Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У серпні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позовні вимоги якого в подальшому були уточненими. В остаточній редакції позовних вимог позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач [PERSON] зазначає, що у шлюбі з відповідачем [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з нею, відповідач несистематично надає кошти на їх утримання. Позивач утримує дітей самостійно та забезпечує їх всім необхідним. З метою захисту прав дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку, позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився за невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 06.10.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який був зареєстрований Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 443, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.10.2018 року. Після реєстрації шлюбу позивачу було змінено прізвище на [PERSON] . У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 76, в якому в графі «батьки» зазначені: мати [PERSON] та батько [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 267, в якому в графі «батьки» зазначені: мати [PERSON] та батько [PERSON] . За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, не скористався своїм правом надання суду відзиву на позовну заяву або інших заяв та клопотань по суті справи. Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а заявлений позивачем [PERSON] розмір аліментів на двох дітей є беззаперечним, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.08.2024 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач [PERSON] є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, тому з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень.

Outcome: approved