Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про захист прав споживачів житлово-комунальних послуг та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 16.10.2019 року при отриманні рахунку за житлово-комунальні послуги за вересень 2019 року, як співвласник кв. [ADDRESS] , він дізнався, що ЛКП «Навколо базару» 22.07.2019 року провело збори власників будинку та уклало із собою договір на управління будинком. Після подання інформаційного запиту 25.10.2019 року позивач отримав копію протоколу зборів власників будинку на [ADDRESS] , №205 від 22.07.2019 року та договору з управління будинком на площі [ADDRESS] з додатками. При спілкуванні з іншими співвласниками будинку виявив, що збори власників будинку на [ADDRESS] 22.07.2019 року не відбувались, а протокол №205 від 22.07.2019 року має ознаки сфальсифікованого. По факту фальсифiкацiї зборів власників будинку позивач звернувся у Франківський відділ поліції міста Львова. Згідно проведеної працівниками поліції перевірки отримано письмові пояснення від гр. [PERSON] , який фактично визнав, що у жодних зборах 22.07.2019 року участі він не приймав, в протоколі №205 від 22.07.2019 року під прізвищем [PERSON] стоїть його підпис, зроблений ним власноручно 01.09.2019 року під час підписання договору управління будинком на [ADDRESS] з ЛКП «Навколо базару». Таким чином, в протоколі № 205 від 22.07.2019 року було сфальшовано 14,366 голоса гр. [PERSON] , що становить 2,64% голосів власників будинку, сфальшовано факт присутності на цих зборах та в цілому факт проведення зборів 22.07.19 року. Окрім цього, попри відсутність підписів в протоколі №205 інших співвласників кв. 11 , їх голоси - 28,73, що становить 5,288%, враховано при голосуванні «за» прийняття рішення. Отже, як зазначає позивач, в протоколі по кв. №11 сфальшовано 43,1 голоси, що становить 7,91% від загальної кількості голосів власників будинку. Позивач наполягає на тому, що виготовлений протокол № 205 від 22.07.2019 року є з ознаками фіктивного, в який внесено неправдиві відомості з підробленими підписами з метою отримання коштів та винагороди від співвласників будинку на [ADDRESS] . Оскільки невідповідність протоколу чинному законодавству є, на думку позивача, очевидною, то в діях Управителя (ЛКП "Навколо базару") вбачається використання завідомо підробленого документу. Зважаючи на викладене, [PERSON] просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів співвласників будинку на [ADDRESS] від 22.07.2019 року, скасувати Протокол № 205 від 22.07.2019 року зборів власників будинку на [ADDRESS] та відповідний Договір управління з ЛКП "Навколо базару" від 01.09.2019 року. 04.08.2022 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що відповідач - фізична особа та співвласник квартири [ADDRESS] , ніяким чином не вчиняє жодних дій та не перешкоджає користуватися жилим приміщенням [PERSON] . Щодо відповідача, як уповноваженої особи від співвласників будинку [ADDRESS] , зазначає, що ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників. Наголошує, що окрім як на укладання (тобто підписання), внесення змін та розірвання договору з управителем та здійснення контролю за його виконанням, інших прав та обов`язків у нього, як уповноваженої особи, немає ні по закону, ні по рішенню зборів співвласників будинку [ADDRESS] . А тому, вважає, що позов поданий до неналежного відповідача без відповідних повноважень такого. На підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова Турчак М.І. № 723/Р відповідно до рішення зборів суддів та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передано для розгляду судді Величку О.В. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 04.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.11.2024 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив такі задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд доходить переконання про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що згідно із протоколом № 205 зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , шляхом голосування прийнято рішення про визначення управителя багатоквартирного будинку та затверджено умови договору з управителем, вирішено питання передачі протоколу зборів співвласників на зберігання до виконавчого комітету ЛМР, обрано уповноважену особу співвласників під час укладення, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням. 01.09.2019 року між ЛКП «Навколо Базару», в особі директора Пеха А.В., та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , в особі [PERSON] , укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до протоколу зустрічі представників ЛМР з мешканцями будинку [ADDRESS] від 17.06.2020 року співвласники квартир і нежитлових приміщень, які були присутні на зустрічі, підтвердили свої підписи у протоколі № 205 від 22.07.2019 року. Відповідачем долучено до матеріалів справи довідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які зазначають, що оскільки протокол № 205 має ознаки сфальсифікованого, мешканцям незаконно виставлені повідомлення про необхідність оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди. Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. У відповідності до ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава. Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності. Відповідно до ст.6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; інші права, визначені законом. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників. У відповідності до ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень. Згідно з ч.1ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Відповідно до ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком; відключення будинку від мереж (систем) централізованого постачання комунальних послуг у порядку, встановленому законом, і визначення системи подальшого забезпечення будинку комунальними послугами, за умови дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги). Збори співвласників можуть скликатися ініціативною групою у складі не менше трьох співвласників або управителем, обраним відповідно до цього Закону. Збори співвласників у прийнятих в експлуатацію новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників має бути вручено не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів у письмовій формі кожному співвласникові під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також має бути розміщено у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду багатоквартирного будинку. Повідомлення про проведення зборів співвласників має містити інформацію про ініціатора проведення таких зборів, дату, місце та час їх проведення, порядок денний. До повідомлення про проведення зборів співвласників можуть додаватися додаткові матеріали або інформація, що будуть розглядатися на зборах. Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників, а рішення з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 50 відсотків загальної кількості всіх співвласників. Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики. У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника). Якщо під час проведення зборів співвласників для прийняття рішення не набрано встановленої частиною шостою цієї статті кількості голосів "за" або "проти", проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення зборів співвласників. Якщо протягом цього строку необхідної кількості голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими. Письмове опитування співвласників проводиться ініціативною групою та іншими співвласниками за бажанням. Письмове опитування може проводитися щодо одного або декількох питань одночасно. Питання - це текст, у якому викладається пропозиція у вигляді резолюції, щодо якої учаснику опитування пропонується відповісти "за", "проти" або "утримався". Питання повинно мати чітке і зрозуміле формулювання, що не допускає різних тлумачень. Письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються день опитування, прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), відповідь співвласника на питання "так", "ні" або "утримався", особистий підпис співвласника та особи, яка проводила опитування. Голосування від імені співвласника представником здійснюється в порядку представництва згідно з вимогами цивільного законодавства. Кожен співвласник, який має право голосу, може реалізувати це право під час проведення такого опитування лише один раз з одного питання. Забороняється в процесі проведення письмового опитування співвласників примушувати їх до голосування за або проти прийняття відповідного рішення чи винагороджувати їх за це в будь-якій формі. За результатами підрахунку результатів письмового опитування співвласників особи, які проводили письмове опитування, вносять його результати до протоколу зборів та підводять загальні підсумки голосування щодо всіх питань. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані на зборах співвласників, і голоси співвласників, отримані під час проведення письмового опитування. Листки письмового опитування співвласників пронумеровуються, прошнуровуються та додаються до відповідного протоколу зборів. Протокол зборів співвласників з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, складається не менш як у двох примірниках, один з яких зберігається в управителя, а другий передається на зберігання виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради за місцем розташування багатоквартирного будинку, який розміщує результативну частину рішення, прийнятого зборами співвласників, на своєму офіційному веб-сайті. Порядок зберігання виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад протоколів зборів співвласників та розміщення ними на офіційному веб-сайті інформації про рішення, прийняті такими зборами, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Повідомлення про рішення, прийняте зборами співвласників, не пізніше 10 днів після його прийняття надається в письмовій формі кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення рекомендованим листом на адресу квартири або нежитлового приміщення, що належить співвласнику в цьому багатоквартирному будинку, а також розміщується у загальнодоступному місці при вході до кожного під`їзду. Рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. За рішенням зборів співвласників повноваження щодо прийняття рішень стосовно спільного майна, яким користується лише певна група співвласників (співвласники квартир та нежитлових приміщень, розташованих в одному під`їзді або секції багатоквартирного будинку, тощо), за умови що при цьому не порушуються права інших співвласників, можуть бути передані цій групі співвласників. Такі рішення стосовно спільного майна приймаються зборами зазначеної групи співвласників у порядку, передбаченому частинами четвертою - шостою, восьмою - одинадцятою цієї статті . Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо). Якщо одна особа є власником квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо), рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників усіх квартир та нежитлових приміщень відповідної групи (під`їзд, секція багатоквартирного будинку тощо). Згідно з ч.4 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» колективний договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем такої послуги особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку. Такою уповноваженою особою може бути: співвласник багатоквартирного будинку; управитель багатоквартирного будинку; уповноважений орган управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку; правління житлово-будівельного кооперативу; інша фізична чи юридична особа, уповноважена рішенням співвласників (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку). У разі укладення колективного договору до відносин між співвласниками багатоквартирного будинку та уповноваженою співвласниками особою застосовуються положення Цивільного кодексу України про доручення, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Так, як вбачається з позовних вимог та пояснень позивача, [PERSON] звернувся до суду як фізична особа-співвласник багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , та предметом позовних вимог є визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників будинку на [ADDRESS] від 22.07.2019 року, скасування протоколу № 205 від 22.07.2019 року зборів власників будинку на площі [ADDRESS] та договору управління з ЛКП «Навколо Базару» від 01.09.2019 року. Отже, належним відповідачем у даній справі при оспорюванні порушення порядку проведення зборів співвласників будинку про визначення управителя у відповідності до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є співвласники, які приймали рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку на [ADDRESS] від 22.07.2019 року та результатів письмового опитування. Відповідач [PERSON] у даних правовідносинах не є належним відповідачем, оскільки ті підстави, на які посилається позивач у своїх позовних вимогах щодо порушення порядку проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку, є підставами для з`ясування обставин порушення порядку проведення зборів співвласників будинку про визначення управителя у відповідності до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Більше того, позивач звертається лише до одного учасника зборів відповідно до протоколу № 205 від 22.07.2019 року, разом із тим останній підписаний двадцятьма особами. У постанові Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Статтею 51 ЦПК України передбачено,що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а уразі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом,суд до закінчення підготовчого провадження,а уразі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання заклопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно уразі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідач постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача. Отже, суд не вправі з власної ініціативи залучати у справі відповідачів та співвідповідачів, а має право залучити їх тільки за клопотанням позивача. На стадії підготовчого провадження позивачу [PERSON] роз`яснено судом, що він має право залучити в якості відповідачів усіх учасників зборів співвласників багатоквартирного будинку, на яких приймалися рішення, з якими позивач незгідний, оскільки це забезпечить належний склад учасників справи. Однак, позивач заявив, що залучати до справи інших співвідповідачів не бажає, оскільки це зумовить необхідність явки сусідів у судові засідання, частина з яких не бажає брати участі у вирішенні спірних правовідносин. Тому залучати до участі у справі інших відповідачів, співвідповідачів позивач категорично відмовився. Згідно з п. 58 Рішення ЄСПЛ у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) Страсбург, 10.02.2010 року, остаточне 10/05/2011), з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Суд зазначає, що позовні вимоги щодо з`ясування обставин порушення порядку проведення зборів співвласників будинку про визначення управителя не може розглянути по суті у зв`язку з заявленими вимогами до неналежного відповідача, що не позбавляє позивача права в подальшому звернутися з даними вимогами до належного відповідача (відповідачів). Таким чином, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних у справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позивачем заявлені вимоги до неналежного відповідача, а суд позбавлений права залучати належних відповідачів у справі за своєю ініціативою або за ініціативою інших учасників провадження, окрім як за клопотанням позивача або його представника, у якості співвідповідачів або відповідачів. З урахуванням наведеного в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про захист прав споживачів житлово-комунальних послуг та усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням слід відмовити. Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

Outcome: dismissed