщення з`явиться тільки у червні 2024 року. Вказав, що наразі він позбавлений можливості вільно користуватися належним йому нерухомим майном, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. Просив суд: зобов`язати відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , усунути перешкоди в розпорядженні та користуванні [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , гаражем, розташованим за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , та передати йому ключі від гаражу розташованого за адресою: [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу від 08 січня 2024 року цивільна справа розподілена судді Ісаєвій Д.А. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ісаєвої Д.А. від 15 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа перебувала у провадженні судді [PERSON] . Розпорядженням керівника апарату Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2024 року за №84 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді [PERSON] . Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2024 року справа розподілена судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 100 вересня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові та просила суд позов задовольнити. Вказала, що відповідачка не звільнила гараж та не передала ключі від гаражу позивачу. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином через підсистему «Електронний суд». Про причини неявки суд не повідомили. Відзиву, заяв, заперечень до суду не надано, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~280-282\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу гаража від 27 жовтня 2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Філімончук О.М., зареєстрованого в реєстрі за №3624, продавець [PERSON] передала у власність покупцю [PERSON] гараж, за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2757597212020. Відповідно до п.3.1 Договору продавець зобов`язується звільнити гараж, що продається, від належних йому речей до кінця дня 07.11.2023 року. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №407740373, закінчений будівництвом об`єкт гараж, загальною площею 27,7 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2757597212020. Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За змістом частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних лій для запобігання такому порушенню. Згідно з положеннями статті 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. З матеріалів справи встановлено, що спірний гараж за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , якому колишній власник [PERSON] чинить перешкоди у користуванні, не звільняє гараж та не надає ключів від нього. За таких обставин, оскільки норма матеріального права визначає право власника, в тому числі гаражу вимагати будь-яких усунень свого порушеного права шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача. Згідно зі статтею 13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~\~ Відповідно до статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виходячи із вищевикладеного, приймаючи до уваги, що викладені докази не викликають у суду жодних сумнівів щодо їх належності, допустимості, об`єктивності та достатності для вирішення справи по суті, враховуючи, що позивачем надано належні та допустимі докази по справі, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved