Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» із позовом до [PERSON] , у якому просить зняти арешт з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , що складається з трьох житлових кімнат, загальною житловою площею 34,0 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею всієї квартири 55,5 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.07.2020 року на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1269 від 06.07.2020 року було проведено аукціон по лоту № GL3N218754 з продажу кредитного портфелю АТ «Дельта Банк». Згідно протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-07-06-000033-b від 28.07.2020 року переможцем аукціону було визначено Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ «Діджи Фінанс». На підставі рішення ВД ФГВФО №1560 від 25.08.2020 року за результатами аукціону від 28.07.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений та нотаріально посвідчений Договір № 2303/К/1 від 02.09.2020 року. ТОВ «Діджи Фінанс» як переможець торгів, здійснило повну оплату коштів на користь АТ «Дельта Банк», як визначено пунктом 4 і пунктом 4.1 Договору про відступлення прав вимоги. За вказаним Договором про відступлення прав вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» одержало, в тому числі, право вимоги за Кредитним договором № 1501/1107/71-234 від 15.11.2007 та Іпотечним договором № 1501/1107/71-234-Z-1 від 15.11.2007 року, укладеними з [PERSON] . Згідно з вищезазначеним Іпотечним договором зобов`язання відповідача забезпечувались іпотекою нерухомого майна, що належало йому, а саме: квартирою [ADDRESS] , що складається з трьох житлових кімнат, загальною житловою площею 34,0 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею всієї квартири 55,5 кв.м. На підставі Договору № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги від 02.09.2020 року у ТОВ «Діджи Фінанс» виникли грошові вимоги до відповідача на загальну суму 5\~479\~663, 74 грн. Вказує, що в Іпотечному договорі від 15.11.2007 року міститься іпотечне застереження, на підставі чого ТОВ «Діджи Фінанс» має право задоволення своїх кредиторських вимог за рахунок предмету іпотеки шляхом прийняття у власність предмета іпотеки в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» або задовольнити свої вимоги відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про іпотеку». 17 серпня 2021 року при інвентаризації кредитного портфелю ТОВ «Діджи Фінанс» з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 263709712 від 30.06.2021 року дізналось, що державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Одеської області Манютою Сергієм Васильовичем накладено арешт на вищевказану квартиру, що є предметом іпотеки, 06.02.2019 (рішення з індексним номером: 45396223) на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/426/19 від 11.01.2019 року в інтересах Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, код ЄДРПОУ: 4018740 (номер запису про обтяження: 30172241). Приморським районним судом м. Одеси надано відповідь за вих. № 17-08/21 від 01.09.2021 року про те, що Приморським районним судом м. Одеси, в межах судових проваджень, не розглядалось питання накладення арешту на квартиру [ADDRESS] , відповідно така ухвала слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси не була постановлена. Ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2019 року по справі № 522/426/19 не стосується накладення арешту на квартиру [ADDRESS] . Зазначає, що наявність даного арешту на нерухоме майно та записів про це в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є безпідставними та незаконними та обмежує право позивача реалізувати свої права, як іпотекодержателя, визначені в Законі України «Про іпотеку», тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та свобод. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі № 522/13976/24 та постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. 24 жовтня 2024 року позивачем подано письмове клопотання про розгляд справи без участі представника заявника, в якому також заяву просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач відзив на позов не подав, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно до п.п. 6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, додані до неї з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.09.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» (надалі Банк) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Новий кредитор) укладено договір № 2303/К/1 про відступлення прав вимоги. Відповідно до п.1 вказаного Договору Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень, і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. У відповідності до п.2 вказаного вище Договору, Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.4 цього Договору набуває усі права кредитора за Основними договорами. Відповідно до додатку до Договору №2303/К/1 про відступлення прав вимоги за номером 1325 зазначені в тому числі Кредитний договір № 1501/1107/71-234 від 15.11.2007 та Іпотечний договір № 1501/1107/71 234 Z-1 від 15.11.2007 року, укладені з [PERSON] (Відповідачем по справі), за якими ТОВ «Діджи Фінанс» отримало право вимоги на загальну суму 5\~479\~663, 74 грн. За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 263709712 від 30.06.2021 року за параметрами пошуку права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою: [ADDRESS] , у розділі Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень зазначено, що ухвалою Приморського суду м. Одеси від 11.01.2019 по справі № 522/426/19, було накладено арешт на нерухоме майно. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45396223 від 06.02.2019 року, [PERSON] , Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг», Одеська обл. Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Відомості про суб`єктів обтяження: Особа в інтересах якої встановлено обтяження: Приморський ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області, код ЄДРПОУ: 40108740, країна реєстрації: Україна. Обтяжувач: Приморський районний суд м. Одеси, код ЄДРПОУ: 02892942. Вказане обтяження зареєстроване за № 30172241 (а.с. 12-13). Згідно з ч.1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно зі\~ ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. У відповідності до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено Законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Згідно із частинами 1-3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: - \~ \~ \~ \~передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; - \~ \~ \~ \~право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. В п.11 та п.12 Іпотечного договору міститься вищевказане іпотечне застереження. Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс», як новий кредитор, має всі права задовольнити свої кредиторські вимоги за рахунок предмету іпотеки в порядку ст. 37 або ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Верховний Суд у постанові від 08.11.2019 року у справі № 643/3614/17 зазначив, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин та відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. Натомість вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19). Вирішуючи даний спір, суд виходить із встановлених фактів, а саме з того, що іптекодержателем нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , \~\~є позивач ТОВ «Діджи Фінанс» і накладений безпідставно арешт порушує його права, як кредитора, задовольнити свої кредиторські вимоги за рахунок предмету іпотеки в порядку ст. 37 або ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Відтак, відомості про обтяження вказаної квартири, внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, стосовно арешту накладеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45396223 від 06.02.2019 року, [PERSON] , Комунальне підприємство «Агенція реєстраційних послуг», Одеська область порушують права позивача, як нового іпотекодержателя, щодо реалізації його законних прав задоволення своїх вимог до відповідача в порядку Закону України «Про іпотеку». Наявність незнятого арешту, зокрема на зазначену вище квартиру, перешкоджає позивачу вчиняти щодо нерухомого майна будь-які дії, які не суперечать закону, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та зняття арешту з нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , який накладений реєстратором Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область Манютою Сергієм Васильовичем на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/426/19 від 11.01.2019 року в інтересах Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, код ЄДРПОУ: 4018740. За змістом статей\~12\~та\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження, під час судового розгляду справи встановлено порушення прав позивача щодо користування і розпорядження своєю власністю, тому таке підлягає судовому захисту шляхом скасування арешту. За таких обставин, та встановлені у справі обставини, а також те, що суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. У відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved