Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

01 листопада 2024 року, через підсистему «Електронний суд», АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у сумі 57981 гривня 16 копійок, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 гривні 40 копійок.\~ Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитні договори: 1. 31 березня 2016 року кредитний договір №200649587601, за яким позичальнику видано кредит у сумі 30310 гривень; 2. 03 грудня 2020 року кредитний договір №1001755552601, за яким позичальнику видано кредит у сумі 15000 гривень 00 копійок. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 09 вересня 2024 року складає: 1) По кредитному договору від 31 березня 2016 року №200649587601 43468 гривень 85 копійок, з яких: 27432 гривні 59 копійок заборгованість за кредитом; 16036 гривень 26 копійок заборгованість за процентами; 2) По кредитному договору від 03 грудня 2020 року №1001755552601 14512 гривень 31 копійка, з яких: 6946 гривень 11 копійок заборгованість за кредитом, 1 гривня 50 копійок заборгованість за процентами, 7564 гривні 70 копійок заборгованість за комісіями. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 09 вересня 2024 року склала 57981 гривня 16 копійок. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №200649587601 від 31 березня 2016 року, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені з позичальником шляхом підписання відповідних документів. Підписавши вказану заяву позичальник беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АБ «ПУМБ» pumb.ua, внаслідок чого позивач наполягає на правомірності позовних вимог до відповідача по стягненню комісії, що є законним і відповідає чинному законодавству. З врахуванням вищевикладеного, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 11 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та відповідачу встановлено строк для поданні відзиву на позовну заяву. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до суду не подав, будь-яких клопотань чи заяв про неможливість подання відзиву у встановлений судом строк від відповідача не надходило. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами справи. Водночас, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого глави 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 31 березня 2016 року відповідач [PERSON] підписав Заяву №200649587601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.10). У вказаній Заяві зазначено, що підписанням цієї заяви [PERSON] беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. Згідно розділу «Кредитна картка» вказаної Заяви, [PERSON] , просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях та надати кредитну картку. Номер кредитної картки миттєвого випуску (не персоніфікована) [NUMBER] . Крім того, просив Банк встановити на його поточний рахунок у гривнях, відкритий цією заявою, кредитний ліміт у сумі 3000 гривень. Розрахунковий день 30 числа місяця. Платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. У вищевказаній Заяві відсутні будь-які відомості про розмір процентів, які сплачуються позичальником за користування кредитним лімітом, оскільки такі встановлюються відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. До позовної заяви АТ «Перший Український Міжнародний Банк» додав Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01 жовтня 2016 року), затвердженого рішенням Правління ПАТ «ПУМБ», протокол №609 від 20 вересня 2016 року (а.с.14-зворот-25), а також Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12 серпня 2020 року), затверджену Рішенням Правління АТ «ПУМБ», протокол №818 від 11 серпня 2020 року (а.с.25-зворот-31). Суд звертає увагу, що вищевказані Публічні пропозиції ПАТ «ПУМБ»\~ та АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб були затверджені 20 вересня 2016 року та 11 серпня 2020 року, тобто після підписання відповідачем [PERSON] 31 березня 2016 року підписав Заяви №200649587601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. За вказаних обставин, Публічна пропозиція ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 01 жовтня 2016 року), затвердженого рішенням Правління ПАТ «ПУМБ», протокол №609 від 20 вересня 2016 року, та Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (нова редакція діє з 12 серпня 2020 року), затверджену Рішенням Правління АТ «ПУМБ», протокол №818 від 11 серпня 2020 року, не є Договорами комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, до яких приєднався відповідач [PERSON] підписуючи 31 березня 2016 року Заяву №200649587601. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який був чинний станом на 31 березня 2016 року, тобто на день підписання відповідачем [PERSON] . Заяви №200649587601 про приєднання до умов такого договору, матеріали справи не містять та позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не надано. Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав вважати, що при укладенні кредитного договору №200649587601 з [PERSON] позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» повідомив споживача про умови кредитування та узгодив з ним саме ті умови, які позивач вважає узгодженими. Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором №200649587601 від 31 березня 2016 року зі всіма змінами та доповненнями до нього, станом на 09 вересня 2024 року (включно), позивач нарахував [PERSON] заборгованість у сумі 43468 гривень 85 копійок, з яких: 27432 гривні 59 копійок заборгованість за кредитом; 16036 гривень 26 копійок заборгованість за процентами (а.с.37-38). Таким чином, позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові повної вартості кредиту, зокрема, заборгованість за кредиту та за процентами. Суд зазначає, що надані позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» докази, які додані до позовної заяви, не підтверджують обставини про конкретні запропоновані відповідачу умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами. Крім того, порядок нарахування позивачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» процентів за користування відповідачем кредитними коштами, не узгоджені з останнім, а позивач, заявляючи вимоги про їх стягнення, не надав належних доказів, які б підтверджували, що відповідач був обізнаний про умови кредитування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №200649587601 від 31 березня 2016 року в частині стягнення процентів у сумі 16036 гривень 26 копійок є необґрунтованими, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Як вбачається з виписки по особовому рахунку № [NUMBER] , відповідач [PERSON] використовував встановлений йому на підставі кредитного договору №200649587601 від 31 березня 2016 року кредитний ліміт, шляхом зняття коштів, сплати послуг та товарів, а також частково повертав позивачу витрачені кредитні кошти (а.с.39-56). За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані відповідачем [PERSON] кредитні кошти у добровільному порядку АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не повернуті, а також враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №200649587601 від 31 березня 2016 року в частині боргу за кредитом в сумі 27432 гривні 59 копійок є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, 03 грудня 2020 року відповідач [PERSON] підписав Заяву №100175555261 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.9). У вказаній Заяві зазначено, що підписанням цієї заяви [PERSON] беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених нижче умовах. У розділі «Споживчий кредит (без послуги страхування)» вищевказаної Заяви, [PERSON] просив надати йому споживчий кредит на наступних умовах: 1. Цільове призначення: а) загальні споживчі цілі, б) сплата разової комісії банку.; 2. Сума 15000 гривень, в тому числі на загальні споживчі цілі 15000 гривень, для сплати разової комісії 0 гривень 00 копійок; 3. Строк (в місяцях) 36; 4. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%; 5. Розмір процентної ставки 0,01% річних; 6. Разова комісія 0,00%; 7. Спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі банківський переказ на рахунок [NUMBER] в АТ «ПУБМ», код отримувача 2759203650; 8. Найменування кредитного продукту Кредит на загальні цілі GP X-sell ВСЕЯСНО2.99 (36) без довідки банківський переказ. У розділі «Графік платежів» зазначеної Заяви визначено: схема повернення споживчого кредиту ануїтентна (рівними платежами); дата видачі кредиту/дата платежу (до 3 числа кожного календарного місяця) платіжні періоди з 03 грудня 2020 року по 03 грудня 2023 року; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 865 гривень 23 копійки щомісячно та 865 гривень 05 копійок (останній платіж), усього за 36 місяців (періодів) 31148 гривень 10 копійок; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 448 гривень 50 копійок щомісяця, усього за 36 місяців (періодів) 16146 гривень 00 копійок. Також, 03 грудня 2020 року [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту Кредит на загальні цілі - GP X-sell ВСЕЯСНО2.99 (36) без довідки банківський переказ, в якому викладені умови кредитування, які надає АТ «Перший Український Міжнародний Банк» клієнту [PERSON] з урахуванням побажань останнього (а.с.9-зворот). Як вбачається з платіжної інструкції №TR.45962597.38778.8810 від 03 грудня 2020 року, АТ «ПУМБ» перерахувало на рахунок [PERSON] кошти у сумі 15000 гривень 00 копійок, призначення платежу надання кредитних коштів по договору №1001755552601 від 03 грудня 2020 року (а.с.35). Таким чином, позивач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» належним чином виконав умови кредитного договору №1001755552601 від 03 грудня 2020 року та перерахував відповідачу [PERSON] грошові кошти в обумовленому розмірі на його банківський рахунок. Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором №1001755552601 від 03 грудня 2020 року, станом на 09 вересня 2024 року, [PERSON] за вказаним кредитним договором має заборгованість у загальній сумі 14512 гривень 31 копійка, з яких: 6946 гривень 11 копійок заборгованість по сумі кредиту; 01 гривня 50 копійок заборгованість по процентам; 7564 гривні 70 копійок заборгованість по комісії (а.с.35-зворот-36). Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно додатку 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Умовами кредитного договору №1001755552601 від 03 грудня 2020 року, а саме пунктом 4 розділу «Споживчий кредит (без послуги страхування)», передбачено сплату відповідачем [PERSON] щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, яка складає 2,99%, та розмір такої комісії у складає 448 гривень 50 копійок щомісяця. Разом з тим, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Враховуючи, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, відтак положення пунктом 4 розділу «Споживчий кредит (без послуги страхування)» кредитного договору №1001755552601 від 03 грудня 2020 року щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Схожі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21. Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)). За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення вимог АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією у розмірі 7564 гривні 70 копійок по кредитному договору №1001755552601 від 03 грудня 2020 року.\~ При цьому, доказів погашення відповідачем [PERSON] заборгованості за кредитним договором №1001755552601 від 03 грудня 2020 року в частині заборгованості по сумі кредиту в сумі 6946 гривень 11 копійок та заборгованості по процентам в сумі 01 гривня 50 копійок позивачу АТ «Перший Український Міжнародний Банк», матеріали справи не містять. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за вищевказаними кредитними договорами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути: за кредитним договором №200649587601 від 31 березня 2016 року заборгованість за кредитом у сумі 27432 гривні 59 копійок; за кредитним договором №1001755552601 від 03 грудня 2020 року заборгованість по сумі кредиту у розмірі 6946 гривень 11 копійок та по процентам у сумі 01 гривня 50 копійок. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №126 від 22 жовтня 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок (а.с.1). Приймаючи до уваги, що позовні вимоги АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог. Так, 34380 гривень 20 копійок (загальний розмір заборгованості за кредитними договорами, який підлягає до стягнення з відповідача) відповідає 59,3% від заявленої ціни позову - 57981 гривня 16 копійок, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (59,3% від 2422 гривні 40 копійок становить 1436 гривень 48 копійок). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial