Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач АТ «КРЕДОБАНК» звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказано, що 09.06.2021 між АТ "Кредобанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № CL-317000, відповідно до умов якого, Банк зобов`язується надати у власність позичальнику грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах визначених цим Кредитним договором. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору, сума та валюта кредиту складає 100,001 грн. на строк 60 місяців, тобто до 08 червня 2026 року, з процентною ставкою 35% річних. Позичальник зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених цим договором, повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту, а у разі прострочення погашення кредиту достроково погасити кредит та інші нарахування. Позичальник взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.07.2024 у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 161\~669,74 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 93\~370,46 грн, заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитом 68\~299,28 грн. 12.06.2024 представник АТ «КРЕДОБАНК» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором до [PERSON] , яка 27.06.2024 була повернута відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Посилаючись на те, що відповідачем були проігноровані вимоги щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 161\~669,74 грн та сплачений судовий збір у справі за подання позову до суду у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16\~166,97 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.07.2024 р. відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник відповідача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Крячко\~О.В.\~надав суду\~відзив на\~позов,\~в якому\~просив відмовити\~у задоволенні\~позову в\~повному обсязі.\~В обґрунтування\~відзиву вказано,\~що причиною,\~з якої\~у Відповідача\~виникли проблеми\~з погашенням\~кредиту,\~стало повномасштабне\~вторгнення військ\~рф на\~територію України\~в лютому\~2022\~року.\~З розрахунку\~позовних вимог\~видно,\~що до\~цього моменту\~Відповідач не\~допускав порушень\~і регулярно\~сплачував щомісячні\~платежі,\~а після\~початку вторгнення\~ сплачував\~кошти в\~міру своїх\~можливостей,\~оскільки Відповідач\~до війни\~мав доходи\~як підприємець,\~вид діяльності\~ громадське\~харчування,\~і для\~цієї мети\~орендував приміщення\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Саме ці\~відомості були\~ним зазначені\~в Анкеті-Заяві\~фізичної особи\~на отримання\~готівкового кредиту\~№ CL-317000\~від 08.06.2021\~р,\~на підставі\~якої наступного\~дня був\~підписаний кредитний\~договір між\~сторонами.\~Але з\~початком бойових\~дій при\~обстрілі будівля\~за вказаною\~адресою була\~пошкоджена і\~не могла\~надалі використовуватись\~за призначенням,\~тому свій\~бізнес та\~доходи Відповідач\~втратив,\~після чого\~був змушений\~припинити свою\~реєстрацію як\~ФОП.\~На даний\~момент Відповідач\~доглядає свою\~невиліковно хвору\~мати та\~отримує виплати\~як фізична\~особа,\~що надає\~соціальні послуги\~з догляду\~на непрофесійній\~основі.\~Вказані виплати\~є його\~єдиним доходом.\~Також,\~зазначив,\~що як\~слідує з\~наданих в\~якості доказів\~кредитного договору\~(положення\~розділу 5,\~пункту 10.4)\~та паспорту\~споживчого кредиту\~(а.с.33),\~на кредитний\~договір між\~сторонами поширюються\~норми Закону\~України Про\~споживче кредитування.\~З огляду\~на це\~Позивач не\~надав суду\~докази на\~користь належного\~дотримання ним\~процедури досудового\~врегулювання спору.\~Якщо кредит\~видавався на\~споживчі цілі,\~то кредитор\~з метою\~реалізації свого\~права на\~дострокове повернення\~кредиту повинен\~в обов`язковому\~порядку використати\~процедуру досудового\~врегулювання спору.\~Дана процедура\~прописана в\~ч.4\~ст.16\~Законі України\~Про споживче\~кредитування.\~Суть її\~зводиться до\~того,\~що кредитор\~може запустити\~процедуру про\~дострокове повернення\~споживчого кредиту,\~якщо позичальник\~затримав платежі\~на місяць\~(на\~три місяці\~за кредитом,\~забезпеченим іпотекою).\~Після зазначеного\~строку кредитор\~може направити\~вимогу про\~дострокове повернення\~кредиту,\~яка повинна\~бути виконана\~позичальником протягом\~30\~днів з\~моменту отримання\~(протягом\~60\~днів за\~кредитом забезпеченим\~іпотекою).\~Лише якщо\~після цього\~позичальником не\~будуть виконані\~вимоги кредитора,\~то останній\~може звернутися\~до суду\~з метою\~стягнення всієї\~заборгованості за\~кредитом.\~Якщо ж\~кредитор не\~використає цю\~процедуру,\~то у\~суду є\~підстави відмовити\~йому у\~стягненні всієї\~заборгованості за\~кредитом.\~Вказане взаємоузгоджується\~із висновками,\~викладеними у\~постановах Верховного\~Суду від\~25.01.2022\~у справі\~№ 904/3886/21,\~від 15.06.2023\~у справі\~№ 910/8580/22,\~від 07.06.2023\~у справі\~№ 912/750/22,\~від 07.06.2023\~у справі\~№ 906/540/22.\~В даному\~випадку Відповідач\~не отримав\~листа саме\~з вини\~Позивача,\~що доводиться\~наданими доказами.\~Позивачем надано\~трекінг листа\~0209427787075.\~Вид поштового\~відправлення з\~наданих документів\~ простий\~лист,\~рекомендований,\~цінний тощо\~-\~не є\~зрозумілим.\~З трекінгу\~вбачається,\~що лист\~надійшов до\~поштового відділення\~61004\~13.06.2024\~р.\~і вибув\~з нього\~з причини\~закінчення встановленого\~терміну зберігання\~27.06.2024\~р. Таким чином, своїми власними діями Позивач унеможливив належне повідомлення з боку поштового відділення Відповідачу про надходження листа. Замість цього поштове відділення надіслало таке повідомлення на телефон, який не належав Відповідачу. Позивач не виконав належним чином свій обов`язок щодо процедури дострокового врегулювання спору і в силу цього не набув права на дострокове стягнення суми кредиту. Посилаючись на вказані обставини, представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив відмовити і щодо вимоги стягнути судові витрати на професійну правову допомогу, оскільки відсутні будь-які докази їх понесення. Представник позивача\~АТ "Кредобанк"\~-\~адвокат Павленко\~С.В.\~надав суду\~відповідь на\~відзив,\~в якій\~просив задовольнити\~позовні вимоги\~у повному\~обсязі.\~В обґрунтування\~цієї відповіді\~вказано,\~що Відповідач\~не звертався\~до Банку\~для мирного\~врегулювання спору,\~хоча знав\~про існування\~заборгованості.\~Також важливо\~вказати,\~що надані\~довідки та\~обставини не\~стосуються обставин\~справи і\~доказування щодо\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором та\~не підлягають\~дослідженню.\~Щодо не\~отримання досудової\~вимоги та\~передчасності позову,\~зазначає,\~що підставою\~для звернення\~з вимогою\~про дострокове\~повернення кредиту\~була прострочка\~з оплати\~процентів та\~тіла кредиту\~упродовж 24\~(двадцяти\~чотирьох)\~місяців,\~що відображено\~в розрахунку\~заборгованості.\~12.06.2024\~р.\~представник АТ\~«Кредобанк» звернувся\~із досудовою\~вимогою про\~дострокове стягнення\~заборгованості через\~неналежне виконання\~грошових зобов`язань\~за Кредитним\~договором до\~ [PERSON] .\~27.06.2024\~р.\~досудова вимога\~до [PERSON] \~повернулась Відправнику.\~Причиною повернення\~листа стало\~закінчення встановленого\~терміну зберігання,\~що підтверджується\~витягом з\~офіційного сайту\~АТ «Укрпошта»\~відстеження поштового\~відправлення за\~трек-номером\~№ 0209427787075. Згідно з\~Висновками Верховного\~Суду по\~справі №\~487/3170/22\~провадження №\~61-\~17884св23\~від 07.03.2024\~р.\~за позовом\~АТ «Кредобанк»\~про солідарне\~стягнення заборгованості,\~належним дотриманням\~процедури повідомлення\~боржника про\~вимогу стосовно\~усунення порушення\~також слід\~вважати також\~таке повідомлення,\~що було\~надіслане належним\~чином,\~проте не\~отримане внаслідок\~недбалості або\~ухилення від\~отримання». Повідомлення (вимога)\~про дострокове\~повернення кредиту,\~яка направляється\~позичальнику та/або\~поручителю,\~є формою\~досудового вирішення\~спору між\~контрагентами та\~вимогою сторони,\~права або\~законні інтереси\~якої порушено,\~про добровільне/безпосереднє\~врегулювання спору\~встановлює обов`язок\~кредитора пред`явити\~позов до\~боржника протягом\~трьох років,\~якщо інше\~не визначено\~кредитним договором\~(статті\~257,\~259\~ЦК України). В свою чергу, частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016 р. передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Крім того, представник Відповідача не заперечує факт направлення досудової вимоги на адресу реєстрації та місця проживання Відповідача, тобто не заперечує факту виконання Банком вимог Закону України «Про споживче кредитування» та умов Кредитного договору. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, представник позивача, вказав що, беручи до уваги договірні умови Договору про надання правової допомоги між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і право», із вказівкою на фіксовану ставку розміру правової допомоги, яка залежить від ціни позову та інших витрат на: вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з аналізом справи, пов`язаних із витратами на канцелярські матеріали, витратами на електроенергію, досудового врегулювання, поштовими витратами, побудови стратегії дій по справі, написанням позовної заяви інших процесуальних заяв та супроводом представника в судових засіданнях, часом адвоката у розмірі 16 166, 97 грн., тобто 10 % від ціни позову. Вважає, що дана сума співмірна із витратами адвоката на супроводження даної справи за мірками розміру на правову допомогу адвокатів м. Києва. 03.10.2024 р. на адресу суду надійшло від представника відповідача [PERSON] [PERSON] заперечення на відповідь позивача на відзив, відповідно до яких наголосив, що позивачем не спростовано твердження про те, що на кредитний договір між сторонами поширюється норми ЗУ «Про споживче кредитування», та встановлене імперативне провило, про те, що строки для позичальника обчислюються саме з моменту одержання повідомлення позикодавця. Зазначивши невірний номер телефону отримувача, позивач унеможливив належне повідомлення з боку поштового відділення Відповідачу про надходження листа і фактичне отримання ним листа. Представник позивача АТ "Кредобанк" також надав додаткові пояснення на адресу суду. 21.10.2024 р. ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи до розгляду по суті. Представник позивача АТ "Кредобанк" в судовому засіданні підтримав свою позовну заяву та просив врахувати все, що було вказано у заявах по суті та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Крячко О.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, та звважати, що у банку не виникло право на дострокове стягнення кредиту, оскільки: досудову вимогу про дострокове погашення заборгованості відповідач не отримував. Обґрунтування заперечень викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, доходить таких висновків. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.06.2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № CL-317000 (надалі договір), за умовами якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 100\~001,00 на строк 60 місяців з терміном погашення до 08.06.2026 року (п. 2.3. договору) на поточні потреби. За користування кредитом встановлюється змінювана процентна ставка на умовах, визначених розділом 3 кредитного договору (а.с.28-32). Додатком № 1 до договору визначено графік платежів, де вбачається, що у ньому викладено таблицю визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (а.с.35-36). Всі істотні умови кредитного договору також зафіксовані у підписаному [PERSON] паспорті споживчого кредиту (а.с.33-35). Відповідно до п. 4.1. договору позичальник сплачує відсотки за процентною ставкою 35% річних. Відповідно до п. 4.2 договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/3602 за ставкою визначеною п.4.1. договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не впливає з умов цього договору. Згідно з п. 6.6 договору погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: -у першу чергу прострочені платежі по сплаті процентів за користування кредитом, прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); -у другу чергу поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом, поточні платежі по поверненню кредиту (основного боргу); -у третю чергу прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором, поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором, пеня, штрафи та інші види неустойки, дострокові платежі по поверненню кредиту (основного боргу) на наступний місяць (місяці). Сторони в цьому ж пункті договору погодили, що вони не вправі самостійно змінювати встановлену черговість погашення заборгованості. У випадку надходження від позичальника коштів з призначенням платежу, яке порушує встановлений порядок погашення, банк проводить погашення заборгованості позичальника відповідно до вказаних вище положень незалежно від вказаного позичальником призначення платежу. Згідно п. 6.3.1. позичальник також зобов`язався щомісячно здійснювати повернення суми заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитом, у вигляді рівних сум ануїтетного платежу (розмір якого визначається пунктами договору). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах та в строки, передбачені кредитним договором, що не заперечувалося останнім. З матеріалів справи вбачається, що 11.06.2024 за вих. № 3247/2024 позивачем було складено досудову вимогу на ім`я позичальника [PERSON] . Посилаючись на те, що станом на 11.06.2024 р. наявна прострочена заборгованість АТ "Кредобанк" вимагав від [PERSON] протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банку, усунути порушення умов кредитного договору та погасити прострочену заборгованість у загальному розмірі 158\~950,61 грн. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів (ст. 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Оскільки грошові кошти на підставі укладеного 09.06.2021 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] кредитного договору № CL-317000 спрямовані для задоволення поточних потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, на положення договору розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування», що також не оспорюється сторонами. Згідно з частиною 4 статті 16 вказаного Закону у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Пунктом 6.10 вказаного договору вказано, що позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п. 6.9 договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні та протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п.6.9). В постанові Верховного Суду від 12 травня 2022 року у справі №756/15123/18 зазначено, що договір як універсальний регулятор приватних відносин покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати застосування в своїх відносинах юридично-значимих повідомлень (зокрема, порядок надсилання, визначати, коли повідомлення вважатиметься отриманим). При цьому, порядок направлення передбачених договором кредиту відповідних повідомлень (зокрема, вимог про дострокове стягнення боргу) та підтвердження неодмінного їх вручення як необхідної умови для настання у адресата певного обов`язку визначається умовами такого правочину (постанова Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 459/1099/15-ц). Таким чином, з огляду на природу кредитного зобов`язання та зі змісту його окремих погоджених сторонами положень виходить, що достроковому стягненню в судовому порядку заборгованості за кредитним договором в цьому випадку має передувати не лише факт направлення кредитодавцем позичальнику письмової вимоги про усунення порушень договору з вказівкою, які саме умови порушені останнім та попередженням про наявність підстав для дострокового погашення всієї суми кредиту, а і факт отримання позичальником такої вимоги. Належним дотриманням кредитодавцем процедури повідомлення про вимогу стосовно усунення порушення слід вважати надсилання та отримання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі або додатково повідомлена відповідно до умов договору, або таке повідомлення, що було надіслане боржнику, проте не отримане останнім внаслідок його власної недбалості або ухилення від отримання. Разом з тим, сторонами в кредитному договорі № CL-317000 не визначені конкретні умови, за яких досудова вимога вважається отриманою позичальником, тому за звичаями ділового обороту належне направлення вимоги може здійснюватися засобами поштового зв`язку чи кур`єрської служби, які дозволяють встановити зміст відправлення та підтвердити його вручення, наприклад, цінним листом з описом вкладеного згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270. Також відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 року № 211 цей Порядок визначає порядок приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень. Дія Порядку поширюється на національного оператора поштового зв`язку, виконання функцій якого покладене на Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта». Згідно з пунктом 3.1.1.3 Порядку причина повернення поштового відправлення відправнику зазначається на довідці ф. 20, яка акуратно прикріплюється внизу, ліворуч лицьового боку відправлення письмової кореспонденції. На довідці зазначається прізвище працівника, який обробляв кореспонденцію, та проставляється відбиток календарного штемпеля. За змістом довідки ф. 20, яка є додатком до Порядку, причиною повернення поштового відправлення може бути, зокрема: за відмовою адресата від одержання, за заявою відправника/адресата, за закінченням терміну зберігання, за відсутності адресата за вказаною адресою, тощо. З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що на підтвердження надіслання відповідачу [PERSON] досудової вимоги від 11.06.2024 про погашення простроченої заборгованості та дострокового повернення кредиту позивачем додано до позовної заяви Список 7613 згрупованих відправлень Укрпошта Експрес (форми 103) від 12.06.2024 та опис вкладення у цінний лист від 12.06.2024 (а.с.42-43) У вказаних вище Спискові відправлень та описі вкладення зазначено, що АТ "Кредобанк" надіслав відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором та копію довіреності представника АТ «Кредобанк» за адресою місця реєстрації відповідача, що вказано в договорі. На списку № 7613 в стовпчику № телефону адресата напроти усіх адресатів, в т.ч. [PERSON] , вказаний один і той самий номер телефону - [NUMBER] , при цьому позивач при поданні позовної заяви вказав інший номер телефону відповідача - [NUMBER] , яким саме відповідач користується на даний час, отримуючи на нього дзвінки та повідомлення. При цьому копій або оригіналів довідки ф. 20 позивачем взагалі не надано. За вказаних обставин роздруківка з сайту поштового оператора не відображає та не розкриває суті причин неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Також це не свідчить, що поштове відправлення не отримане внаслідок недбалості [PERSON] або ухилення від його отримання. Крім того, судом було перевірено вказане твердження представника відповідача шляхом отримання інформації за допомогою загальнодоступного доступу до трекінгу поштових відправлень АТ "Укрпошта", що міститься на офіційному веб-сайті товариства у мережі Інтернет. Відповідно до інформації з трекінгу поштових відправлень АТ "Укрпошта", дані про відправлення за вказаним позивачем номером трекінгу дані про відправлення відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Дослідивши вказану\~вимогу,\~суд окремо\~відзначає,\~що з\~інформації,\~яка в\~ній міститься,\~неможливо встановити\~дійсний розмір\~заборгованості відповідача\~з вказівкою\~всіх її\~складових станом\~на 11.06.2024\~року,\~яку вимагає\~погасити позивач, не вказано з якої дати виникло прострочення виконання кредитного зобов`язання, з чого воно складається (прострочення сплати основного боргу, процентів, комісій тощо), який період триває. Таким чином, вказані вище обставини в їх сукупності свідчать про те, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження факту як належного надіслання позивачем відповідачеві досудової вимоги, так і отримання останнім цієї вимоги. Вказане свідчить про порушення позивачем як відповідних умов кредитного договору щодо надіслання досудової вимоги, так і передбаченого законодавством обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором. При цьому суд не приймає до уваги доводи АТ «Кредобанк» про те, що сам факт направлення досудової вимоги про виконання договірних зобов`язань та дострокового стягнення заборгованості на адресу реєстрації місця проживання відповідача є належним його повідомленням. Адже достроковому стягненню в судовому порядку заборгованості за кредитним договором має передувати направлення кредитодавцем позичальнику письмової вимоги про дострокове повернення кредиту і отримання позичальником такої вимоги. Якщо кредитодавець звертається до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, не виконавши встановлені кредитним договором положення щодо направлення та отримання позичальником досудової вимоги про усунення порушень договору, то у останнього відсутній обов`язок достроково повернути кошти, а у суду відсутня підстава для задоволення позову в частині, що стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19) виснувала, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а в суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову в частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду конкретизувала свій правовий висновок, висловлений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13 (провадження № 14-600цс18), вказавши, що суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування. У справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до Постанови ОП КЦС ВС від 05.12.2022 р. у справі № 753/8945/19, якщо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, неможливо встановити порядок проведення розрахунків між сторонами, необхідно застосовувати тлумачення contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Зважаючи на наведене, суд наголошує, що п. 10.5 Кредитного договору №СL-317000 від 09.06.2021 р. жодним чином не може звужувати права позичальника та встановлювати додаткові неузгоджені обов`язки для нього (як то з певною періодичністю з`являтися до поштового відділення, безперервно перевіряти надходження поштових відправлень на його адресу тощо). Крім того, зазначаючи вірний номер засобу зв`язку ( [NUMBER] ), [PERSON] мав правомірні очікування, що АТ "КредоБанк" буде сумлінно використовувати отриману інформацію у процесі договірних правовідносин. Однак, позивач у справі, володіючи вказаною інформацією, не використав її у передбачений чинним законодавством спосіб. Враховуючи те, що встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідач [PERSON] не отримував досудову вимогу банку, то відповідно він не мав об`єктивної можливості виконати передбачений ч. 4 ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" обов`язок щодо повернення простроченої суми заборгованості за договором. Враховуючи вказані вище обставини справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні позовної вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №CL-317000 від 09.06.2021 р. у загальному розмірі 161\~669,74 грн. Суд зауважує, що позивач не позбавлений [PERSON] заборгованості за вказаним вище кредитним договором у разі встановлення прострочення позичальником сплати відповідних платежів та виконання всіх передбачених кредитним договором та чинним законодавством вимог щодо обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Крім того, суд також зазначає, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IXбули внесені зміни до ЦК України та Закону «Про споживче кредитування». Відповідно до дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто, відповідно до запроваджених змін боржник звільняється від відповідальності саме за прострочення виконання грошового зобов`язання, а позикодавці не мають права застосовувати передбачені договором санкції у разі такого порушення (неустойки, збільшення відсотків) та, відповідно, стягувати ці суми. В даній справі невнесення щомісячних виплат [PERSON] згідно графіку було пов`язане з об`єктивними причинами: запровадженням карантинних заходів, спрямованих на запобігання, виникнення і поширення корона вірусної хвороби, вторгненням військ рф на території України і запровадженим воєнним станом, пошкодження будівлі в результаті бойових дій в м.Харкові, невиліковною хворобою матері та доглядом за нею, внаслідок чого [PERSON] не мав змоги працювати, що підтверджено відповідними доказами. Щодо розподілу судових витрат у справі, суд зазначає наступне. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати у справі не підлягають стягненню з відповідача та залишаються на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed