Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

ТОВ « Фінфорс» звернулось до Броварського міськрайонного суду Київської області із позовом до відповідача, у якому просить стягнути з боржника заборгованість за кредитним договором №1608411-А від 21.09.2021 в розмірі 52 000,00 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 21.09.2021 між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] , за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СС ЛОУН», було укладено електронний кредитний договір №1608411-А. Загальна сума кредиту 20000,00 гривень. Строк кредиту з 21.09.2021 до 20.10.2021. Сплата відсотків визначена відповідно до періодів дії кредиту. Кредитний договір було укладено на підставі Правил надання коштів у кредит ТОВ «СС ЛОУН», затверджених наказом ТОВ «СС ЛОУН» №1406-1 від 14.06.2021, які розміщені у вільному доступі на Веб-сайті ТОВ «СС ЛОУН» будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі позивач, мав та має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладанням кредитного договору. У встановлений термін відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Станом на 15.12.2021 відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість перед кредитором в розмірі 52258, 00 грн., з яких 20000,00 грн. - тіло кредиту та 32258,00 грн. - нараховані проценти. Ураховуючи СС ЛОУН», як клієнтом, та ТОВ «Фінфорс», як фактором, було укладено договір факторингу №40071779-135, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступленням ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги за кредитним договором TOB «СС ЛОУН» повідомило позичальника шляхом направлення 29.12.2021 на електронну адресу позичальника електронного листа. На момент звернення ТОВ «Фінфорс» до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, відповідач не виконав зобов`язання за кредитним договором ні ТОВ «Фінфорс», ні ТОВ «СС ЛОУН». Станом на день звернення з даною позовною заявою до суду відповідач не звертався до ТОВ «Фінфорс», TOB «СС ЛОУН» з запереченням щодо відступлення права вимоги за кредитним договором у порядку (ст. 518 ЦК України). Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судові витрати за справою. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2024 року матеріали справи передано до Придніпровського районного суду м .Черкаси за підсудністю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2024 року, для розгляду цивільної справи №361/9588/24 визначено суддю Демчика Р.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін Представник позивача разом з позовною заявою подав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду була належним чином повідомлений. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене, та той факт що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, ТОВ «СС ЛОУН» є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи 737 від 14.04.2016, видане Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на підставі Розпорядження №809 від 14.04.2016. 21.09.2021 між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір про споживчий кредит № 1608411-А, строк кредиту з 21.09.2021 по 20.10.021, предметом якого є, надання кредитодавцем позичальнику споживчого кредиту у розмірі 20000 грн. Акційна процента ставка 0,597%, реальна річна процента сатвка 695.34%. Загальна вартість кредиту становить 23582 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «f45392». Відповідно до Довідки від 29.12.2021 р. про розрахунок заборгованості за кредитним договором від 21.09.2021 р. №1608411-А, станом на 29.12.2021 розмір заборгованості [PERSON] за вказаним договором складає: 52\~258.00 грн., із них 20000,00 грн. - сума виданого кредиту, 32258.00 грн. - проценти за користування кредитом. 21 грудня 2021 року між TOB «СС ЛОУН», як клієнтом, та ТОВ «Фінфорс» як фактором, було укладено договір факторингу №\~40071779-135, згідно якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якими настав до третіх осіб боржників,, включаючи суму основного зобов`язання, проценти, комісію, неустойку ( пеня, штраф) та інші платежі, право на які належить клієнтові. За даними Витягу з реєстру прав грошових вимог від 29 грудня 2021 року TOB «СС ЛОУН» відступило на 21.09.2021 на загальну суму 52258.00 грн.. Про відступленням права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «СС ЛОУН» повідомило позичальника [PERSON] шляхом направлення на його електрону адресу 29.12.2021 листа про відступлення ТОВ «Фінфорс» права грошової вимоги по кредитному договору. Відповідно до довідки про стан заборгованості від 16.09.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1608411-А від 21.09.2021 становить 52 258,00 грн.. Згідно з п.1 ч.2 ст.11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст.ст.626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст.627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою зокрема договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7ст.11Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12ст.11Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що договір №1608411-А від 21.09.2021 підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він уклав кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями ч.1ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормами п.1 ч.1ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач, відповідно до умов договору факторингу, є правонаступником ТОВ «СС ЛОУН» за договором № 1608411/-А від 21.09.2021, а тому має право вимоги до відповідача. Відповідно наданих позивачем розрахунків заборгованості, які не спростовані відповідачем, останній свої зобов`язання не виконав і не повернув суми позики та відсотки за користування кредитом у встановлені договором розмірі та строки. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, то суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у вигляді сплати судового збору в розмірі 3028.00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Правнича допомога ТОВ «Фінфорс» надавалася на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 11 березня 2024 року, укладеного з адвокатом Кеню Д.В.. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг згідно Договору №б/н від 11.03.2024 року вартість послуг складає 7000,00 грн. ТОВ «Фінфорс», відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 11 березня 2024 року (по справі Бондар А.Р.), надано платіжну інструкцію №4394 від 30.08.2024 щодо сплати адвокату Кеню Д.В. гонорару в рострі 7000.00 грн. Суд зазначає, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а, ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, яка також зазначена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №620/1958/19 у постанові від 11.10.2021 року, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial