Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

31 травня 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 серпня 2016 року між сторонами був укладений договір позики, за яким позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 300\~000,00 доларів США, без сплати процентів за користування позиченими коштами. За умовами договору, відповідач повинен був повертати позики періодичними платежами по 100\~000,00 доларів США до 30 січня 2017 року, 30 січня 2019 року та 30 січня 2021 року. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за позикою, позивач просить суд стягнути з відповідача 300\~000,00 доларів США заборгованості за позикою, 60\~000,00 доларів США штрафних санкцій, а також 47\~712,33 доларів США 3% річних згідно ст.625 ЦК України. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. У судове засідання сторони не прибули. Від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Зважаючи на те, що відповідач не подав відзиву на позов, а також повторно не прибув у судове засідання, на підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 13 серпня 2016 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) був укладений договір позики, за умовами якого позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 300\~000,00 доларів США, а позичальник зобов`язувався повернути позику згідно погодженого сторонами графіку, а саме: -до 30 січня 2017 року 100\~000,00 доларів США; -до 30 січня 2019 року 100\~000,00 доларів США; -до 30 січня 2021 року 100\~000,00 доларів США (п.п.1.1, 2.1, 5.1 Договору). Договір позики визначений сторонами як безпроцентний (п.2.1 Договору). Сторони домовилися, що за прострочення повернення позики позичальник сплачує штраф позикодавцю у розмірі 20 відсотків від протермінованої суми позики (п.7.2 Договору). Згідно виданої 13 серпня 2016 року власноручної розписки, відповідач підтвердив отримання суми позики готівкою. Відповідач будь-яких доказів повернення позики суду не надав. Надаючи свою оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договору, позичальник своєчасно не повертає позику, тобто порушує свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення основної суми позики у розмірі 300\~000,00 доларів США слід задовольнити. Що стосується вимог про стягнення неустойки у вигляді штрафу, передбаченого п.7.1 Договору, суд зазначає таке. Пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. В свою чергу, п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19 був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 та діяв з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року. З 24\~лютого 2022\~року та\~по цей\~час на\~території України\~введений воєнний\~стан,\~згідно Указу\~Президента України\~від 24\~лютого 2022\~року № №64/2022. Отже, на підставі приписів п.п. 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України нарахування позичальнику будь-якої неустойки у період з 12 березня 2020 року по даний час не допускається. З огляду на вищевикладене правомірними та обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача неустойки у вигляді штрафу у зв`язку з простроченням, допущеним 30 січня 2017 року та 30 січня 2019 року, але підстави для стягнення штрафу у зв`язку з простроченням 30 січня 2021 року відсутні. Розмір належного до стягнення штрафу в такому випадку становить 40\~000,00 доларів США і суд задовольняє позовні вимоги в цій частині. В задоволенні решти вимог про стягнення штрафу слід відмовити за безпідставністю. Що стосується 3% річних, нарахованих згідно ст.625 ЦК України, суд зазначає таке. Як вже зазначав суд вище, згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України стягнення з позичальника коштів, передбачених ст.625 ЦК України, не допускається на період введеного на території України воєнного стану. У зв`язку з чим підлягають до задоволення позовні вимоги лише в частині нарахованих 3% річних до 23 лютого 2022 року включно, що становить: 1) за період з 01 лютого 2017 року по 29 січня 2019 року, заборгованість 100\~000,00 доларів США, кількість днів 728, розмір 3% - 5\~983,56 доларів США; 2) за період з 30 січня 2019 року по 29 січня 2021 року, заборгованість 200\~000,00 доларів США, кількість днів 731, розмір 3% - 12\~016,44 доларів США; 3) за період з 30 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року, заборгованість 300\~000,00 доларів США, кількість днів 390, розмір 3% річних 9\~616,44 доларів США. Загальний розмір 3% річних у даному випадку становить 27\~616,44 доларів США, і суд стягує саме цю суму, відмовляючи в решті позову за безпідставністю. У зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір з відповідача слід стягнути пропорційно задоволеним вимогам, що становить 10\~921,39 грн. (12\~112,00 х (367\~616,44 / 407\~712,33)). На підставі наведеного та

Outcome: partial