Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Галицького районного суду міста Львова із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померла [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що вона, [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 76 років. Після смерті матері заявниці звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Завійської Юлії Леонідівни із заявою про прийняття спадщини, в наслідок чого 31.01.2023р. до Спадкового реєстру було внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи за №70202541. Однак, нотаріусом було повідомлено заявниці, що виявлено розбіжності та суперечності у відомостях зазначених на паперових носіях з відомостями в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, а саме у актових записах про народження та шлюб [PERSON] . В актовому записі про народження №5751 від 25.08.1970 року прізвище дитини зазначене « [PERSON] », прізвище матері - « [PERSON] », в актовому записі про шлюб №1326 від 29.05.1988 року з [PERSON] прізвище нареченої до реєстрації шлюбу зазначене « [PERSON] », в актовому записі № 59 від 26.01.2007 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] після реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », в актовому записі про шлюб № 41 від 30.01.2021 року з [PERSON] прізвище нареченої до реєстрації шлюбу зазначене « [PERSON] », після реєстрації шлюбу - [PERSON] »,- порадила звернутися в суд для встановлення факту родинних відносин між нею та [PERSON] . У зв`язку із неможливістю документально встановити факт родинних відносин між заявницею та її матір`ю [PERSON] , а цей факт є необхідним для оформлення спадкових прав після її смерті, відповідно заявниці змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Ухвалою суду 13.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Заявниця у судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представниця заявниці [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності заявниці та її представника. Заінтересована особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Завійська Юлія Леонідівна у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи був повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Таким чином, суд у відповідності до положень ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянув справу за відсутності сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 28.12.2022, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , заявниця [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Завійської Юлії Леонідівни із заявою про прийняття спадщини, в наслідок чого 31.01.2023р. до Спадкового реєстру було внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи за №70202541, спадкодавець [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №71313220 від 31.01.2023 p. Згідно довідки №95/02-14 від 05.12.2024р. спадкоємцями [PERSON] є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . До складу спадщини входить: квартира за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення садівництва у садовому товаристві «Лісова казка» Довгомостиської сільської ради, площею 0,09 га. Відповідно до копії заповіту посвідченого державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Сулимою Н.Б. 18.01.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6-51, [PERSON] , на випадок своєї смерті, заповіла належну їй на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS] , заповіла своєму сину - [PERSON] , « [INFO] , та своїй доньці - заявниці [PERSON] , « [INFO] , в рівних частках кожному, а також належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 0.09 га., наданої для ведення садівництва, що знаходиться в садівничому товаристві «Лісова казка», яка розташована на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області, заповіла мені своїй донці - [PERSON] . Відповідно до довідки приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівської області Завійської Юлії Леонідівни від 05 грудня 2024 року, вих. № 96/01-16, «31» січня 2023 року, Завійською Ю.Л., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області відкрито спадкову справу № 02/2023 після смерті [PERSON] , де спадкоємцями до майна померлої є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 статті 46-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус під час вчинення нотаріальних дій обов`язково використовує відомості єдиних та державних реєстрів шляхом безпосереднього доступу до них. Вивчаючи подані документи, виявлено розбіжності та суперечності у відомостях зазначених на паперових носіях з відомостями в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, а саме у актових записах про народження та шлюб [PERSON] . В актовому записі про народження №5751 від 25.08.1970 року прізвище дитини зазначене « [PERSON] », прізвище матері - « [PERSON] », в актовому записі про шлюб №1326 від 29.05.1988 року з [PERSON] прізвище нареченої до реєстрації шлюбу зазначене « [PERSON] », в актовому записі № 59 від 26.01.2007 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] після реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] », в актовому записі про шлюб № 41 від 30.01.2021 року з [PERSON] прізвище нареченої до реєстрації шлюбу зазначене « [PERSON] », після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Враховуючи вищенаведене, неможливо встановити факт родинних відносин, між померлою, [PERSON] та [PERSON] , а саме те, що вона є її дочкою та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.08.1979р., складене російською мовою, прізвище заявниці вказано як « [PERSON] », прізвище матері - « [PERSON] ». Згідно атестату про середню освіту № [NUMBER] від 26.06.1987р. прізвище заявниці зазначено українською мовою як « [PERSON] ». У дипломі № [NUMBER] від 30.07.1988 р. прізвище заявниці зазначено українською мовою як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 26.01.2007р. після реєстрації розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище « [PERSON] ». У заповіті [PERSON] від 18.01.2013р., реєстровий номер 6-51 прізвище заявниці вказане як « [PERSON] » Згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 30.01.2021р. прізвище нареченої до реєстрації шлюбу зазначене « [PERSON] », після реєстрації шлюбу - [PERSON] ». З наведеного вбачається, що через недосконалість перекладу прізвище заявниці в частині правовстановлюючих документів зазначене як « [PERSON] » (вживається буква «е»), в іншій як « [PERSON] » (вживається буква «є»). Водночас прізвище [PERSON] в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] зазначено як « [PERSON] » (вживається українська буква «е»). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Родинні відносини (споріднення) (у теорії права) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Виходячи з вимог діючого ЦК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Враховуючи подані письмові докази, відсутність даних про наявність спору про право, суд прийшов до висновку про встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved