Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє її представник - адвокат Савічев О.О. звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Кам`янопотоківської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїна Наталя Олексіївна про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на майно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,05 га; ведення особистого підсобного господарства - 0,13 га, загальним розміром 0,18 га. Позивачка зазначає, що за вказаною адресою [PERSON] постійно безперервно проживав разом зі нею як зі своєю дружиною з 25 травня 2011 року до дня своєї смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] за її заявою про прийняття спадщини приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїною Н.О. була заведена спадкова справа № 31/2022. Однак, постановою від 20 червня 2023 року нотаріусом у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] було відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів її спільного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю. Встановлення судом факту її постійного проживання разом із [PERSON] однією сім`єю більше ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, визначить її як спадкоємця четвертої черги спадкоємців за законом і надасть позивачці можливість успадкувати житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку, які належать спадкодавцю [PERSON] та входить до складу спадщини, яка відкрилась із його смертю. Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , в житловому будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] з 25 травня 2011 року і до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] [INFO]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,05 га; земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства 0,13 га., загальним розміром - 0,18 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 квітня 2024 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 червня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Савічева О.О. про витребування доказів було задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїної Наталії Олексіївни належним чином завірену копію спадкової справи № 31/2022, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Кам`янопотоківської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїна Наталя Олексіївна про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю із спадкодавцем та визнання права власності на майно та призначено до розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що з померлим [PERSON] познайомилася раніше, ніж у 2011 році. Він робив ремонт в хаті, запросив її в гості, а через деякий час, з 25 травня 2011 року вони почали разом проживати однією сім`єю. На той час вона працювала та була зареєстрована у м. Кременчуці. З [PERSON] вони почали з 25 травня 2011 року вести спільне господарство, мали спільний бюджет, придбавали за спільні кошти побутову техніку, турбувалися один про одного. Зазначила, що вона перебувала в шлюбі, який було розірвано 05 травня 2009 року, після цього шлюб не реєструвала, [PERSON] також раніше перебував у шлюбі, а потім розлучився. Вони не реєстрували шлюб з [PERSON] , оскільки не вважали за необхідне, [PERSON] хотів заповідати їй своє майно, але не встиг оформити заповіт, оскільки помер [INFO] в с. Новоселівка, вона займалася його похованням. В с. Новоселівка Кременчуцького району вона зареєструвалася лише у 2020 році, до цього часу не реєструвала місце проживання за даною адресою, хоча фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Зазначила, що сину померлого [PERSON] , який проживає в рф, вона повідомляла про смерть батька, син не має претензій щодо спадкового майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Савічев О.О. підтримав позовні вимоги, обґрунтувавши їх доводами, викладеними в позовній заяві. Відповідач Кам`янопотоківська сільська рада уповноваженого представника до суду не направили, в провадження суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїна Наталя Олексіївна в судове засідання не з`явилася, надала в провадження суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з позивачкою [PERSON] знайома приблизно 17-18 років. Вона проживає приблизно 13-14 років по сусідству з [PERSON] , яка проживала з [PERSON] , який помер у [INFO]. Відносини між [PERSON] та [PERSON] були добрі, вони вели спільне господарство, разом їздили за покупками. Вона часто спілкувалася з родиною [PERSON] та [PERSON] , відвідувала їх майже кожного тижня. [PERSON] ставився до [PERSON] як до дружини, вони спільно вирішували сімейні питання, обговорювали сумісні покупки. [PERSON] займалася похованням [PERSON] , який помер у [INFO], з родичів якого на похованні були лише племінник померлого. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивача [PERSON] знає з 2011 року, з того часу як вона почала проживати разом з [PERSON] по сусідству з нею. [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, робили спільні покупки, вони разом відвідували свята. [PERSON] помер у [INFO], його похованням займалася [PERSON] . Їй нічого не відомо про родичів [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його дядьком - рідним братом батька. Йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] познайомилися у 2011 році та стали разом проживати у будинку [PERSON] в селі Новоселівка Кременчуцького району. Він часто спілкувався зі своїм дядьком та [PERSON] , приходив в гості, був у них на свята. У [PERSON] та [PERSON] були відносини як у чоловіка та дружини, він ставився до неї з ніжністю, вони вели спільне господарство, разом вирішували побутові питання. Діти [PERSON] проживають у рф, він мешкав в с. Новоселівка один до знайомства з [PERSON] . На поховання [PERSON] ніхто з рідних не приїхав, похованням займалася [PERSON] , а він допомагав. Наголосив, що [PERSON] та [PERSON] завжди були разом, займалися разом побутом, сварок між ними не бачив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, свідків, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, а саме, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 11 грудня 2015 року вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.12). Згідно копії державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ПЛ №031865, виданого 26.08.1999, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.08.1998 ААН № 214613, виданого Другою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою, передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,18 гектарів з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0,05 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,13 га, яка розташована в [ADDRESS] , [PERSON] (а.с.13). Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїної Наталі Олексіївни від 20 червня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували наявність підстав для спадкування за законом (а.с.14). Згідно відмітки в паспорті громадянина України, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 30.07.2020 року (а.с. 10). З копії акту про встановлення факту проживання від 26 червня 2023 року, складеного із слів свідків [PERSON] , [PERSON] , посвідченого депутатом виборчого округу Смішко В.В., посадовою особою сільської ради Левицькою І.П., вбачається, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали за адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом та веденням господарства, мали взаємні права та обов`язки з 25 травня 2011 року по [INFO] (а.с.16). [PERSON] за 2016 рік, 2018 рік передплачувала газети та журнали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями абонементів та квитанцій (а.с.17-18а). Також, судом було досліджено копію спадкової справи № 31/2022, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за заявою [PERSON] , яка 20 травня 2022 року звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїної Наталі Олексіївни із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.60). Інші заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в спадковій справі відсутні. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), дата видачі 20.05.2022, інформація щодо [PERSON] відсутня (а.с. 76). З довідки Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради № 524/1 від 05 вересня 2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] був зареєстрований та проживав до дня смерті - [INFO] в [ADDRESS] . З померлим на день смерті була зареєстрована [PERSON] , цивільна дружина (а.с.91). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано 05 травня 2009 року. У відповідності до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області №1117/30.1-36 від 04 грудня 2024 року, в архіві відділу відсутні актові записи про шлюб [PERSON] , [INFO] та актові записи про шлюб, розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] . Згідно перевірки відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис № 2 від 16.02.1975 про шлюб [PERSON] , [INFO] , складений Золотолинською сільською радою Костопільського району Рівненської області. Зазначений шлюб розірвано на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 02.04.2009 року по справі №2-877/09, що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу №117 від 05 травня 2009 року. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 1264 Цивільного кодексу України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що позивачка та померлий [PERSON] проживали разом однією сім`єю не менш як п`ять років, а саме з 2011 року, вели спільне господарство, несли спільні витрати, здійснювали спільні покупки, турбувалися один про одного, позивачка займалася похованням [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №31/2022, заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що після смерті останнього позивачка [PERSON] 20 травня 2022 року подала заяву про прийняття спадщини як особа, яка проживала однією сім`єю з померлим не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїної Наталі Олексіївни від 20 червня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували наявність підстав для спадкування за законом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд, на підставі досліджених письмових доказів, пояснень свідків, яким у суду немає підстав не довіряти, вважає факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, починаючи з 25.05.2011 по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , доведеним. Встановивши, що факт, який просить встановити позивачка, має для неї юридичне значення, а також давши оцінку доказам, якими підтверджується вказаний факт, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Разом з тим, суд наразі не вбачає підстав для визнання у судовому порядку за позивачкою права на спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] , оскільки з урахуванням доведеності факту спільного проживання позивачки разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини у справі відсутні докази про наявність спору про право власності на належні на день смерті спадкодавцю житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки загальним розміром 0,18 га. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. За ч.2 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч.1 ст. 1298 ЦК України Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ільїної Наталі Олексіївни від 20 червня 2023 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували наявність підстав для спадкування за законом. Проаналізувавши постанову приватного нотаріуса, суд прийшов до висновку, що єдиною перешкодою для видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом є відсутність документів, які б підтверджували наявність підстав для спадкування за законом. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання позивачки зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідно до вказаних норм матеріального права позивачка не позбавлена права у позасудовому порядку оформити у нотаріуса свої спадкові прав. Тому суд вважає, що оскільки позивачка не довела порушення її спадкового права власності на вищевказане спадкове майно, вимоги про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки загальним розміром 0,18 га. були заявлені передчасно, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. За таких обставин суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial