Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У липні 2024 року [PERSON] звернувся з позовом до\~ [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1.2 частки кожний квартири [ADDRESS] . Оскільки не можуть знайти домовленості в користуванні квартирою, позивач звернувся до суду з вимогою встановити порядок користування квартирою. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 15.07.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у загального порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22.10.2024 відмовлено відповідачу у поновлення пропущеного процесуального строку. Відзив, поданий після закінчення процесуального строку, залишено без розгляду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 31.10.2024 повернуто відповідачу письмові пояснення без розгляду. Ухвалою від 31.10.2024 поновлено процесуальний строк на подання доказів. Ухвалою суду від 12.11.2024 повернуто позивачу письмові пояснення та докази без розгляду Ухвалою суду від 12.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 16.12 .2024 відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують доводи позову, просять задовольнити з підстав, що зазначені. Позивач [PERSON] пояснив, що має доступ до квартири, натомість не може погодити з відповідачем порядок користування квартирою Після усних звернень, звернувся до відповідача письмово з пропозицією укладення договору оренди житла та можливості користуватись його часткою нерухомості або погодити можливість укладення договору оренди зі сторонньою особою, яке залишилось без реагування. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Давиденко К.С, просять відмовити у задоволенні позову. Адвокат наголошує, що позивач має у власності інше майно, не проживає у спірній квартирі з власної ініціативи, не надав доказів, що належна йому 1.2 частка квартир буде його єдиним місцем проживання. Права [PERSON] відповідачем [PERSON] не порушено , що є окремою підставою для відмови у позові. Відповідач [PERSON] пояснила, що самостійно несе витрати з утримання майна, зокрема сплачує комунальні послуги Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 29.09.1990 року по 28.07.2020 року. Рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 27.04.2023 року, яке набрало законної сили, в порядку поділу майна подружжя визнано за\~\~ [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Визнано за\~\~ [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом, виготовленим 26.06.2023 року (а.с. 18-21), квартира [ADDRESS] є двохкімнатною. Житлова площа квартири складає - 80, 7 кв.м. у тому числі: житлова кімната\~площею 18,\~4\~ кв.м.,\~ \~ \~ \~ житлова кімната\~площею 23,1\~кв.м.,\~ лоджія\~площею 2,\~3\~ \~ к\~в м.,\~ \~ лоджія 1,9 кв.м , їдальня площею 39,2 кв.м., коридор площею 17, 7 кв.м., ванна кімната площею 8,4 кв.м., вбиральня площею 1, 5 кв.м., балкон площею 0, 6 кв м Статтею ст.16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб визначений законом або договором. За приписами частини першої \~статті \~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частинами першою, другою\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. В спірних правовідносинах суду необхідно знайти «баланс» між захистом права власності та захистом права інших осіб на користування спірною квартирою \~Суд враховує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України За відсутності домовленостей щодо порядку користування, небажання сторін мирного врегулювання спору співвласників, визначення порядку користування спільною власністю в судовому порядку буде захищено право кожного з співвласників на вільне володіння та користування сумісним майном. Відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язані, встановлений судом порядок користування квартирою не порушує права іншого співвласника, зважаючи на пояснення [PERSON] , суд вважає за необхідне саме їй виділити у користування кімнату площею 23, 1 кв м з лоджією 1, 9 кв.м Оскільки спірні правовідносини не стосуються поділу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, а також те, що наразі [PERSON] забезпечений житлом, суд виділяє в користування сторонам спору кімнати, відповідно до розміру їх часток у праві власності на спільне майно. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року № 6-1500цс15, в постановах Верховного Суду від 18.02.2019 року по справі № 569/15733/17-ц та від 20.02.2019 року по справі № 214/239/17ц. З огляду на викладені норми чинного законодавства та виходячи із загальної житлової площі вказаної квартири, розміру кожної жилої кімнати, з урахуванням того факту, що сторони у справі є співвласниками квартири, розмір жилої площі, що припадає на одну особу, конфліктної ситуації, яка склалась між сторонами, порядок користування квартирою, встановлений судом, є розумним та справедливим та не призведе до порушення прав, свобод чи інтересів сторін у справі. Судові витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved