Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У жовтні 2024 року до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2022 по 01.08.2023 у розмірі 20108,84 грн. та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є суб`єктом господарювання, який починаючи з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг на території Запорізької області. Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії з 01.01.2019 за адресою: [ADDRESS] . У порушення норм чинного законодавства оплату за спожиту електроенергію [PERSON] не здійснює, у зв`язку з чим за період з 01.04.2022 по 01.08.2023 утворилась заборгованість в розмірі 20270,64 грн. Відповідачем здійснювалась часткова сплата за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 161,80 грн. Так, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.04.2022 по 01.08.2023 в розмірі 20108,84 грн. У судове засідання представник позивача не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, до суду повторно не з`явилась. Причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань, а також відзив до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Вищезазначений договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Згідно з п.п. 2 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електроенергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до п. 4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується, зокрема, протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Згідно з п. 4.19 ПРРЕЕ, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції під час укладення відповідного договору). За несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором (п. 4.17. ПРРЕЕ). Суд встановив, що з 01.01.2019 ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» є виконавцем функцій постачальника універсальних послуг - постачання електричної енергії побутовим споживачам (фізичним особам, які використовують електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність), що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» на території Запорізької області. Між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та [PERSON] укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії з 01.01.2019 за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки вих. № 01-45/2573 від 21.10.2024 виданої Виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області [PERSON] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . До матеріалів справи додано детальний стан розрахунків заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.04.2022 по 31.07.2023, відповідно до якого сума заборгованості споживача складає 20108,84 грн. Зазначена сума заборгованості також підтверджується наявним в матеріалах справи рахунком від 26.02.2024. Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач [PERSON] , як споживач електричної енергії, яку постачає ТОВ «Запоріжяелектропостачання», в порушення вищевказаних норм діючого законодавства, не виконує свої зобов`язання щодо оплати за спожиту електричну енергію, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.04.2022 по 31.07.2023 в сумі 20108,84 грн., яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому, суд виходить з того, що факт постачання позивачем електричної енергії в зазначений період відповідачем не спростований. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження невиконання чи неналежного виконання позивачем своїх обов`язків відповідач суду не надав. Таким чином, позов слід задовольнити повністю. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved