Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач вернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №101281864 від 23.08.2022, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю надало [PERSON] грошові кошти в сумі 3000,00 грн., які він зобов`язався повернути, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом в терміни, встановлені договором та виконати інші зобов`язання. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на дату відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (05.12.2022) виникла заборгованість за наданим кредитом у сумі 12390,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн.; заборгованості за відсотками 8820,00 грн.; заборгованості за комісією 570 грн. Вказана заборгованість у добровільному порядку не погашена, тому позивач просить стягнути її з відповідача, а також суму сплаченого судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.77, 78). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.74), про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. В судове засідання не з`явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з такого. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню виходячи з такого. Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Cудом встановлено, що 23.08.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит на підставі анкети-заяви на кредит №101281864, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 3000,00 грн. строком на 105 днів, які він зобов`язався повернути до 06.12.2022, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом й виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, що визначені в договорі; комісія за надання кредиту складає 19% від суми кредиту одноразово (570 грн); проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 900,00 грн, які нараховуються за ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 8100,00 грн, які нараховуються за ставкою 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (а.с.13-23, 28-29). Також в Додатком 1 до Договору значиться графік платежів за договором про споживчий кредит, з якого вбачається, що загальна вартість кредиту складає 12570 грн. ( а.с.24) На підтвердження виконання умов договору позивачем надано платіжне доручення № 49833527 від 23.08.2022, за яким відповідачеві було перераховано 3 000 грн. з поміткою призначення платежу: кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору № 101281864 ( а.с.30). На підтвердження укладення договору в електронному вигляді позивачем надано довідки ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію та анкету-заяву на кредит, в якій викладена послідовність дій, вчинених в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства відповідачем із зазначенням дати та часу вчинення таких дій, а також процес розгляду заяви на укладення кредитного договору який відбувався при підписанні анкети заяви через сайт :tengo.ua. ( а.с. 27-29) Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не здійснював погашення заборгованості за договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства . Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуєтся надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. ТОВ «Міолан» виконав свої зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитних договорів. Проте, позичальника не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не в повній мірі здійснював погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим виникла заборгованість за наданим кредитом у сумі 12390 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 3000,00 грн.; заборгованості за відсотками 8820,00 грн.; заборгованості за комісією 570,00 грн (а.с.33). 05.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №86-МЛ/Т, у відповідності до умов якого, ТОВ «Міолан» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Витягу з Реєтру боржників до Договору відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в загальній сумі 12390,00 (а.с. 34-45). Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Міолан», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України позивачем надані докази, які підтверджують порушення умов договору і відповідачем вони не спростовані. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушив умови кредитного договору, добровільно заборгованість не сплатив, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку\~із задоволенням\~позову в\~повному обсязі\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір в\~розмірі 2422,40 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved