Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] ( [PERSON] ), в інтересах якого діє адвокат Шевчук Юрій Андрійович, звернувся до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на переплановану квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 36,3 кв.м, житловою площею 18,7 кв.м. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , яку він придбав 15.06.2023. Позивач зазначив, що після набуття права власності на нерухоме майно, він розпочав ремонт, в ході якого виникла необхідність у переплануванні квартири, а саме було демонтовано та влаштовано нові не несучі муровані перегородки, товщиною 120 мм, а також було поміняно місцями віконний та дверний прорізи. Позивач зазначив, що після проведеного перепланування квартири, а саме 25.10.2023 ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» виготовило технічний паспорт на квартиру за адресою: [ADDRESS] , де вказано усі зміни. Окрім того, 05.12.2023 [PERSON] звернувся до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради стосовно надання дозволу на заміну опалення в квартирі [ADDRESS] , однак йому було відмовлено, оскільки у технічному паспорті від 23.05.2023, який був підставою укладення договору купівлі-продажу квартири, та технічному паспорті, який був виготовлений 25.10.2023 виявлено розбіжності у плануванні та призначенні квартири. Окрім того, 20.02.2024 він звернувся до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Львівської міської ради для реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, однак документи було повернуто на доопрацювання. Позивач зазначив, що він звертався до провідного будівельного експерта [PERSON] для проведення технічного обстеження проведеного перепланування квартири, та отримано висновком, відповідно до якого квартира [ADDRESS] після перепланування (несучі огороджуючі конструкції та мережі) відповідає вимогам чинних будівельних норм, що діяли на період закінчення будівництва, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарному законодавству України, та може бути прийнята в експлуатацію і надійно експлуатуватись при відповідному нагляді. Відтак, позивач стверджує про відсутність обставин, які б перешкоджали визнанню за ним права власності на реконструйовану (переплановану) квартиру та просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28 червня 2024 року позовну заяву [PERSON] ( [PERSON] ) залишено без руху. 09.07.2024 на виконання вимог ухвали суду представником позивача усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.07.2024 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. 23.07.2024 представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Романів М.М. подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що перепланування та реконструкція квартири повинна здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та відповідно до розробленої та затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації. Виконання будівельних робіт без відповідних документів, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Представник повідомила, що в реєстрі будівельної діяльності відсутня інформація щодо дозвільних документів, які б надавали право Солмазу Екрему на здійснення будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] , як і відсутня інформація про проектну документацію на здійснення такої реконструкції. Представник стверджує, що позивачем грубо порушено процедуру здійснення реконструкції, окрім відсутності дозвільного документа, який давав би право на здійснення будівельний робіт, не розроблено та не затверджено належним чином проектну документацію на реконструкцію квартири, позивач самочинно здійснивши роботи з перенесення дверного прорізу, фактично втрутився в несучі конструкції, які є спільним майном багатоквартирного будинку, без отримання згоди співвласників квартир. Просить відмовити у задоволенні позову. 29.07.2024 представник позивача [PERSON] подав відповідь на відзив Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, у якому зазначив, що викладені у відзиві доводи є необґрунтованими та жодним чином не спростовують зазначені у позовній заяві обставини та факти, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Представник повідомив, що проведена реконструкція квартири не призвела до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку, не порушує санітарно-технічні вимоги і правила експлуатації будинку, не погіршує умови експлуатації і проживання громадян у будинку та не створює незручностей для мешканців. Також, представник просив суд врахувати те, що [PERSON] є іноземцем громадянином Туреччини і в силу свого незнання та нерозуміння тонкощів понять «перепланування» та «реконструкції» та їх процедур, дозвільних документів для проведення тих чи інших робіт, які містяться в українському законодавстві він здійснив такі роботи, оскільки вважав, що ключовим в його роботах буде те, що він жодним чином не порушуватиме інтереси співвласників будинку та те, що проведені роботи будуть повністю безпечними та не порушать жодних будівельних, санітарних чи інших норм. Просив задоволити позовну вимоги. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.09.2024 залучено Львівську міську раду до участі у даній справі в якості співвідповідача. 15.10.2024 представник Львівської міської ради Тарасович О.І. подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що [PERSON] здійснено самочинну реконструкцію квартири, з втручанням в несучі конструкції будинку, за відсутності дозвільного документа, який надавав би право на здійснення відповідних будівельних робіт, а також без розробленої та затвердженої належним чином проектної документації на реконструкцію квартири. Також, представник стверджує, що позивачем здійснено роботи з влаштування дверного прорізу, новий вихід з квартири здійснюється на земельну ділянку, на яку позивач немає жодних документів, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою. Враховуючи, що дана земельна ділянка належить до земель комунальної власності, прийняття рішення у даній справі порушує інтереси Львівської міської ради, як власника земельної ділянки. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.10.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Романів М.М. в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог заперечує. Представник Львівської міської ради Тарасович О.І. в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою по доставку електронного листа. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 15.06.2023 між Солмаз Екремом та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2746400046060, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири /а.с.47-49/. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав від 15.06.2023 власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] /а.с.46/. Згідно технічного паспорта від 19.05.2023 на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , який був підставою укладення договору купівлі-продажу квартири та який видано Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», вбачається, що загальна площа квартири становить 36,3 м кв./а.с.16-20/. Згідно технічного паспорта від 25.10.2023 на квартиру, за адресою: [ADDRESS] , який видано Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», вбачається, що загальна площа квартири становить 36,3 м кв., однак план квартири є зміненим, а саме змінено розміщення кімнат та поміняно місцями віконний та дверний прорізи /а.с.26-36/. Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2023 [PERSON] звернувся до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради стосовно надання дозволу на заміну опалення в квартирі [ADDRESS] , однак йому було відмовлено, оскільки у технічному паспорті від 23.05.2023, який був підставою укладення договору купівлі-продажу квартири, та технічному паспорті, який був виготовлений 25.10.2023 виявлено розбіжності у плануванні та призначенні квартири /а.с.39/. 20.02.2024 [PERSON] звернувся до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю Львівської міської ради для реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, однак документи було повернуто на доопрацювання, що підтверджується копією витягу /а.с.40-45/. Відповідно до звіту експерта [PERSON] «Про інженерно-технічне обстеження на відповідність проведеного перепланування державним стандартам, будівельним нормам і правилам, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва об`єкта: «Квартира [ADDRESS] » за результатами обстеження квартира [ADDRESS] після перепланування (несучі огороджуючі конструкції та мережі) відповідає вимогам чинних будівельних норм, що діяли на період закінчення будівництва, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарному законодавству України. Квартира, як визначено у вказаному звіті експерта, може бути прийнята в експлуатацію і надійно експлуатуватись при відповідному нагляді /а.с.50-74/. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною другою\~статті 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов`язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях\~335\~та\~376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша\~статті 328 цього Кодексу). Статтею 319 ЦК України\~визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Частиною другою\~статті 383 ЦК України\~передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Реконструкція це перебудова вже введеного в експлуатацію об`єкта зі зміною його геометричних розмірів, функціонального призначення, в результаті чого змінюються його основні техніко-економічні показники, відбувається удосконалення виробництва, поліпшуються умови експлуатації. Ремонтні роботи, які передбачають втручання в несучі конструкції, інженерні мережі, зміна фасаду будівлі, зміна опалюваної площі і є реконструкцією. Постановою КМУ №466 від 13.04.2011 затверджено Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, який визначає механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також визначає, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту. Згідно статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Як зазначено представником відповідача, за інформацією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в реєстрі будівельної діяльності відсутня інформація щодо дозвільних документів, які б надавали право Солмазу Екрему на здійснення будівельних робіт з реконструкції квартири [ADDRESS] , як і відсутня інформація про проектну документацію на здійснення такої реконструкції. Відтак, Солмаз Екрем провів реконструкцію належної йому на праві власності квартири без відповідних дозвільних документів. Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 520/17520/14-ц. Поняття реконструкції об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм України В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, відповідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Отже, норма частини першої статті 376 ЦК України застосовується й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо) (розділ 3.4 Методичних рекомендацій). При цьому слід враховувати положення частини першої\~статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об`єкті нерухомості. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) зазначено, що відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права) та у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України, набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що реконструкція (перепланування) квартири [ADDRESS] проведена [PERSON] без надання розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт та без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади, а отже спірний об`єкт є самочинним будівництвом, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed