Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «Коллект Центр» (надалі Товариство) звернулося до суду з позовом, у котрому просило стягнути з відповідача заборгованість: за договором позики №2713755 від 11.07.2021, яка становить 30371,12 грн. та складається з 3800 грн. борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 26571,12 грн. борг за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; за договором позики № 3204519736-104972 від 06.08.2021 року, яка становить 21321 грн. та складається з 2500 грн. борг за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 18821 грн. борг за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; яка в загальному розмірі складає 51692,12 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що 11.07.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» був укладений договір позики № 2713755, відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 3800 грн., який\~зобов`язався повернути в строк до 31.07.2021 року та сплатити проценти за користування ним в розмірі 1,99000% за кожен день користування кредитом. 06.08.2021 відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» був укладений договір позики № 3204519736-104972, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн., який\~зобов`язувався повернути в строк до 24.08.2021 та сплатити проценти за користування ним у розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом. Згідно з умовами договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №21-12/21 від 21.12.2021 та № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 Товариство набуло право вимоги до відповідача за договором позики № 3204519736-104972 від 06.08.2021. Також позивач на підставі договору факторингу №29/12-2021 від 29.12.2021 та договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 набув право вимоги до відповідача за договором позики № 2713755 від 11.07.2021. Взяті на себе зобов`язання [PERSON] за вказаними вище договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 51692,12 грн., яку представник позивача просить стягнути з останнього. Згідно з ухвалою судді від 09.10.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками,\~однак згідно з відмітки відділення Укрпошти від 07.11.2024 адресат відсутній за вказаною адресою, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно з положеннями п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, яка викладена в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 11.07.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МАНІФОЮ» був укладений договір позики № 2713755 на суму 3800 грн., строком\~на 20 днів, та фіксованою відсотковою ставкою 1,99000 % за один день користування кредитом. Згідно з умовами даного договору позика надається шляхом безготівкового перерахунку на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником в Особистому кабінеті на вебсайті позикодавця, відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у строки і на умовах, передбачених цим договором. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором v24407 (а.с. 16-19). За повідомленнями ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 03.05.2024 вих. № 4821-ВП та ТОВ «Маніфою» від 15.05.2024 вих. № 1525, на платіжну картку позичальника № [NUMBER] за кодом авторизації 119723 та номером транзакції в системі WayForPay 2814с406-1fef-42b0-а377-17bеc4f7ed64, 11.07.2021 перераховано кошти в розмірі 3800 грн. (а.с. 26 зворот - 28). Згідно з додатковою угодою № 1 від 01.08.2021 до вищенаведеного договору позики сторони продовжили строк користування позикою на 30 днів до 31 серпня 2021 року, середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий: 1,99000%, угода підписана позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором d57075 (а.с. 21). Втім відповідач усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом та відсотками. Відповідно до договору факторингу №29/12-2021 від 29.12.2021 ТОВ «Маніфою» відступило право вимоги до відповідача для ТОВ «Вердикт Капітал», яке згідно з договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 та додатковою угодою № 1 до нього від 29.12.2023 відступило право вимоги до [PERSON] для Товариства, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу №29/12-2021 від 29.12.2021, реєстру боржників до договору факторингу №29/12-2021 від 29.12.2021, змін до реєстру боржників до договору № 10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с. 39 зворот 45, 52 зворот-60). За даними розрахунків заборгованості за договором позики № 2713755 від 11.07.2021 заборгованість [PERSON] , станом на 10.01.2023 за тілом кредитом становить 3800 грн., за процентами на дату відступлення права вимоги 50946,60 грн. (а.с.30 зворот - 32). Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у сумі 30371,12 грн., з яких 3800 грн. тіло кредиту, 26571,12 за процентами на дату відступлення права вимоги. При цьому з вказаного розрахунку вбачається, що 01.08.2021 відповідачем здійснено платіж за проценти користування позикою у розмірі 1588,02 грн та цього ж дня була підписана додаткова угода №1, де сторони продовжили строк позики до 31.08.2021 року. Крім того, 06.08.2021 між\~ [PERSON] та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» був укладений договір позики № 3204519736-104972 на умовах пропозиції (оферти), за умовами якого відповідач отримав позику в розмірі 2500 грн. шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника [NUMBER] , строком\~на 18 діб до 24.08.2021, з фіксованою відсотковою ставкою 1,95% за один день користування кредитом. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором F4SPSUTT. Згідно з умовами даного договору відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у строки і на умовах, передбачених цим договором (а.с. 7-13). \~Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 06.09.2024 вих. № 2873_240906081401 на платіжну картку позичальника № [NUMBER] за номером транзакції в системі i.Pay.ua - 101678802, 06.08.2021 перераховано кошти у розмірі 2500 грн (а.с. 25 зворот). Втім відповідач усунувся від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом та відсотками. 21.12.2021 між\~\~ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 21-12/21,\~\~за умовами якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі і за договором укладеним з відповідачем, що підтверджується даними акту прийому-передачі реєстру боржників від 21.12.2021 та реєстром боржників від 21.12.2021 (а.с. 35 зворот - 39). У подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило для Товариства, а останнє набуло право вимоги до боржників зазначених в реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] за договором № 3204519736-104972 від 06.08.2021, що підтверджується даними акту прийому-передачі від 10.03.2023 та реєстру боржників від 10.03.2023 до вказаного договору (а.с.46 зворот - 52). За даними розрахунків заборгованості за договором № 3204519736-104972 від 06.08.2021 станом на 10.03.2023 заборгованість [PERSON] за тілом кредитом становить 2500 грн., за процентами на дату відступлення права вимоги 18821 грн. (а.с. 28 зворот- 30, 33). Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з наступного. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до\~ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За договором\~позики\~одна\~сторона (позикодавець)\~передає\~у\~власність другій\~стороні\~(позичальникові)\~грошові\~кошти\~або інші\~речі,\~визначені\~родовими\~ознаками,\~а\~позичальник зобов`язується\~повернути\~позикодавцеві\~таку ж\~суму\~грошових\~коштів (суму\~позики)\~або\~таку\~ж кількість\~речей\~того\~ж роду\~та\~такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 ЦК України). Позикодавець має\~право\~на\~одержання від\~позичальника\~процентів\~від суми\~позики,\~якщо\~інше\~не встановлено\~договором\~або\~законом.\~Розмір\~і\~порядок одержання\~процентів\~встановлюються договором.\~Якщо\~договором\~не встановлений\~розмір\~процентів,\~їх\~розмір\~визначається на\~рівні\~облікової ставки\~Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За положеннями ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1054 цього Кодексу). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК У країни). Згідно з ч.1 ст.1077\~ЦК\~України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.514\~ЦК\~України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Первісні кредитори виконали свої зобов`язання за вище вказаним кредитним договором та договорами позики та надали відповідачу кредитні кошти згідно умов договорів. Однак відповідач своїх зобов`язань за договорами не виконав, кредитних коштів та процентів за користування ними не повернув. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитні договори та договори факторингу та відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитних договір, ст.ст.526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість. Як вбачається з розрахунків заборгованостей по кредитних договорах, наданих позивачем, Товариством заявлено до [PERSON] вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, а також вимоги, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, про стягнення процентів як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Позивачем доведено належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості за договором позики № 3204519736-104972 від 06.08.2021, що складається з тіла кредиту 2500 грн., проценти за користування кредитом у розмірі 882 грн, які нараховані відповідно до умов договору протягом строку користування кредитом за 18 днів, а також проценти за період прострочення сплати суми, що нараховані до 23.02.2022 у розмірі 17939 грн. Відтак позовні вимоги Товариства в частині стягнення заборгованості за договором позики № 3204519736-104972 від 06.08.2021 підлягають задоволенню. Що стосується заявленої вимоги про стягнення заборгованості за договором позики № 2713755 від 11.07.2021 суд зазначає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3800 грн. При цьому розмір заборгованості за процентами за договором позики № 2713755 слід розрахувати виходячи з наступного. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до\~п.18\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту: за договором № 2713755 з урахуванням строку пролонгації з 11 липня 2021 року по 31 серпня 2021 року (50 днів). З огляду на вищевикладене, розмір відсотків за користування кредитом за договором позики № 2713755 у період з 11.07.2021 по 31.08.2021 становить 3781 грн (3800грн/100% х 1,99% х 50 днів), при цьому 01.08.2021 [PERSON] було сплачено кошти в розмірі 1588,02 як погашення процентів за користування позикою, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між нарахованими та сплаченими відсотками за користування кредитом, яка становить 2192,98 грн. Після закінчення строку кредиту відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. За положеннями п.2.5 договору позики від 11.07.2021 розмір процентів на прострочену позику, фіксований 1,01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Строк позики закінчився 31.08.2021. Таким чином, за період прострочення сплати суми позики з 01.09.2021 по 23.02.2022 (до дати введення в Україні воєнного стану) розрахунок відсотків по договору становить 6754,88 грн. (3800 грн. тіло кредиту/100% х 1,01% х176 дні), котрі підлягають стягненню з відповідача. У задоволенні решти позовних вимог за договором від 11.07.2021 року слід відмовити за безпідставністю. Відповідач вільно погодився на укладення договорів на вказаних вище умовах підписавши їх, заперечень проти виниклої заборгованості та контррозрахунку не подав. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 34068,86 грн, яка складається з заборгованості за договором позики № 2713755 від 11.07.2021 у розмірі 12747,86 грн.; за договором позики № 3204519736-104972 від 06.08.2021 у розмірі 21321 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову на 66 % від заявлених вимог, в силу ст. 137, ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути пропорційно до задоволених вимог судовий збір у розмірі 1998,48 грн. та 8580 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial