Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням уточнень просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,2 умовних кадастрових гектари по колишньому КСП «Омбиське» Омбиського старостинського округу Крутівської сільської ради Ніжинського (колишнього Борзнянського) району Чернігівської області після померлого [INFO] [PERSON] , спадщину після якого прийняла [PERSON] (померла [INFO] ), спадщину після смерті якої прийняв [PERSON] (помер [INFO] ). Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті [INFO] [PERSON] залишилася вказана земельна частка (пай), посвідчена земельним сертифікатом серії [NUMBER] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла шляхом вступу в фактичне управління та володіння спадковим майном його мати [PERSON] , але не встигла оформити свої спадкові права, так як померла [INFO] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON] і на частину спадкового майна отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.05.2017р. Однак позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вищевказану земельну частку (пай) через органи нотаріату, оскільки правовстановлюючий документ на неї (земельний сертифікат) на ім`я [PERSON] за життя спадкодавцями був втрачений. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснив, що відповідачем у позові визначено Крутівську сільську раду, бо на її території знаходиться земельна частка (пай), яку [PERSON] заповів своєму сину [PERSON] , а інші спадкоємці на неї не претендують. Відповідач Крутівська сільська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм правом на участь не скористалась, повноважного представника не направила, відзиву на позов не надала, подала заяву від 12.12.2024р., у якій просить розглядати справу в їх відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований і проживав разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , заповіту при житті не складав. До складу спадкового майна [PERSON] входить, зокрема, право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Омбиське» розміром 4,2 умовних кадастрових гектари на території Омбиської сільської ради (в процесі децентралізації влади - Омбиський старостинський округ Крутівської сільської ради) Ніжинського району Чернігівської області, посвідчене відповідним земельним сертифікатом серії ЧН №0181619, який згідно оголошення в газеті «Вісті Борзнянщини» №30 від 25 липня 2024 року вважається втраченим. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном (ст.548, 549 ЦК УРСР) його мати [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом (ст.529 ЦК УРСР), інші спадкоємці на спадкове майно не претендували. Відтак, [PERSON] успадкувала після свого померлого сина [PERSON] і, хоча юридично не оформила свої спадкові права, проте стала власником його спадкового майна, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 серпня 2019 року в справі №523/3522/16-ц за схожих обставин. Водночас [PERSON] також померла [INFO] й спадкоємцем її майна, у тому числі й успадкованого після [PERSON] права на земельну частку (пай), за законом став син [PERSON] . [PERSON] склав заповіт, посвідчений старостою Омбиського старостинського округу Крутівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області 16 липня 2021 року та зареєстрований у реєстрі за №17, яким на випадок своєї смерті зробив таке заповідальне розпорядження: - частину житлового будинку і споруд, які знаходяться біля нього, розташовані по [ADDRESS] , - заповідаю сину [PERSON] , [INFO] ; - земельну ділянку площею 1,8401га кадастровий номер 7420884800:02:000:0286, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Омбиського старостинського округу Крутівської сільської ради, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №761076 від 22.08.2005р., - заповідаю сину [PERSON] , [INFO] ; - земельну ділянку площею 1,0515га кадастровий номер 7420884800:02:000:1032, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Омбиського старостинського округу Крутівської сільської ради, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №761076 від 22.08.2005р., - заповідаю сину [PERSON] , [INFO] . [PERSON] помер [INFO] й після нього спадщину прийняли шляхом подачі відповідних заяв до Борзнянської районної державної нотаріальної контори визначені в заповіті сини: позивач [PERSON] й [PERSON] ; дружина [PERSON] . [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини. У зв`язку з цим, [PERSON] й [PERSON] у відповідності до положень ст.1223, ст.1269 ЦК України мають право на належне [PERSON] спадкове майно, що визначене в заповіті. Крім того, [PERSON] й [PERSON] як спадкоємці першої черги за законом (ст.1261 ЦК України) мають право в рівних частках і на належне [PERSON] спадкове майно, що не охоплено заповітом (ст.1245 ЦК України), зокрема й право на спірну земельну частку (пай), що належало й було успадковане після померлого [PERSON] . Оскільки смерть спадкодавця [PERSON] настала [INFO] , а спадкодавців [PERSON] , [PERSON] - 14 серпня 2010 року й 01 жовтня 2022 року, відповідно, що спадкове законодавство визначає як час відкриття спадщини, і яка була прийнята спадкоємцями, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми як ЦК УРСР (до спадщини [PERSON] ), так і ЦК України (до спадщини [PERSON] , [PERSON] ). Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтв про народження, смерть, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, заповіту, довідками Омбиського старостинського округу Крутівської сільської ради №116 від 17.06.2024р., №117 від 19.06.2024р., №180 від 08.11.2024р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.05.2017р., свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.07.2023р., інформацією ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 02.07.2024р., копією Державного акту на право власності на землю КСП «Омбиське» серії ІІ-ЧН №000050 від 29.11.19995р. зі списком осіб-членів цього КСП, витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), копією спадкової справи Борзнянської державної нотаріальної контори №313/2022 до майна померлого [PERSON] . За загальним правилом ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай), є рішення суду. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд зобов`язаний вирішити справу за тим зверненням особи, що пред`явлене, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому (принцип диспозитивності цивільного судочинства). Згідно з ч.1 ст.48 ЦПК сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. За приписами ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. [PERSON] у відповідності до ст.175 ЦПК України при викладенні змісту позовної заяви самостійно визначено коло учасників цивільного процесу у даній справі, зокрема, відповідачем зазначено Крутівську сільську раду Ніжинського району Чернігівської області, оскільки за поясненнями представника позивача на її території знаходиться спадкова земельна частка (пай). Однак, як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів спадкової справи Борзнянської державної нотаріальної контори №313/2022 (її витребування здійснено судом з власної ініціативи на виконання вимог ч.7 ст.81 ЦПК України, оскільки в суду малися сумніви у добросовісному здійсненні стороною позивача його процесуальних прав та виконання обов`язків щодо подання доказів про прийняття спадщини іншими спадкоємцями), після померлого [PERSON] спадщину, окрім позивача, прийняв і його брат [PERSON] , тоді як ці особи мають однаковий ступінь споріднення зі спадкодавцем (сини) та в порядку спадкування за законом можуть претендувати на неохоплене заповітом спадкове майно померлого батька, успадковане ним в свою чергу після смерті [PERSON] , зокрема й на спірну земельну частку (пай). Також суд зважує і на те, що правовідносини в справі виникли з приводу спадкування, а не щодо підтвердження наявності чи відсутності у померлого [PERSON] права на земельну частку (пай). У зв`язку з цим, даний позов безпосередньо зачіпає спадкові права та інтереси лише спадкоємців, які прийняли спадщину, тобто, в даному випадку [PERSON] , який і має бути належним відповідачем у справі. Натомість, зазначена позивачем у заяві Крутівська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області не може вважатися належним відповідачем, місцезнаходження спірної земельної частки (паю) на території Омбиського старостинського округу Крутівської сільської ради не має значення для вирішення даного спору, так як спірні правовідносини стосуються спадкування. Посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що спадкодавець [PERSON] заповів спірну земельну частку (пай) саме [PERSON] , є безпідставними і спростовуються змістом заповіту. Водночас позивач та його представник усупереч вимогам ч.1-3 ст.51 ЦПК України своїм процесуальним правом на внесення клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, або залучення у справі [PERSON] як співвідповідача, не скористались, тоді як з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу суд позбавлений можливості самостійно вчинити дані процесуальні дії. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (п.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц). Таким чином, враховуючи викладені обставини, дані позовні вимоги [PERSON] звернуті до Крутівської сільської ради безпідставно, в зв`язку з чим, не підлягають задоволенню. Оскільки в задоволенні позовних вимог [PERSON] суд відмовляє в повному обсязі, то у відповідності до положень ст.141 ЦПК України понесені ним у справі судові витрати залишаються за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed