Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

16 вересня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Левченко В.П. звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Другої Світловодської державної нотаріальної контори та просить суд скасувати обтяження за реєстраційним №\~8020227 у виді заборони відчуження на нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , що належить позивачу. Обтяження зареєстровано 04 серпня 2000 року Світловодською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, архівний запис №\~2015908KIROVOGRAD109 № реєстру 74240-1193. (а.с. 2-3, 32) В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що позивач\~ [PERSON] \~є власником\~квартири [ADDRESS] ,\~яку вона\~успадкувала у\~2023\~році після\~смерті своєї\~матері [PERSON] .\~Мати позивача\~ [PERSON] купила\~вказану квартиру\~у [PERSON] \~на підставі\~договору купівлі-продажу,\~що було\~посвідчено 25\~лютого 1998\~року приватним\~нотаріусом Ганночкою\~Г.І.\~З метою\~відчуження квартири,\~позивач звернулася\~до нотаріуса\~з метою\~реалізації свого\~права.\~Натомість нотаріусом\~було виявлено\~обтяження на\~квартиру за\~реєстраційним номером\~74240-1193,\~яке було\~04\~серпня\~2000\~року внесеного\~до Єдиного\~реєстру заборон\~відчуження нерухомого\~майна.\~З інформаційної\~довідки вбачається,\~що обтяження\~було внесено\~Світловодською районною\~державною нотаріальною\~конторою на\~підставі договору\~застави Б/Н\~від 19\~квітня 1994\~року.\~В інформаційній\~довідці власником\~квартири зазначена\~ [PERSON] ,\~але станом\~на день\~внесення обтяження,\~тобто на\~04\~серпня 2000\~року квартира\~вибула з\~її права\~власності. З метою припинення обтяження позивач звернулася до Другої Світловодської державної нотаріальної контори, яка с правонаступником Світловодської районної держави нотаріальної контори із заявою про скасування обтяження, але отримала відмову, в якій відповідач зазначив, що в архіві нотаріальної контори не зберігся договір застави, а припинити наявне обтяження відповідач не може, оскільки відомості про вчинену заборону у нотаріальній конторі не збереглися за терміном давності. За таких обставин позивач вимушена звернутися до суду за захистом. (а.с.2-3) Ухвалою судді від 20 вересня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження за вказаним цивільним позовом, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін. (а.с. 18-19) Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Представник позивача адвокат Левченко В.П. в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримав повністю та просив суд його задовольнити. \~(а.с. 32) Від представника відповідача в.о. завідувача Другої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Скрипки О.М. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, заперечень проти позову не має. (а.с.\~28) У зв`язку з неявкою сторін для розгляду справи по суті, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у відповідності до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 25 лютого 1998 року, зареєстрованого в реєстрі за №\~510, посвідченого приватним нотаріусом Ганночкою Г.І., [PERSON] купила у [PERSON] двокімнатну квартиру загальною площею 41,2 кв.м., розташовану на 2-поверсі 5-поверхового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . (а.с. 10) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 березня 2023\~року №\~708 [PERSON] , [INFO] , є спадкоємицею зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1938 року народження, яка померла [INFO] , а саме квартири за [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Ганночкою Г.І. приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області 25 лютого 1998 року за реєстром №\~510, зареєстрованого Світловодським міжміським бюро технічної інвентаризації Кіровоградської області 04 березня 1998 року в реєстрову книгу за №\~406-2.(а.с.\~7,\~9) 15 березня 2023 року на підставі свідоцтва про спадщину №\~708 за [PERSON] за № 49566453 зареєстровано право власності на квартиру загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №\~325848589 від 15\~березня\~2023\~року. (а.с.\~8) Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №\~325848924 від 15 березня 2023 року на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] накладено заборону відчуження на підставі договору застави б/н від 19 квітня 1994 року за реєстраційним номером обтяження 8020227 від 03 жовтня 2008 року, за архівним №\~2015908KIROVOGRAD109 № реєстру 74240-1193. (а.с. 13) Згідно відповіді Другої Світловодської державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 30 липня 2024 року за вих.№\~218/01-16, в архіві нотаріальної контори відсутній договір застави, посвідчений Світловодською районною державною нотаріальною конторою 19 квітня 1994 року за №\~б/н, оскільки архівні справи зберігаються 10 років. Обтяження від 03 жовтня 2008 року за №\~8020227, накладене Світловодською районного державною нотаріальною конторою за договором застави, не може бути припинено у зв`язку з відсутністю відомостей за давністю років. (а.с.\~12) Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Частиною 1 ст.\~4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.\~1 ст.\~5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, згідно ч.\~1 ст.\~13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ч.\~3 ст.\~12, ч.\~1 ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, враховуючи норми ч.\~3 ст.\~13, ст.\~49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права та правове обґрунтування необхідності його захисту. Згідно з абз.\~5 ч.\~1 ст.\~2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або таких, що виникли з правочину. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.\~1 ст.\~316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За змістом положень частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння. Так, вказаною нормою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд переконаний, що продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право позивача на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що підстави наявності заборони на відчуження належної на праві приватної власності [PERSON] квартири не мають місця, на час звернення з заявою до суду за наявності заборони відчуження нерухомого майна порушуються майнові права позивача, що полягають у неможливості розпорядитись належним майном, підстави дії обтяження на майно взагалі відсутні, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування заборони відчуження майна, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд, відповідно до ст.\~141 ЦПК України, враховуючи заяву позивача, залишає судові витрати фактично понесеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved