Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ 05.08.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання\~ договору оренди від 22.09.2021 щодо земельної ділянки площею 3,5475 га кадастровий номер 1825682400:09:000:0057, укладеного з ТОВ «Горбулів-Агро» за систематичні порушення істотних умов договору. В обгрунтування позову, [PERSON] зазначає, що він є власником земельної ділянки площею 3,5475 га кадастровий номер 1825682400:09:000:0057 на підставі договору купівлі-продажу укладеного 27.07.2022. Зазначена земельна ділянка перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «Горбулів-Агро» на підставі договору оренди від 22.09.2021, строком на 7 років. З моменту набуття права власності на земельну ділянку [PERSON] повідомив орендаря про зміну власника земельної ділянки та нові реквізити для сплати орендної плати. Однак орендар, в порушення умов укладеного договору протягом 2022-2023 років не платив орендну плату за користування належною позивачу земельною ділянкою, що є систематичним порушенням умов договору, що і стало підставою для подання позову про розірвання договору. ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН 05.08.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Збаражському О.М. для розгляду. Ухвалою суду від 07.08.2024 позов [PERSON] залишений без руху із наданням 7-ми денного строку на усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали. 02.09.2024 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Підготовче засідання призначено на 24.09.2024. 24.09.2024 ухвалою, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 22.10.2024. Ухвалою від 22.10.2024\~ суд закрив підготовче провадження та\~ призначив розгляд справи по суті на 21.11.2024. 21.11.2024\~ ухвалою, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 18.12.2024. 18.12.2024 представник позивача Яремчук О.В. позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.47, 48, 56, 63, 65). Причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався. Враховуючи викладене, суд рахує, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України. В судовому засіданні 18.12.2024, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Судом встановлено, що 27.07.2022 [PERSON] набув право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1825682400:09:000:0057, площею 3,5475га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Горбулівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.14). Згідно договору оренди землі від 22.09.2021, укладеного між попереднім власником [PERSON] та ТОВ «Горбулів-Агро», [PERSON] \~ надав, а ТОВ «Горбулів-Агро» прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1825682400:09:000:0057, яка розташована на території Горбулівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, площею 3,5475га ріллі, строком на 7 років (а.с.11). Відповідно до п. 4.1, 4.4 договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з яких утримуються податкові нарахування, у строк до 01 лютого кожного року, наступного за звітним. Згідно п. 10.2 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін у наслідок\~ невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, тощо. Право оренди ТОВ «Горбулів-Агро» щодо земельної ділянки кадастровий номер 1825682400:09:000:0057, зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.01.2022 на підставі договору оренди від 22.09.2021 (а.с.8-9). Листом від 05.09.2023\~ позивач\~ повідомив ТОВ «Горбулів-Агро» про зміну власника спірної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу 27.07.2022, та вказав нові реквізити для сплати орендної плати (а.с.33). 29.02.2024 позивач звернувся до ТОВ «Горбулів-Агро» із вимогою сплатити оренду плату за 2022 та 2023 роки на підставі договору оренди від 22.09.2021 (а.с.27,28). 21.05.2024 позивач направив ТОВ «Горбулів-Агро» претензію щодо несплати орендної плати за оренду землі за 2022-2023 роки (а.с.24-25, 26). ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ Частиною 1статті 14 ЦК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України,зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. За положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24і25цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Правова позиція Верховного суду з даного приводу викладена в постанові від 25.04.2018 року по справі № 378/556/16-ц, в якій зазначено, що системний аналіз зазначених положень законодавства та порядок врегулювання відносин, пов`язаних з орендою землі, зокрема положень ЦК України, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У зобов`язанні з виплати орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою позивач є кредитором, відповідач є боржником. З огляду на це в частині виконання цього зобов`язання саме відповідач був зобов`язаний довести його належне виконання, вчинене вчасно та у повному обсязі. Доказів цього суду не надано, такі обставини не встановлено. В оцінці поведінки цієї сторони Верховним Судом має бути враховано, взявши до уваги, що таке зобов`язання є грошовим, що боржник не використав альтернативний спосіб виконання свого зобов`язання шляхом внесення суми боргу в депозит нотаріуса, що мало ним бути застосовано за правилами статті 537 ЦК України. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку (ч. 3 ст. 148 Земельного кодексу України в ред. станом на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки). Судом встановлено, що позивач своєчасно повідомив орендаря про зміну власника\~ земельної ділянки, що перебуває в оренді ТОВ «Горбулів-Агро» згідно договору оренди від 22.09.2021 та вказав свої реквізити для перерахування орендної плати, що підтверджується листом\~ позивача\~ від 05.09.2023. Вказані обставини не спростовані відповідачем. Однак, ТОВ «Горбулів-Агро» не виконав взяті на себе зобов`язання за договором оренди від 22.09.2021, а саме не здійснив виплату орендної плати два роки поспіль (2022-2023 роки), виплата якої є істотною умовою договору оренди, що свідчить про систематичність порушення умов договору вказаним товариством, як орендарем та є підставою для його розірвання. Відповідно до правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду по справі №614/805/16-ц від 27.06.2018, доказами отримання коштів позивачем у рахунок сплати орендної плати можуть бути лише письмові докази. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наявних в справі доказів, якими підтверджується належність на праві приватної власності земельної ділянки позивачу, перебування земельної ділянки в оренді у ТОВ «Горбулів-Агро», своєчасне направлення позивачем повідомлення про зміну власника, враховуючи не надання суду відповідачем доказів на підтвердження факту виплати орендної плати протягом 2022-2023 років, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної договором орендної плати за користування земельною ділянкою, а тому є підстави для розірвання договору оренди землі. V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211,20грн. Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи. З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22)). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування в справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Під час визначення суми відшкодування суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved