Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 10 вересня 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальною «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №22033000184729 від 03 жовтня 2019 року в сумі 50\~501,76 гривень, яка складається з: - заборгованості по тілу кредиту становить 24 888,76 гривень; - прострочена заборгованість по відсоткам 38,59 гривень; - прострочена заборгованість по комісії 24 550,58 гривень; - збитки від інфляції 880,64 гривень; - 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 143,20 гривень, а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 03 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22033000184729 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 03 жовтня 2024 року. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним (и) договором. На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за Кредитним договором становить: - 49\~477,93 гривень, яка складається з: - суми боргу по тілу кредиту становить 24 888,76 гривень; - суми боргу по відсоткам 38,59 гривень; - борг по комісії 24 550,58 гривень. А загальна заборгованість за кредитним договором №22033000184729 від 03 жовтня 2019 року в сумі 50\~501,76 гривень, яка складається з: - заборгованості по тілу кредиту становить 24 888,76 гривень; - прострочена заборгованість по відсоткам 38,59 гривень; - прострочена заборгованість по комісії 24 550,58 гривень; - збитки від інфляції 880,64 гривень; - 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 143,20 гривень, а також судові витрати. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 вересня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.102-103). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.104). До суду 23 вересня 2024 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.104). Ухвалою судді від 23 вересня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальною «Цикл Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с.106-107). Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечували. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Згідно з п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 03 жовтня 2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №22033000184729 у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 03 жовтня 2024 року. (а.с.10). Умови кредитного договору: -кінцева дата повернення 03 жовтня 2024 року (строк кредитування 60 місяців); -сума кредиту 25\~145,07 грн.; -цільове призначення споживчі потреби; -щомісячна комісія за обслуговування кредиту з 03 жовтня 2019 року по 02 лютого 2021 року 5% від суми кредиту, з 03 лютого 2021 року по 02 травня 2022 року 4% від суми кредиту, з 03 травня 2022 року по 02 серпня 2023 року 3% від суми кредиту, 03 серпня 2023 року по 03 жовтня 2024 року 1,95% від суми кредиту ; -процентна ставка за користування кредитом є фіксованою, на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56 % річних. Факт користування кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку за період з 03 жовтня 2019 року по 14 грудня 2021 року. (а.с.28-32, 35-99). 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право Нового кредитора до відповідача за Кредитним (и) договором. (а.с.16-19,14) На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду борг за Кредитним договором становить: - 49\~477,93 гривень, яка складається з: - суми боргу по тілу кредиту становить 24 888,76 гривень; - суми боргу по відсоткам 38,59 гривень; - борг по комісії 24 550,58 гривень. (а.с.14). А загальна заборгованість за кредитним договором №22033000184729 від 03 жовтня 2019 року в сумі 50\~501,76 гривень, яка складається з: - заборгованості по тілу кредиту становить 24 888,76 гривень; - прострочена заборгованість по відсоткам 38,59 гривень; - прострочена заборгованість по комісії 24 550,58 гривень; (а.с.33-34). - збитки від інфляції 880,64 гривень; - 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України 143,20 гривень, а також судові витрати. (а.с.3). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти за Кредитним договором №22033000184729, в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку непогашеної заборгованості за тілом кредиту. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості за Кредитним договір №22033000184729. Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором №22033000184729 від 03 жовтня 2019 року в сумі 49\~477,93 гривень, яка складається з: - суми боргу по тілу кредиту становить 24 888,76 гривень; - суми боргу по відсоткам 38,59 гривень; - борг по комісії 24 550,58 гривень. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат, су зазначає наступне. Так, відповідно до ч. 1\~ст.1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2\~ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Також суд враховує що 3% річних та інфляційні витрати нараховувались виключно до 23 лютого 2022 року. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 880,64 грн. збитків від інфляції за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року та 3% річних за цей же період в розмірі 143,20 грн., а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2422,40 грн., оскільки позов подану через систему «Електронний суд». Крім того, позивач просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 7570 грн., яку підтверджують \~договором про надання правової допомоги №16/05 від 16 травня 2023 року (а.с.25-27), актом приймання-передачі №326 від 11 вересня 2024 (а.с.12), рахунком фактурою №326 від 11 вересня 2024. (а.с.12) та платіжною інструкцією №6601 (а.с.11). Відповідно до ч.2\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом норм\~ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката співмірна із складністю справи. Сам факт надання правової допомоги адвокатом та отримання її клієнтом підтверджується вищезазначеними документами. Тому, суд вважає, що позивач належними доказами довів понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката, тому вказана сума підлягає до стягнення з відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved