Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

06.11.2024 позивач [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом. В обґрунтування позову позивач зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка була громадянкою України, але на момент смерті проживала у [ADDRESS] . За життя у її власності знаходилась квартира за адресою [ADDRESS] , придбана на підставі договору купівлі- продажу. [PERSON] є дочкою спадкодавця та громадянкою України і на момент відкриття спадщини проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Відповідно до заповіту від 18.07.2005 №кпд-721 квартира була заповідана на користь позивача. Листом №71 від 10.07.2024 нотаріус повідомив позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що 6 місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин. З 16.06.2021 позивач була вимушена займатися організацію поховання матері та перебувала у важкому психологічному стані, пов`язаному зі смертю близької людини. Розповсюдження пандемії короновірусу у Німеччині та в України з 2020 року, жорсткий карантин, необхідність постійно знаходиться вдома, а також смерть матері призвели до моральних страждань позивача та завдали їй тяжку душевну травму, у зв`язку з чим позивач тривалий час перебувала у пригніченому та депресивному стані. У червні 2021 [PERSON] почала себе погано почувати, вимушена була звернутися за медичною допомогою, відповідно до медичного висновку з червня 2021 позивач страждає на тяжкі депресійні розлади та приймає психотропні препарати. Карантин на усій території України діяв з 12.03.2020 по 30.06.2023. В цей період не лише уповноваженими органами України, а і урядом Німеччини вживалися заходи спрямовані на запобігання поширеного вірусу, що передбачало певні обмеження руху транспорту, що об`єктивно спричиняло труднощі у пересуванні громадян, роботи державних установ, відділень пошти, а також державних та приватних нотаріусів. Були введені жорсткі обмежувальні заходи щодо соціальної взаємодії людей. Саме в цей період позивачу необхідно було вчинити певні дії до прийняття спадщини. З 24.02.2022 в України введено воєнний стан. З 24.02.2024 Харківська міська територіальна громада віднесена до територій на якій ведуться бойові дії. Внаслідок зазначених обставин позивач тривалий час фактично була позбавлена можливості прибути до України. Спадщина відкрилася [INFO] , строк прийняття спадщини закінчився 16.12.2021, в свою чергу з червні 2021 позивач страждає на тяжкі депресійні розлади, приймає психотропні препарати. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов та визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом два місці після смерті [PERSON] 06.11.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. 08.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху. 11.11.2024 позивачем усунуто недоліки. 12.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання, цією ж ухвалою витребувано докази. 18.11.2024 приватним нотаріусом ХМНО Онищенко С.В., на виконання ухвали суду про витребування доказів, надано лист- повідомлення. 27.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова підготовче засідання закрито, призначено справу до судового розгляду. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [INFO] у м. Кіль Німеччина померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану міста Кіль. Відповідно до Гаазької Конвенції вказане свідоцтво про смерть апостильоване. З наданої копії договору купівлі- продажу від 08.01.2003 [PERSON] за життя придбала квартиру [ADDRESS] . 08.05.2004 [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . За життя [PERSON] (після зміни прізвища [PERSON] ) склала заповіт від 18.07.2005, відповідно до якого належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] заповідає [PERSON] . Рішення Харківської міської ради № 12/15 від 20.11.2015 пр. Леніна перейменовано у пр. Науки. Факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] підтверджується: копією свідоцтва про народження позивача, серія [NUMBER] , де матір`ю вказано [PERSON] . Маючи намір прийняти спадщину позивач, через свого адвоката Коваля О.Ю., звернулася до нотаріальної контори, проте, листом від 10.07.2024 №71 Приватним нотаріусом ХМНО Онищенко С.В. роз`яснено, що [PERSON] не може вважатися такою, що прийняла спадщину, оскільки пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Рекомендовано [PERSON] звернутися до суду з позовом про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79164912 від 15.11.2024 та №79164873 від 15.11.2024 вбачається, що у Спадковому реєстрі за параметрами « [PERSON] » та « [PERSON] » відсутня інформація. Окрім того, листом приватного нотаріуса ХМНО Онищенко С.В. віж 15.11.2024 №114/02-14 повідомлено, що спадкова справа, у зв`язку з відкриттям спадщини після смерті громадянки України [PERSON] не заводилася та не реєструвалася. Свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті громадянки України [PERSON] на користь [PERSON] або інших осіб не видавалося. Інші особи з заявами про прийняття спадщини та\\або про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті громадянки України [PERSON] не зверталася. Приписами ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини сплинув 16.12.2021. Згідно ч. 3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до змісту\~ст. 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно з ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Судом встановлено, що позивач [PERSON] пропустила строк на прийняття спадщини через те, що спочатку на території як України так і Німеччини були введені карантинні обмеження, а потім на території України розпочались військові дії. Окрім того, [PERSON] мала розлади здоров`я. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020т № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 було установлено на усій території України карантин з 12.03.2020. Дія карантину на території України неодноразово продовжувалась. Так, карантинні обмеження діяли на території України до 30.06.2023. Також, загальновідомим є факт того, що карантинні обмеження діяли майже по всьому світу. Вказані заходи передбачали певні обмеження у роботі транспортного сполучення, роботи державних установ, відділень поштового зв`язку, а також державних та приватних нотаріусів. Тобто було введено жорсткі обмежувальні заходи щодо соціальної взаємодії людей. З надані позивачем довідки свідчать, що з червня 2021 [PERSON] страждає на тяжкі депресійні розлади, приймає психотропні препарати, що підтверджуються довідкою медичного страхування «АОК РЕйнланд/Гамбург». Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу. Окрім того, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022\~ № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 18 травня 2022 року» з наступними змінами, який діяв до 22.12.2022 Харківська територіальна громада включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на\~10 грудня\~2022 року. У подальшому, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022\~ № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Харківську територіальну громаду віднесено до Переліку можливих бойових дій. До теперішнього часу, а саме станом на день розгляду справи, Харківська міська громада включена до переліку територій можливих бойових дій. Отже, як вказує позивач та підтверджується матеріали справи, у зв`язку з введенням у всьому світі карантинних обмежень, її хворобою, а у подальшому у зв`язку з веденням на території України воєнного стану, нею пропущено строк для прийняття спадщини. Від прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] не відмовлялася. В зв`язку з чим, суд визнає причини пропуску подання заяви позивачем про прийняття спадщини поважними та встановлює додатковий строк для прийнятті спадщини. Хоча строк для прийняття спадщини значний проте сукупність інших обставин справи, вказують на наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки визначений частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~строк для прийняття спадщини, пропущено [PERSON] із поважних, незалежних від позивача причин. Норми європейського законодавства щодо прав людини встановлюють, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/42165/17-цвід 28 жовтня 2019 року. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved