Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги мотивовано тим, що 14 травня 2019 року між нею, позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис 131. Від даного шлюбу у сторін є діти: син [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які на даний момент проживають разом з нею, позивачем, за адресою: [ADDRESS] . Сімейне життя не склалося. Відповідач подав до Коломийського міськрайонного суду заяву про розірвання шлюбу. Шлюб станом на дату подання цього позову не розірвано. Так як вона, позивач, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною по досягненню 3-річного віку, то не має коштів на своє утриманя. Єдиним джерелом доходу її, позивача, є соціальні виплати у розмірі 860 грн. В той час як відповідач проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Просить, стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] на користь її, позивача [PERSON] , аліменти на її утримання як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною - [PERSON] , трьох років. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задоволити з підстави викладених у ньому Відповідач у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Проаналізувавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 14 травня 2019 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 131, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). За час подружнього життя, у сторін народились діти:\~син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Із скриншоту доданого до позовної заяви, слідує що на картку для виплат зараховані соціальні виплати в сумі 860 грн.(а.с.11). За змістом ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 4 ст. 76 СК України, якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. У правовій позиції Верховний суд (постанова від 13.04.2016 року справа № 6-3066цс15) зазначив, що за положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право та утримання аліментів має той із подружжя, який потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею 75 СК України також визначено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (ст. 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України визначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час розгляду справи позивачем не доведена та обставина, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, а також доказів тих обставин, що позивач потребує матеріальної допомоги в розумінні статтей 75, 76 СК України. Суд не приймає до уваги скриншот із надходженням суми в розмірі 860 грн (а.с.11), оскільки не можливо ідентифікувати від кого ці кошти надійшли та кому, оскільки такий є не належним та допустимим доказом на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві. Позивач, в позові зазначає, що відповідач є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , отримує грошове забезпечення, однак нею не представлено суду жодних доказів, що підтверджують дані обставини. Оскільки позивачем не представлено суду доказів, які б підтверджували можливість надання їй відповідачем матеріальної допомоги до досягнення дитиною трьох років, тому у задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю. На підставі наведеного та ст.ст. 75, 84, 141, 180-184, 191, 192 СК України,

Outcome: dismissed