Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач Управління соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради (далі - УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 9938.84 грн. надмірно нарахованих грошових коштів у вигляді державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебувала на обліку у якості непрацюючої особи, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. На підставі заяви відповідача від 04.03.2019 рішенням УПСЗН адміністрації\~Шевченківського району\~ХМР від 04.03.2019 відповідачу призначено тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсію. Розпорядженнями УПСЗН адміністрації\~Шевченківського району\~ХМР державна соціальна допомога Відповідачу продовжувалася, та здійснювався перерахунок розміру допомоги. В заяві відповідача від 20.01.2021 вона власноручно підтвердила, що, якщо відбудуться зміни, які впливають на призначення допомоги, вона зобов`язується повідомити про зміни УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР. При проведенні перевірки дотримання вимог законодавства під час продовження та виплати відповідачу тимчасової державної соціальної допомоги було встановлено, що відповідач набула право на пенсійну виплату з 04.01.2023. У зв?язку з вищенаведеним виплату допомоги відповідачу УПСЗН адміністрації\~Шевченківського району\~ХМР було припинено рішенням від 04.05.2023 р. з 04.01.2023. Згідно інформації Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 06.05.2023 № 627 переплата по особовому рахунку відповідача за період з 04.01.2023 по 31.05.2023 складає 9938,84 грн. Управлінням було надіслано відповідачу листи щодо суми переплати та необхідністю її повернення, але заявник на зв?язок з УПСЗН адміністрації\~Шевченківського району\~ХМР не вийшла, переплату не погасила. Ухвалою від 09 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 19 грудня 2024 року вирішено про заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судових засідань була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв про відкладення розгляду справи не подавала. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03 березня 2019 року [PERSON] звернулася до УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР із заявою про призначення державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Рішеннями від 04 березня 2019 року та 29 січня 2021 року та розпорядженнями від 22 листопада 2019 року, 22 червня 2020 року, 24 листопада 2020 року, 18 грудня 2020 року, 22 червня 2021 року та 23 листопада 2021 року УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР призначено, продовжено та здійснено перерахунки відповідачу державну соціальну допомогу дитині померлого годувальник непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату за періоди з 04.03.2019 по 31.12.2020, з 01.01.2021 по 03.01.2023 відповідно. Рішенням УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР №627887/202 від 04.05.2023 [PERSON] о/р [NUMBER] тимчасової ДСД непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату закрити, виплату допомоги припинити у зв?язку з набуттям права на пенсійну виплату з 04.01.2023. Листом від 05 травня 2023 року Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат повідомив УПСЗН Шевченківського району про наявність переплати в сумі 9938.84 грн. По особовому рахунку № [NUMBER] стосовно [PERSON] за період з 04.01.2023 по 31.05.2023. У подальшому, УПСЗН адміністрації Шевченківського району ХМР неодноразово звертався до відповідача листами з вимогою про повернення вищевказаної суми, які [PERSON] залишені без відповіді та задоволення, кошти позивачу не повернуті. Доказів зворотного під час розгляду справи суду не надано. Статтею 4 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» № 1727-IV від 18 травня 2004 року (надалі за текстом Закон № 1727-IV) передбачено, що державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю призначається особі, яка, зокрема, є дитиною померлого годувальника або досягла віку, встановленого статтею 1 цього Закону, та не мають права отримувати у зв`язку (пункт 1). За змістом частини другої статті 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державна соціальна допомога на догляд призначаються: дитині померлого годувальника - до досягнення 18 років. Якщо особа, яка не має права на пенсію, якій була призначена державна соціальна допомога або державна соціальна допомога на догляд, визнана особою з інвалідністю, виплата допомоги здійснюється в новому розмірі з дня встановлення їй інвалідності.. Відповідно до статті 15 Закону № 1727-IV суми державної соціальної допомоги, надміру виплачені одержувачу державної соціальної допомоги внаслідок зловживань з його боку (...), стягуються на підставі рішень органів, що призначають державну соціальну допомогу. У разі припинення виплати державної соціальної допомоги (відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги на підставі Закону № 1727-IV врегульовано Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 №261 (далі Порядок №261). Пунктом 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1212 ЦК України визначено, що особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За вказаних обставин, враховуючи, що відповідач з 04 січня 2023 року набула право на пенсійну виплату, внаслідок чого відповідачу безпідставно нарахована та виплачена державна соціальна допомога, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 9938.84 грн. безпідставно отриманих коштів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved