Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач 27 вересня 2024 року в особі належно уповноваженого представника (на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 25 вересня 2024 року серія ВС № 1312946) адвоката Змінчак Лідії Василівни звернувся до суду з позовом до відповідача\~Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, в якому просить визнати за ним право власності на будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою «А-1») ) зі спорудами: ворота - №1, огорожа - №2, колодязь - №3, що розташований за адресою: [ADDRESS] загальною площею 59, 5 м2, житловою площею 19,4 м2 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . З довідки старости селища Верхнє Синьовдне, сіл Межиброди, Дубина Сколівської міської ради Львівської області В.Мицик від 13 вересня 2024 року № 1856 вбачається, що [PERSON] на день своєї смерті проживав по [ADDRESS] . Згідно з заповітом, посвідченим 23 березня 1999 року Яцик Г.Д., секретарем виконкому Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області за реєстровим №13, покійний заповів усе своє\~ майно,\~де б\~воно не\~було та\~з чого\~б воно\~не складалося\~ [PERSON] позивачу по справі. До спадкового майна, зокрема, належить будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] .Даний житловий\~будинок є\~придатним для\~проживання,\~є завершеним\~будівництвом.Інвентаризаційна вартість житлового будинку з приналежним майном становить 139 457 грн. Згідно даних\~технічного архіву\~Стрийського МБТІ\~право власності\~на об`єкт\~нерухомого майна\~за адресою: [ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року не зареєстровано. З довідки старости селища Верхнє Синьовдне, сіл Межиброди, Дубина Сколівської міської ради Львівської області В.Мицик від 13 вересня 2024 року № 1855 вбачається, що погосподарські книги на території Верхнє Синьовидне Стрийського району Львівської області не ведуться. Позивач зазначає, що прийняв спадщину за заповітом після смерті спадкодавця за правилами\~ЦК Української\~РСР 1963\~року шляхом вступу в управління (володіння) спадковим майном, подавши нотаріусу технічну документацію на спадковий будинок. Спадкоємців до частки в спільному майні подружжя згідно з ст.60 Сімейного кодексу України та до обов`язкової частки згідно з ст. 1241 Цивільного кодексу України немає, що підтверджується довідкою старости селища Верхнє Синьовдне, сіл Межиброди, Дубина Сколівської міської ради Львівської області В.Мицик від 13 вересня 2024 року № 1856. Відтак, від спадкодавця [PERSON] до позивача [PERSON] перейшло право власності на житловий будинок (літера\~«А-1»),\~загальною площею\~59,5\~кв.\~м,\~з неї\~житлова \~19,4\~кв.\~м.,\~що розташований\~по [ADDRESS] ,\~зі спорудами,\~в порядку\~спадкування за\~заповітом.\~На підставі\~його заяви\~про видачу\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом від\~28\~червня 2024\~року №\~394\~Сколівською державною\~нотаріальною конторою\~Львівської області\~28\~червня 2024\~року заведено\~спадкову справу\~№ 158/2024,\~що підтверджується\~відповідною заявою\~та Витягом\~про реєстрацію\~в Спадковому\~реєстрі,\~виданим Сколівською\~державною нотаріальною\~конторою Львівської\~області від\~28\~червня 2024\~№ 77487941.\~Листом від\~09\~вересня 2024\~року №\~643/01-16\~завідувач Сколівської\~державної нотаріальної\~контори Батлюк\~В.І.\~відмовив позивачу\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~житловий будинок\~у зв`язку\~із відсутністю\~правовстановлюючих документів на таке нерухоме майно, відтак Позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 16 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження і відкрито підготовче провадження. Підготовче засідання призначено на 29 листопада 2024 року. Ухвалою суду\~від 29\~листопада 2024\~року закрито\~підготовче провадження\~у справі,\~призначено її\~до судового\~розгляду по\~суті на\~13\~грудня 2024\~року та витребувано у\~Сколівської державної\~нотаріальної контори\~Львівської області\~належно засвідчену\~копію спадкової\~справи №\~158/2024,\~заведену Сколівською\~державною нотаріальною\~конторою Львівської\~області 28\~червня 2024\~року після смерті спадкодавця [PERSON] . В судове засідання, призначене на 13 грудня 2024 року, сторони не з`явились. Належно уповноважений представник позивача [PERSON] адвокат Змінчак Л.В. за вх. № 8376 подала суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач Сколівська міська рада Львівської області явку представника в судове засідання не забезпечили. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 18 грудня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 13 грудня 2024 року, датою ухвалення рішення є саме 18 грудня 2024 року. Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області від 30 січня 2001 року, актовий запис № 8 від 30 січня 2001 року. Встановлено і\~те,\~що за\~життя [PERSON] \~склав заповіт, посвідчений 23 березня 1999 року Яцик Г.Д., секретарем виконкому Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області за реєстровим №13, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, виданою Сколівською державною нотаріальною конторою від 28 червня 2024 року за № 77487852. Згідно з заповітом, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, покійний заповів [PERSON] , єдиному спадкоємцеві за заповітом. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок садибного типу (позначений у технічному паспорті літерою «А-1»), зі спорудами загальною площею 59,5 кв. м, житловою 19,4 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] ,\~що належав померлому. Так,\~з копії\~технічного паспорта\~на житловий\~будинок садибного\~типу зі\~спорудами,\~виготовленого Стрийським МБТІ від 04 липня 2024 року, загальна площа житлового будинку (літера «А-1»), який розташований по [ADDRESS] , складає 59,5 кв. м, з неї житлова 19,4 кв. м. Приналежним майном до нього є споруди: ворота - № 1, огорожа - № 2, колодязь - № 3. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після смерті\~ [PERSON] , який помер [INFO] , державним нотаріусом Сколівською державної нотаріальної контори Львівської області Батлюком В.І. 09 вересня 2024 року відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Відповідно до\~ст. 13 Конституції України\~держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі ст. ст.\~41,\~55 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Згідно положень ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений\~законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1\~ст. 15 ЦК України). Відповідно до положень cт. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, за заповітом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР. Відповідно до\~ст. 534 ЦК УРСР\~кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно зі\~статтями 548,\~549 ЦК УРСР\~для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до положень\~ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що\~спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що\~доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.\~Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Судом також встановлено, що позивач\~є єдиним спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину, однак не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи зі змісту\~ст. 392 ЦК України\~право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав може бути визнання права. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , інших спадкоємців за заповітом немає, а також те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. \~На підставі викладеного вище,

Outcome: approved