Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

06.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.02.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 19.02.2024-100000815, згідно умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000,00 грн строком на 42 дні, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,35 % за один день користування кредитом та сплатою комісії, пов`язаної з наданням кредиту, що становить 15% від суми кредиту та дорівнює 1200,00 грн. Згідно п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальникові кредит на умовах строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн, однак у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 31.03.2024 утворилася заборгованість в сумі 13736,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 4536,00 грн сума заборгованості по відсотках, 1200,00 грн сума заборгованоті за комісією, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 08.11.2024 відкрито провадження у справі № 141/715/24 та з врахуванням вимог ст.\~274\~ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 17.12.2024, а також зобов`язано позивача в порядку ст.\~83\~ЦПК України надати суду докази сплати відповідачем заборгованості за укладеним кредитним договором № 19.02.2024-100000815 від 19.02.2024, зобов`язано відповідача надати суду докази погашення боргу за укладеним кредитним договором № 19.02.2024-100000815 від 19.02.2024. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/715/24, жодних заяв чи клопотань суду не подав. При цьому, в позовній заяві від 06.11.2024 представник ТОВ «Споживчий центр» Балюх Є.О. просив суд розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за відсутністю представника ТОВ «Споживчий центр». Відповідач [PERSON] позовну заяву з додатками та ухвалу суду від 08.11.2024 отримала 23.11.2024 та, будучи належним чином повідомленою про дату та місце розгляду справи №141/715/24, відзив на позовну заяву до суду не направила, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подала. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Також якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 279 ЦПК України). Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи надіслання судом сторонам у справі ухвали суду, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст. ст. 178, 279 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи №141/715/24, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.02.2024 ТОВ «Споживчий центр» було запропоновано [PERSON] укласти кредитний договір шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), яка розміщена на сайті кредитора, та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання нею конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при її ідентифікації на сайті. Кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту та сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - кредитна лінія; строк, на який надається кредит та дата повернення (виплати) кредиту, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.3.1-п.3.3. розділу 3 пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти)). Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-74ХХ-ХХХХ-9591 (п.4.1 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти)). Того ж дня, 19.02.2024 [PERSON] надіслала відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 19.02.2024-100000815 (кредитної лінії), підтвердивши, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невідє`мною частиною якого є заявка до кредитного договору № 19.02.2024-100000815 від 19.02.2024, з якими вона попередньо уважно ознайомилася. Таким чином,\~19\~лютого 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 19.02.2024-100000815 шляхом підписання заявки кредитного договору № 19.02.2024-100000815 (кредитної лінії), за умовами якого відповідач 19.02.2024 отримала грошові кошти у розмірі 8000,00 грн на строк 42 дні (з дати його надання), дата повернення кредиту 31.03.2024; період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту; орієнтовна реальна річна процентна ставка) за кредитом становить 61553,42%, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 12610,28 грн, загальні витрати за споживним кредитом 4610,28 грн (п. 1 - п. 5, п.13 заявки). Також заявкою кредитного договору № 19.02.2024-100000815 (кредитної лінії) було погоджено наступні умови: процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,37%= (4610,28/8000)/42*100%; проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку; комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 1200,00 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні, нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п. 6 - п. 9 заявки). Графік платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за черговий період, сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 3 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірох: 1 платіж у розмірі 4203,44 грн, 2 платіж у розмірі 4203,44 грн, 3 платіж у розмірі 4203,40 грн; комісія сплачується 1 платежем не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 1200,00 грн (п. 10 заявки). Договір підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Е196 для підписання кредитного договору, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] . Також паспортом споживчого кредиту, який підписаний позивачем та відповідачем, визначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, порядок повернення кредиту, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти. Згідно квитанції № 2427916740 від 19.02.2024 на картковий рахунок № [NUMBER] було перераховано кошти у розмірі 8000,00 грн, призначення видача за договором № 19.02.2024 100000815. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 19.02.2024-100000815 від 19.02.2024, заборгованість [PERSON] становить 13736,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума основного боргу, 4536,00 грн сума заборгованості за процентами за період з 19.02.2024 по 31.03.2024, 1200,00 грн сума заборгованості за комісією. Таким чином, зобов`язання за кредитним договором № 19.02.2024-100000815\~від 19.02.2024 було повністю виконано позивачем, зокрема, відповідачу був наданий кредит та можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. У свою чергу, відповідач не виконала умови взятих на себе зобов`язань, не сплатила кредит, проценти за користування кредитом та комісію у повному обсязі, у зв`язку із чим загальна заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 13736,00 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627\~ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6\~цього\~Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст.\~11 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207\~ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно частин першої та другої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Також статтею 1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною першою статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідно до ст.\~527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно ч. 1 ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/715/24 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 19.02.2024-100000815 від 19.02.2024, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами зазначеного кредитного договору. Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором, однак [PERSON] допустила прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного кредитного договору № 19.02.2024-100000815 від 19.02.2024. Відтак, враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості в строки, передбачені умовами кредитного договору № 19.02.2024-100000815 від 19.02.2024, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи №141/715/24, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором № 19.02.2024-100000815 від 19.02.2024 у сумі 13736,00 грн, з яких: 8000,00 грн сума основного боргу, 4536,00 грн сума заборгованості за процентами за період з 19.02.2024 по 31.03.2024, 1200,00\~грн \~сума заборгованості\~за комісією, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд погоджується із розрахунками заборгованості, які долучено позивачем до позову. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості за кредитним договором № 19.02.2024-100000815 від 19.02.2024 в повному обсязі у строки та розмірах, визначених умовами договору, відповідачем суду не надано та матеріали справи №141/715/24 не містять. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частин 1, 2 ст.\~141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України,\~а також\~повного задоволення\~позовних вимог,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~судовий збір\~в сумі\~2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved