Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

До суду із позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до [PERSON] про стягнення боргу, вказавши, що 23 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 140323-160847 (далі «Кредитний договір»), згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 600,00 грн. Позивач свої зобов`язання, передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач передбачені кредитним договором зобов`язання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Станом на 31 травня 2018 р. заборгованість склала 17\~272,36 грн., де 381,32 грн. основний борг; 12,82 грн. відсотки за договором; 16\~878,22 грн. пеня за договором. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати. Представник позивача повідомлений у встановленому законом порядку про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, проте направив разом з позовом до суду клопотання, в якому зазначив, що просить розглянути справу без його участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача Жеребенко О.В. до суду надійшов відзив, згідно якого просили суд відмовити в задоволенні позову. Вивчивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» уклало з [PERSON] кредитний договір № 140323-160847 (далі «Кредитний договір») від 23 березня 2014 року, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 600,00 грн. Відповідач прийняла на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитом, здійснювати повернення кредиту та відсотків щомісячними платежами згідно умов договору, що підтверджується кредитним договором № 140323-160847. \~ \~ \~ \~Банк умови договору виконав, надавши відповідачу грошові кошти, які вона використала у власних цілях, що підтверджується розрахунком заборгованості кредитного договору № 140323-160847 від 23.03.2014 року. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 3.1 кредитного договору передбачено, що розмір відсотків, які повинен сплатити позичальник, 2% за кожен день користування кредитом (730% річних або 732% річних, якщо на період користування припадає високосний рік) Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦПК України). На порушення умов вказаного договору в частині сплати відсотків та основного боргу відповідачем систематично порушувався графік погашення кредиту. У зв`язку із неповним та несвоєчасним погашенням кредиту у позичальника виникла прострочена заборгованість за кредитом, яка станом на 31 травня 2018 р. склала 17\~272,36 грн., де 381,32 грн. основний борг; 12,82 грн. відсотки за договором; 16\~878,22 грн. пеня за договором. Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк виконання обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Разом з тим у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Пунктом 6.2 договору сторони погодили неустойку з розрахунку 2% відсотки за кожен день прострочення платежу. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1\~ст. 550 ЦК). Як зазначено вище, основний борг складає 381,32 грн., проте позивач просить стягнути пеню в значно більшому розмірі, майже в 44 рази більше ніж сума боргу. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551\~ЦК України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Для запобігання перетворенню неустойки на каральну санкцію суд має застосовувати пр аво на її зменшення. Тож право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, а саме в розмірі 775,46 грн., де 381,32 грн. основний борг; 12,82 грн. відсотки за договором; 381,32 грн. пеня за договором. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 4 % (775,46/19051,98\~х 100), судовий збір слід стягнути в розмірі 70 гривень 48 копійок (1762 х 4 % : 100).

Outcome: partial