Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У травні 2024 року Акціонерне товариство «Перший Українській Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено про те, що між АТ «ПУМБ» та відповідачем були укладені кредитні договори: № 200989970701 від 02.03.2018, за умовами якого відповідачу видано кредит в сумі 50\~000,00 грн; № 1001993186101 від 12.10.2021, за умовами якого відповідачу видано кредит в сумі 47\~799,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 31.03.2024 у нього виникла заборгованість за кредитним договором №\~200989970701 від 02.03.2018 в розмірі 76\~137,37 грн та за кредитним договором №\~1001993186101 від 12.10.2021 в розмірі 60\~702,57 грн. Загальна сума заборгованості складає 136\~839,94 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 17.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи. Представник позивача про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився, разом з цим, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позов подано не було. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.03.2018 між АТ «ПУМБ» та відповідачем була підписана заява № 200989970701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в розмірі 50\~000,00 грн (а.с. 163). Крім того, 12.10.2021між сторонами була підписана заява № 1001993186101про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої відповідачу видано кредит в сумі 47\~799,00 грн (а.с. 179-181). Заяви відповідача про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується їхніми підписами в заяві. Паспорти споживчого кредиту надавались для ознайомлення відповідачу та він погодився з ними, про що свідчать його підписи в кожному з них. В них узгоджені, зокрема, розмір та порядок сплати відсотків та комісій (а.с. 164, 182). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 208 ЦК України, за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, а договір між сторонами не становить виключення з цього правила. Відповідно до ч.\~ч. 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, яким є і договір між сторонами, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). З системного аналізу наведених положень цивільного законодавства випливає, що законом до договору кредитування встановлено обов`язковість письмової форми, про дотримання якої свідчить підпис сторін. Частиною 1 ст. 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В силу ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У зв`язку з викладеним є очевидним, що у разі укладення договору у письмовій формі усі його умови повинні бути викладеними в договорі та підписаними сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст.\~611\~ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитних коштів. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 31.03.2024 у нього виникла заборгованість за кредитним договором №\~200989970701 від 02.03.2018 в розмірі 76\~137,37 грн, що складається з наступного: заборгованості за сумою кредиту 49\~971,23 грн; заборгованості за процентами 26\~166,14 грн; заборгованості за комісією 0 грн (а.с. 61-73) та № 1001993186101 від 12.10.2021 в розмірі 60\~702,57 грн, що складається з наступного: заборгованості за сумою кредиту 37\~829,26 грн; заборгованості за процентами 6,27 грн; заборгованості за комісією 22\~867,04 грн (а.с. 58-60). Загальна сума заборгованості складає 136\~839,94 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач договірні зобов`язання за договорами належним чином не виконував у зв`язку з чим, утворилась заборгованість перед позивачем за наданими кредитами, що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості. Суд вважає, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд виходить з приписів ч.\~ч. 1, 5 ст.\~81\~ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної або часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved