Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що\~ [PERSON] , 1957 року народження перебуває на обліку та проживає за адресою [ADDRESS] , електронна пенсійна справа №932340130194, ID картка № [NUMBER] видана 24.10.2019 року органом 3237, запис №19570913-03037, РНОКПП [NUMBER] . 26.06.2023 року [PERSON] звернувся із заявою, щодо переходу на інший вид пенсії, а саме перехід з пенсії за віком, згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без особливостей, на пенсію по інвалідності, згідно ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків. З 26 червня 2023 року розмір пенсії [PERSON] обчислено згідно Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян», яка набрала чинності 01.01.2012 року з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 року №1307. При опрацюванні перерахунку спеціалістом не враховано умовний розрахунок та не встановлено обмеження в індексації пенсії з 01.03.2023 року. 01.07.2024 року відділ опрацювання документації №2 службовою запискою повідомив про виявлення переплати пенсії за період з 26.06.2023 по 30.06.2024 в сумі 7\~744, 57 грн у зв`язку з перерахунком пенсії з виду на вид, та в телефонному режимі повідомлено про це відповідача, якому запропоновано в добровільному порядку вирішити питання щодо повернення коштів. [PERSON] повернути суму надміру отриманих коштів відмовився. Станом на 06.08.2024 року [PERSON] у добровільному порядку переплату пенсії в розмірі 7\~744, 57 грн. не повернув, в зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області змушене було звернутися до суду. Просить суд позовні вимоги задовольнити, стягнути з [PERSON] грошові кошти в сумі 7\~744, 57 грн. та судовий збір в розмірі 3\~028, 00 грн. Ухвалою суду від 20.09.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 08.10.2024 року продовжено строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 30.10.2024 року відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду в спрощеному порядку з викликом сторін. 12.11.2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Щетініна М.Ю. надійшов відзив на позовну, зазначивши, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 7\~744, 57 грн не підлягають задоволенню, оскільки такі кошти не підлягають поверненню відповідно п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України. В судове засідання представник позивача не з`явився, заявою просив розглянути справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є громадянином України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта та копією довідки про реєстрацію місця проживання (а.с. 4-5,6). Згідно копії виписки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги № 261905 від 22.03.2023 року вбачається, що [PERSON] має другу групу інвалідності; ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 70% (сімдесят); причини втрати професійної працездатності захворювання пов`язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС; дата перегляду безстроково (а.с. 7-8). 16.06.2023 року [PERSON] видано посвідчення Серії [NUMBER] Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (Категорія 1). Строк дії «Безстроково», група інвалідності друга, що підтверджується копією посвідчення (а.с. 11). З копії\~заяви за\~призначенням/перерахунком\~пенсії (а.с.\~12-13)\~встановлено,\~що 26.06.2023\~року [PERSON] \~звернувся до\~Відділу обслуговування\~громадян №10\~(сервісний\~центр)\~Головного управління\~Пенсійного фонду\~України у\~Київській області\~з заявою\~про перехід\~на інший\~вид пенсії\~ст.\~54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». [PERSON] на ім`я начальника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області написав заяву, про те, що він повідомлений щодо переплати його пенсії, не згодний з розрахунком і заперечує проти утримання переплати з його пенсії, що підтверджується копією заяви від 01.07.2024 року (а.с. 9). Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.07.2024 року, вбачається, що позивач повідомив відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу [PERSON] про переплату останньому пенсії в сумі 7\~744, 57 грн, за період з 01.06.2023 року по 30.06.2024 року (а.с.10). Пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (ст.1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Так, згідно із ч. ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає за допущене нею погіршення майна. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, переплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем лише за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним, а отже можливості для прийняття рішення про стягнення сум переплати у випадку неправильного обчислення розміру пенсії працівником пенсійного органу чи у зв`язку з автоматизованою помилкою, законодавством не передбачено. При цьому, обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вищевказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Позивач Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин зловживання чи недобросовісності з боку відповідача [PERSON] . Так само, не надано суду результатів службової перевірки щодо помилки працівників при розрахунку пенсійного забезпечення чи доказів про збій програмного забезпечення, що спричинило надлишкові виплати. А тому є передчасним твердженням, що орган, який уповноважений призначати пенсії, достеменно встановив факт переплати пенсії. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не встановлений сам факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме: відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, згідно з якими можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, а не помилкою, пов`язаною з неналежним виконанням обов`язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування та перерахунок пенсії, а також здійснення контрольних функцій. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15 у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. При цьому, слід зазначити, що чинне законодавство не визначає такого поняття, як рахункова помилка. Крім того, у § 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 7\~744, 57 грн не підлягають до задоволення, оскільки такі кошти не підлягають поверненню відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України. Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача, слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed