Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Харківської міської ради, третя особа [PERSON] в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] .\~\~ В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано 23.07.2013 року, актовий запис № 447. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, на момент його смерті йому належала на праві вланості частка у спільній сумісній власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира була приватизована [PERSON] , його матір`ю [PERSON] та його сестрою [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, у зв`язку з чим її частка була успадкована донькою [PERSON] . Також зазначила, що вона протягом шести місяців звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. із заявою про прийняття спадщини та прийняла вищевказане спадкове майно, відповідно було заведено спадкову справу № 44/2022, номер у спадковому реєстрі 69364571. Враховуючи вищевикладене, позивач була змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. У судове засідання представник відповідача Харківської міської ради не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.\~\~ Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Харківської обласної\~дирекції АБ\~«Укргазбанк» - Невечеров Д.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. При ухваленні рішення покладався на розсуд суду. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 29.07.2023 року виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 3526 (а.с. 63). З інформації приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю., вбачається, що після [PERSON] , померлого [INFO] заводилась спадкова справа № 02-14, з заявою про прийняття спадщини зверталася 10.06.2022 року дружина померлого [PERSON] (а.с. 60-101). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 23.07.2013 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб, актовий запис № 447 (а.с. 69). Постановою приватного нотаріуса\~Харківського міського\~нотаріального округу\~Гончаренко Н.Ю.\~від 25.12.2023\~року Вих.\~№ 582/02-14 було відмолено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно 1/3 частку у праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з не наданням відомостей та документів , що підтверджують право власності на майно спадкоємця. (а.с. 87). Згідно копії запису акту про одруження № 113 від 01.03.2003 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб (а.с. 123). Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень (справа № 643/4649/19, провадження № 2/643/2988/19) рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.04.2019 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.03.2003 р., місце реєстрації: Комінтернівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 113. Після розірвання шлюбу позивачу залишено прізвище « [PERSON] ». Довідкою комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1149925 підтверджується, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 128).\~\~\~\~\~ Крім того, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 389849667 від 06.08.2024 року 1/3 частка квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер 832, виданий 23.07.2021 року, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Панченко О.В. (а.с. 127). Спадкування в Україні регулюється ЦК України, а за умови наявності в таких відносинах іноземного елемента застосовується норми Закону України «Про міжнародне приватне право». В силу положень статті 1216 ЦК України спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. У статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що за життя [PERSON] заповіт не складав, тобто, спадкування на належне спадкодавцю майно здійснюється за законом. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування. За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як вбачається з матеріалів справи, \~відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями\~ після [PERSON] є\~його дружина [PERSON] , яка є спадкоємцем першої черги. Позивач вчасно звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У відповідності до положень ст. 372 ЦПК УКраїни майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пленум Верховного суду України у своїй постанові за № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна. Судом встановлено,\~що позивач\~позбавлена можливості\~отримати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за законом\~на частку\~квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] через те, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи на 1/3 частину вищевказаного спірного майна, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за [PERSON] , право власності на 1/3 частину спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами:\~1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами;\~2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ На\~ підставі викладеного,\~ суд приходить \~до \~висновку, що\~ \~позовні \~вимоги \~позивача підлягають задоволенню та за позивачем [PERSON] , необхідно визнати право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі \~викладеного,

Outcome: approved