Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

30.10.2024 року ректор Криворізького державного педагогічного університету Я. Шрамко звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Криворізького державного педагогічного університету суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 3511, 86 грн., 3% річних у розмірі 79, 08 грн., пеню у розмірі 447, 42 грн., що складає загальну заборгованість у розмірі 4038, 36 грн.; стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 3028, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив що між ДНВЗ «Криворізький національний університет» та відповідачем укладено договір № 02-5985 про надання освітніх послуг від 29 вересня 2022 року для надання освітніх послуг для [PERSON] та взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання отримувача освітньої послуги, а саме за спеціальністю: 242 Туризм (освітня програма) для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр денної форми навчання. Згідно пункту 1 розділу ІІІ Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 65850 грн., зокрема за 2022 рік (вересень-грудень) 8780,00 грн; 2023 рік 21950,00 грн; 2024 рік 21950,00 грн., 2025 рік (січень-червень) 13170,00 грн. Відповідно до наказу ДНВЗ «Криворізький національний університет» № 40-с від 11.01.2024 року отримувача освітньої послуги було відраховано зі складу студентів за невиконання навчального плану. Таким чином, утворилась заборгованість за отримання отримувачем освітніх послуг, що складає 3382,50 грн. Загальна сума боргу становить\~4038,36 грн яка складається з 3511,86 грн загальної суми боргу, 3% річних у розмірі - 79,08 грн., пені у розмірі - 447,42 грн. Ухвалою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.11.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Представник позивача Юлія Сириця 19.11.2024 року звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності,позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 вересня 2022 року між Державним вищим навчальним закладом «Криворізький національний університет», в особі ректора Ярослава Шрамко та відповідачем [PERSON] було укладено договір № О2-5985 \~про надання освітніх послуг для [PERSON] (а.с.5). Відповідно до І розділу Договору №О2-5985 від 29.09.2022 року про надання освітніх послуг позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання останнього за денною формою навчання, за спеціальністю туризм (освітня програма) для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Згідно п. 1.1 вказаного Договору навчальний заклад зобов`язався за рахунок коштів [PERSON] здійснити навчання останнього за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, починаючи з 1 курсу 1 семестру, за спеціальністю туризм, денної форми навчання. Відповідно до пункту 11 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною першою статті 903 ЦК України установлено, обов`язок замовника, якщо договором передбачено надання послуг за плату, оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Сторони погодили, що згідно пункту 1 розділу ІІІ договору, загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить у сумі 65850,00 грн. Зокрема за кожен календарний рік: 2022 рік (вересень-грудень) 8780,00 грн., 2023 рік 21950,00 грн., 2024 рік 21950,00 грн., 2025 рік (січень-червень) 13170,00 грн. Замовник вносить плату щосеместрово безготівково не пізніше 10-го числа місяця, за який здійснюється оплата. Розмір щомісячної плати за освітню послугу становить одну десяту частині від визначеної вартості освітньої послуги за календарний рік. Оплата здійснюється у січні-червні, вересні-грудні (пункт 10 договору). Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першої статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Пункт 3 частини першої статті 63 Закону України «Про вищу освіту» від 1 липня 2014 року № 1556-VII установлює обов`язок особи, яка навчаються у закладах вищої освіти, у тому числі виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання. Згідно з частиною першою статті 46 Закону № 1556-VII, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; власне бажання; переведення до іншого закладу освіти; невиконання індивідуального навчального плану; порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; інші випадки, передбачені законом. Так, наказом ректора Криворізького державного педагогічного університету від 11 січня 2024 року за № 40-С, відраховано [PERSON] , студента 2-го курсу денної форми навчання зі складу студентів за невиконання індивідуального навчального плану (а.с. 6 копія наказу). У порушення вимог пунктів 4 та 10 укладеного між сторонами договору, заборгованість по оплаті за навчання складає 3382,50 грн., про що, з метою досудового врегулювання спору, відповідача було повідомлено претензією № 138 від 20 травня 2024 року з вимогою про погашення заборгованості за навчання (а.с. 8 копія вимоги), що залишена відповідачем без реагування. Ураховуючи викладене, з відповідача на користь позивача у зв`язку із порушенням умов договору підлягає стягненню вищевказана заборгованість по оплаті освітніх послуг. Крім того, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена у грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини другої статті 625 ЦК України та погоджується з наданим позивачем розрахунком щодо стягнення 3% річних у сумі 79,08 грн. та інфляційних втрат у сумі 447,42 грн. Пунктом 12 договору сторони також погодили, що за несвоєчасну оплату освітніх послуг замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення. Позивачем надано до суду розрахунок пені прострочених платежів за навчання за період з 01.05.2024 року по 01.10.2024 року (а.с. 9) на суму 447,42 грн., який відповідачем не спростований. Позивачем надано до суду розрахунок 3% річних та інфляції за період 2023-2024 років який складає 208,43 копійки, який позивачем не спростований. Відповідно до розрахунку заборгованості наданої позивачем, з яким повністю погоджується суд, розмір заборгованості за Договором про надання освітніх послуг за період з 30.09.2022 року по 31.01.2024 року становить 4038,36 грн., яка складається з: 3511,86 грн. - \~сума основного боргу; 3% річних у розмірі - 79,08 грн. та інфляційних витрат у сумі - 447,42 грн. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, враховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3\~028,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 1), яку суд вважає можливим задовольнити.

Outcome: approved