Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

16 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на неї, повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування позову зазначала, що вона народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , відповідач у справі. На теперішній час вона досягла повноліття, є студенткою 2 курсу Національного медичного університету імені О.О.\~Богомольця. Через повномасштабне вторгнення російської федерації в Україну навчання в університеті проходить у змішаному режимі дистанційно або очно. Для відвідування нею дистанційних занять її матір`ю був придбаний комп`ютер, кожного місяця матір оплачує послуги з надання телекомунікаційного зв`язку (інтернету). У період очного навчання вона (позивач) витрачає кошти на дорогу, кожного семестру купляє книги, допоміжні матеріали для навчання. Оскільки форма навчання очна, вона не має можливості влаштуватися на роботу, щоб заробляти кошти для себе, тому перебуває на повному утриманні матері. Вважає, що батько повинен також приймати участь в її утриманні та допомагати їй, оскільки вона навчається та потребує допомоги від батьків. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнав повністю, проти ухвалення судом рішення про задоволення позову не заперечує. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , відповідач у цій справі. [INFO] позивач [PERSON] досягла повноліття. Згідно із умовами договору №\~12065457-М-1-2023 від 31 серпня 2023 року про навчання у закладі вищої освіти, позивач [PERSON] вступила на навчання до Національного медичного університету імені О.О.\~Богомольця за очною формою (денною) навчання, строк навчання із 01 вересня 2023 року по 30 червня 2029 року. Із довідки про доходи від 19 серпня 2024 року №\~120/36-189 видно, що [PERSON] є студенткою 2 курсу Національного медичного університету імені О.О.\~Богомольця, форма навчання бюджетник, стаціонар, за період із лютого по липень 2024 року їй нарахована стипендія у розмірі 12910 грн., за лютий червень по 2000 грн., липень 2910 грн. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У ч. 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови №\~3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У п. 20 цієї постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів (частки від заробітку (доходу)) на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо їх утримання у такому випадку, розмір необхідної матеріальної допомоги від батьків, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, можливість надавати таку матеріальну допомогу. Із договору №\~12065457-М-1-2023 від 31 серпня 2023 року про навчання у закладі вищої освіти, вбачається, що термін закінчення навчання позивача [PERSON] у Національному медичному університеті імені О.О.\~Богомольця 30 червня 2029 року. Згідно із ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, визнання позову відповідачем [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на неї, повнолітню дочку, яка продовжує навчання, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Виходячи із положень ст. 199 СК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у розмірі частки його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову і до закінчення дочкою навчання 30 червня 2029 року, оскільки навчання [PERSON] закінчується до досягнення нею 23 років. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08 липня 2011 року №\~3674-VI у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. За змістом ч. ч. 1, 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору. Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнена, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що згідно із вимогами ст. ст. 141, 142 ЦПК України із [PERSON] у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50\~% визначеної законом ставки судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved