Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «Новий колектор» (далі Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 16.01.2019-100000537 від 16.01.2019 у розмірі 17800 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначив про те, що ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий колектор», та [PERSON] шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, укладено вказаний вище кредитний договір. Відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 10 000,00 грн. з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою у розмірі 28%. Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 26.09.2024 утворилась заборгованість у розмірі 17800,00 грн., яка складається з 10000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 2800,00 грн заборгованості за відсотками, а також штрафу у розмірі 5000,00 грн. 03.05.2024 між ТОВ «Споживчий кредит» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу №030524-12, за яким фактор набув право вимоги до боржника на всі суми, відступлені йому клієнтом відповідно до цього договору. У свою чергу позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги за договором факторингу № 030524-12 від 03.05.2024 та вимогу про сплату заборгованості від 03.05.2024. Оскільки відповідач суму заборгованості не сплатив, позивач за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду. Згідно з ухвали судді від 14 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками для [PERSON] направлено судом за місцем проживання, вказаним в позовній заяві, а також за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача, однак згідно з відмітками відділення Укрпошти від 14.11.2024 та від 27.11.2024 адресат відсутній за вказаними адресами, у зв`язку з чим конверти із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відправлення за зареєстрованим місцем проживання вважається врученим. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, та згідно зі ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, яка викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 16.01.2019 [PERSON] підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» укласти електронний кредитний договір (оферту) та надав заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився 16.01.2019 за посиланням htpp://sgroshi/com.ua згідно із ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Підписанням цієї заявки позичальник підтвердив однозначне та безумовне прийняття (акцепт) пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (а.с.9). Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки на отримання кредиту, підтвердження укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 16.01.2019-100000537 від 16.01.2019 (а.с.6-8, 10). Протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції позичальником кредитор надає позичальнику кредит на наступних умовах: сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п. 1.3 пропозиції). Відповідно до п. 2.1, 2.3, 2.4 пропозиції, кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора.\~ Згідно з п. 4.1. Договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця до дати, вказаній у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. У разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту та несплати нарахованих процентів до позичальника може бути застосована неустойка згідно п. 5.4. кредитного договору (п.7.1 Договору). Так, пунктом 5.4. Договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за Договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Відповідно до умов договору сума кредиту становить 10000 грн, з первинним строком на який надається кредит: 14 календарних днів з дати надання (первинний строк) за процентною ставкою 28% (фіксована незмінювана процентна ставка). Графік платежів: сума кредиту у розмірі 10000,00 грн та проценти у розмірі 2800,00 грн сплачуються до 29.01.2021. На підтвердження перерахування коштів позивачем надана квитанція від 16 січня 2019 року, час платежу 09:47 год., на суму 10000 грн, отримувач: [NUMBER] (а.с.11). З карточки субконто ТОВ «Споживчий центр» за період з 16 січня 2019 року по 19 вересня 2024 року слідує, що товариство свої зобов`язання перед відповідачем виконало у повному обсязі (а.с. 12). 03 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено договір факторингу №030524-12, відповідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» передає (відступає) ТОВ «Новий колектор» за плату, а останнє приймає права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і договором, укладеним з [PERSON] , що підтверджується даними акту приймання-передачі Переліку № 1 до вказаного договору факторингу та витягом з Переліку № 1, які є додатками до договору факторингу № 030524-12 від 03.05.2024 (а.с.17-23) З витягу Переліку №1 до вище зазначеного договору факторингу слідує, що за кредитним договором № 16.01.2019-100000537 від 16.01.2019 року укладеним з відповідачем заборгованість становить 17800 грн, з яких: 10000 грн. основне зобов`язання, 2800 грн. проценти, 5000 грн. штраф. Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу № 030524-12 від 03.05.2024 року за Вих. №929659, а також вимогу про сплату заборгованості від 03.05.2021 за Вих. № 29659 (а.с.24-25) За змістом статті 11\~Цивільного\~кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України). Частиною першою статті 205\~ЦК\~України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 652\~ЦК\~України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини другої статті 639\~ЦК\~України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У силу частини першої статті 638\~ЦК\~України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 даного Закону, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За приписами п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1\~ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст.1077 ЦК\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України\~предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст.1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ч. 1\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, яка нарахована відповідно до умов кредитного договору, укладеного з відповідачем . Відповідач доводи позивача будь-якими доказами не спростував, контррозрахунку заборгованості не надав. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 17800 грн. 00 коп. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»).

Outcome: approved