Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є дитина донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. На теперішній час їх донька є повнолітньою, при цьому навчається на першому курсі денної форми навчання в Університеті митної справи та фінансів державної форми власності зі строком навчання до 2028 року та потребує матеріальної допомоги. За таких обставин позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше як до досягнення нею 23 річного віку. 29.10.2024 ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 09.12.2024 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні, оскільки знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не має постійного доходу та має проблеми зі здоров`ям. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши 12.12.2024 через канцелярію суду пояснення, в якому зазначила, що позовні вимоги своєї матері підтримує в повному обсязі, оскільки на даний час у зв`язку з навчанням вона не працює, не має доходу та перебуває на повному утриманні своєї матері, а її батько ухиляється від надання їй допомоги та не цікавиться її життям. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Так,\~статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями\~198,\~199\~цього\~Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Як передбачено положеннями ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.20\~Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та на тепершній час є студенткою першого курсу денної форми навчання в Університеті митної справи та фінансів державної форми власності зі строком навчання до 2028 року і потребує матеріальної допомоги. До позовної заяви долучено копію договору про надання платної освітньої послуги Університетом митної справи та фінансів для підготовки фахівців №812 від 14.08.2024, укладеного між Університетом митної справи та фінансів державної форми власності в особі ректора Бочарова Д.О. та замовника освітньої послуги [PERSON] , предметом якого є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 112\~000,00 грн. На підтвердження обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, стороною відповідача надано наступні докази. Відповідно до копії консультативного висновку кардіолога виданого КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут» від 19.07.2024 вбачається, що відповідач [PERSON] , має діагноз атеросклеротичну хворобу серця, станом на дату обстеження його загальний стан задовільний. Також, відповідачем надано до суду консультаційний висновок спеціаліста ортопеда-травматолога від 22.07.2024, згідно якого [PERSON] має поздовжню плоскостопість обох стоп ІІІ ступеня, деформуючий остеоартроз таранно-човноподібних, човноподібно-клиноподібних, підтаранних суглобів обох стоп ІІ ступеня, Ахіллові шпори. Крім медичної документації, відповідачем надано до суду довідки форми ОК-5 та ОК-7, утім суд критично відноситься до тієї обставини, що станом на дату розгляду справи відповідач не має доходу, оскільки відповідач є особою працездатного віку. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 16.02.2022 по справі № 381/2423/20, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Суд бере до ваги, що донька сторін по справі [PERSON] навчається на денній формі навчання. Така форма навчання призводить до неможливості студентки офіційно працювати та отримувати доходи, а отже дитина об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, адже сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі № 346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. У зв`зку з вищевикладеним, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості взагалі сплачувати аліменти на утримання його доньки, яка продовжує навчання, утім суд бере до уваги його стан здоров`я, а тому приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у частковому відношенні, а саме у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання його доньки [PERSON] , але не пізніше як до досягнення нею 23 річного віку.\~ Вказаний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої доньки, яка навчається та платоспроможності самого відповідача. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: partial