Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] , представник позивачки - адвокат Левчук Мирослав Іванович, до [PERSON] про стягнення аліментів у частці від доходу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Винару Л.В. На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 03.10.2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху та позивачці ( її представнику) надано строк для усунення недоліків. 17.10.2024 року від представника позивачки - адвоката Левчука М.І. на адресу суду надійшла уточнена позовна заява з додатками. В обгрунтування уточненої позовної заяви, представник позивачки зазначає, що позивачка з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Спільне життя у сторін не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відповідач добровільно допомагати та матеріально утримувати спільну дитину сторін відмовляється, хоча може сплачувати аліменти, оскільки інших осіб на утриманні не має, працездатний, працює в Олевському РЕМ та має постійний дохід. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] и в розмірі на рівні 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Також, просить допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 17.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. 12.12.2024 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у цивільній справі та відкладено підготовче засідання на 16 год. 30 хв. 17.12.2024 року. У підготовче засідання викликано учасників справи. В підготовче судове засідання позивачка та представник позивачки не з`явились, при цьому позивачка надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити та винести рішення з підготовчого судового засідання. Також, позивачкою долучено до заяви заключення ЛКК, характеристика, акт обстеження. Окрім цього, від представника позивачки надійшло письмове клопотання, у якому він просить розглядати справу у його відсутність та у присутності позивачки у зв`язку з його зайнятістю. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить задоволити. Не заперечує щодо винесення рішення з підготовчого судового засідання. Також, відповідач долучив до заяви довідку про доходи. Відзив на позов відповідач до суду не надав. Положеннями ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2,3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем у повному обсязі, суд вважає, за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до п. п. 1, 3 частини 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] ,що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 10). Як вбачається із витягу з реєстру територіальної громади позивачка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно із копією паспорту (а.с. 9) та інформацією Олевської міської ради Житомирської області за № 2417 від 11.09.2024 року відповідач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 22). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади неповнолітня [PERSON] а зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). При цьому неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] ,фактично проживає разом з позивачкою [PERSON] в м. Олевську, позивачка забезпечує навчання та виховання дитини, відповідач останнім часом у вихованні та навчанні дитини участі не бере, що стверджується актом обстеження фактичного проживання особи від 17.12.2024 року, характеристикою учениці 7-А класу Олевського ліцею № 1 Олевської міської ради Житомирської області [PERSON] . Як вбачається із заключення ЛКК за № 814 від 16.12.2024 року неповнолітню дитина [PERSON] , [INFO] ,потребує постійного стороннього догляду матері та має статус дитини з інвалідністю. Згідно із копією довідки за № 04/419 від 17.12.2024 року відповідач з 12.10.2023 року працює в АТ «Житомиробленерго» та йому нараховано за період роботи з червня по листопад 2024 року включно заробітну плату в розмірі 87839,31 грн. Так, ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від виконання батьківського обов`язку по утриманню дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток, не надає добровільно належної матеріальної допомоги на утримання та виховання дитини, хоча має таку можливість, оскільки має відповідний вік, не є інвалідом, не страждає на тяжке захворювання, працевлаштований, отримує відповідну заробітну плату та має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон, а тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку, згідно вимог ст. 183 СК України, у частці від заробітку, а саме у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому відповідачем не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивачки, викладених нею у позовній заяві. Згідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду 19.08.2024 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved