Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~ звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позов мотивований тим, що 28.10.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК»» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2446379-819. Згідно із умовами Договору, Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 10690 гривень на строк 24 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом 0,01% річних та комісією за обслуговування кредиту у розмірі 6,9% щомісячно. При цьому позичальник зобов`язався повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку, що міститься у Додатку №1 до Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. 21.12.2023 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «КоллектЦентр» було укладено договір № НІ/11/14-Ф, відповідно до умов якого до ТОВ «КоллектЦентр» перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в т.ч. за договором № 2446379-819. Всі нарахування здійснювались безпосередньо попередніми кредиторами станом на день відступлення права вимоги, ТОВ «Коллект Центр» додаткові нарахування не здійснювало. Загальний розмір заборгованості за Договором станом на день формування позовної заяви становить 23968,12 грн. з яких: - 10690,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; - 1,14 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; - 13276,98 грн. заборгованість за комісіями. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності не надходило. Відзив на позов відповідач не подала. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст. ст.280, 281 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.10.2021 року між АТ «ТАСКОМБАНК»» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2446379-819. Згідно із умовами Договору, Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 10690 гривень на строк 24 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом 0,01% річних та комісією за обслуговування кредиту у розмірі 6,9% щомісячно. При цьому позичальник зобов`язався повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку, що міститься у Додатку №1 до Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Також судом встановлено, що відповідно до п. 1.11. розділу 1 Кредитного договору відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України у сумі 10690,00 гривень, шляхом перерахування на його поточний рахунок в АТ «ТАСКОМБАНК». Засвідченою копією вказаного договору підтверджено, що відповідно до умов Кредитного договору, відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про надання споживчого кредиту і беззастережно приєднався до умов Договору. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, відповідач підтверджує, що банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію згідно з ЗУ «Про захист прав споживачів», та ЗУ «Про споживче кредитування». За змістом п.2.2. Кредитного договору відповідач підтверджує, що на момент укладення Заяви-договору попередньо ознайомлений у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними втратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає законодавство України, в тому числі інформацією, надання якої передбачено нормативними документами НБУ, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згодний. Як врегульовано п. 2.5, 3.1.1, 3.1.4, 3.3.1, 3.3.2 договору відповідач погоджується з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно у строки відповідно до графіку платежів, що містяться в Додатку N1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною. Відповідач зобов`язався належним чином виконувати усі умови даного договору та взяті на себе зобов`язання. Платежі з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що передбачені в Додатку N1 до цієї Заяви-договору. Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до Заяви-договору. При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених Заявою-договором, Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, та стягнути заборгованість в примусовому порядку. Також, відповідно до п.п.5.3, 5.5 Кредитного договору при несплаті заборгованості за Кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений Договором термін, Банк нараховує, а Клієнт сплачує Банку штрафи: штраф 1 - у розмірі 300,00 гривень нараховується на сьомий день виходу на прострочку. Штраф нараховується стільки разів скільки Клієнт буде порушувати умови договору. Сторони домовились, що при достроковому повному погашенні кредитної заборгованості, Клієнт сплачує банку проценти, за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування Кредитом у відповідному розрахунковому періоді, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі. Підписанням та поданням Заяви-договору, Позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ст. 9 Законом України «Про споживче кредитування». 21.12.2023 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «КоллектЦентр» було укладено договір № НІ/11/14-Ф, відповідно до умов якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в т.ч. за договором № 2446379-819. Всі нарахування здійснювались безпосередньо попередніми кредиторами станом на день відступлення права вимоги, ТОВ «Коллект Центр» додаткові нарахування не здійснювало. Загальний розмір заборгованості за Договором станом на день формування позовної заяви становить 23968,12 грн. з яких: - 10690,00 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням; - 1,14 грн. заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; - 13276,98 грн. заборгованість за комісіями. Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст.1054ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст.638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із ч.1 ст.634ЦК України вбачається, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. В судовому засіданні встановлено, що п.1.2.6 умов Договору визначенно строк кредиту 24 місяці. [PERSON] \~ порушила свої зобов`язання щодо сплати належних з неї коштів за кредитним договором. За таких обставин, кредитор має право на стягнення з боржника заборгованості по сплаті кредиту та процентів за користування кредитними коштами за договором від 28.10.2021 року. Із відповідного витягу з реєстру боржників вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Коллект Центр» набуло право вимоги до [PERSON] за договором №2446379-819 що становить 23968,12 грн., що включає 10690,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1.14 гривень заборгованість по відсоткам, та 13276, 98 грн. заборгованість за комісією. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту,\~\~ у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування»\~ передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно\~ до\~ пункту\~ 5\~ Правил\~ про\~ споживчий\~ кредит\~ банк\~ надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом,\~ іншими\~ актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Судом установлено, що умовами кредитного договору від 28.10.2021 року передбачено сплату позичальником щомісячної комісії за супроводження кредиту, яка складає\~ 6,9 % від суми кредиту. Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту, передбачена в Графіку платежів. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 737 грн.61 коп. щомісяця. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням\~\~\~ і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, позовна вимога про стягнення комісії в розмірі 13276 грн. 98 коп. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Відповідно дост.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що між ТзОВ «Коллект Центр» в особі директора Ткаченко М.М. та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС», укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №747 від 05.07.2024 року, сторони погодили надання наступних правових (юридичних послуг) між Товариством та адвокатським об`єднанням про стягнення заборгованості з [PERSON] надання усної консультації 2 години х 1500 грн = 3000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 2 годин х 3000 грн = 6000 грн, загальний розмір правничих витрат складає 9 000 гривень\~ . На підтвердження оплати юридичних послуг позивачем надано платіжну інструкцію №0459840000 від 12.09.2024 року, згідно з якою ТОВ «Коллект Центр» перерахувало АО «Лігал Ассістанс» 63 000 гривень, призначенням платежу: надання правової допомоги згідно договору №01-07/2024 від 01.07.2024 року. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial