Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Новояворівської міської ради Львівської області, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що [INFO] померла мама позивача, [PERSON] , яка за життя заповіту не склала. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку (пай), що на території с.Прилбичі Яворівського району Львівської області. Протягом шести місяців з дня смерті матері позивач не звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав з поважних причин, оскільки через отриману травму з 17.10.2012 по 26.10.2012 перебувала на амбулаторному лікуванні. У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Гуцал Л.І. щодо прийняття спадщини, однак нотаріусом було повідомлено, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому було рекомендовано звернутися до суду з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 11.11.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача адвокат Степаняк І.В. подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. В судове засідання представник Новояворівської міської ради Львівської області не прибув, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог, не заперечує. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17.12.2024, є дата складення повного судового рішення 19.12.2024. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 липня 1962 року, вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] в с.Прилбичі Яворівського району Львівської області. В графі «батько» значиться [PERSON] , в графі «мати» значиться [PERSON] . Судом встановлено, що 12 липня 1985 у Прилбичівській сільській раді Яворівського району Львівській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблено відповідний актовий запис №20, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу виданого повторно серії [NUMBER] від 07.06.2011 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Як встановив суд, [PERSON] . померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 20 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного у м.Львів ЗМУ МЮ (м.Львів). Згідно з довідки №98 від 08.04.2024 року, виданої виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Львівської області про те, що [PERSON] до дня смерті проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день смерті інших зареєстрованих осіб не було. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №595321 [PERSON] , належить право на земельну частку (пай), розміром 0,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), який виданий 04.05.2023 Яворівською районною радою. Згідно виписки КНП «Новояворівська лікарня імені Ю.Липи» №21 від 17.09.2024р. позивачка [PERSON] з 17.10.2012 по 26.10.2012 знаходилася на амбулаторному лікуванні. Як встановлено судом, після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] спадкові справи не відкривалися. Відповідно до змісту статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами частини першої ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269, ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено: особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та враховуючи, що позивач в установлений законом строк не подав заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту, суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, тому позов підлягає задоволенню. Отже, як встановлено судом, [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем та заяву про прийняття спадщини в строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, не подала. З відповіді приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Гуцал Л.І. від 05.04.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії року вбачається, що [PERSON] було повідомлено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , неможливо оскільки пропущено шестимісячний строк прийняття спадщини. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19). Доводи позивача про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивачем [PERSON] , суд вважає такими, які заслуговують на увагу, причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними і такими, що могли перешкодити їй своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважає необхідним надати строк для подання заяви про прийняття спадщини в три місяці з дня набрання рішенням законної сили, вважаючи саме такий термін достатнім для звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved