Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи вимоги тим, що після смерті [INFO] її дідуся [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Єдиним спадккоємцем за законом є відповідачка [PERSON] , як донька спадкодавця. Проте спадкоємство за законом було змінено складеним [PERSON] заповітом від 15 квітня 2021 року, яким він заповів все належне йому майно онуці, тобто позивачці у справі. Позивачка зазначає, що про існування заповіту їй стало відомо у січні 2024 року від матері, тобто відповідачки у справі. При зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва, їй було відмовлено в зв`язку з пропущенням шестимісячного строку звернення. Ухвалою від 30 жовтня 2024 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Судом витребувана з Першої фастівської державної нотаріальної контори інформація щодо спадкової справи [PERSON] , згідно якої встановлено, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася. В судове засідання сторони не з`явилися, про день слухання справи повідомлялися судом належним чином. Представник позивачки [PERSON] адвокат Мельник Т.О. до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] 17.12.2024 до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи в її відсутність, позов визнає та просить його задовольнити, в судове засідання з`явитись не має можливості. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 24.04.2023 (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , право власності на яку він фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.19,20,21). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємицею першої черги спадкування за законом являється дочка спадкодавця, тобто відповідачка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.14-15). Факт, що позивачка [PERSON] є донькою відповідачки [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10-11) і відповідно онукою спадкоємця [PERSON] . Проте спадкоємство за законом було змінено складеним [PERSON] 15 квітня 2021 року заповітом, яким він заповідав все належне йому майно своїй онуці, а позивачці по справі [PERSON] (а.с.17). Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При зверненні позивачки до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини після померлого дідуся [PERSON] , Постановою державного нотаріуса Першої фастівської державної нотаріальної контори Ленченко Т. від 09 лютого 2024 року, відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала дружині померлого [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після якої він прийняв, але не оформив свої спадкових прав. Відмова мотивована пропущенням нею шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с.18). Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що позивачці не було відомо про існування заповіту складеного дідусем [PERSON] на її ім`я, аж до січня 2024 року. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved