Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») Москаленко М.С. звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» заборгованість за договором № 956101786 від 20.04.2021 у розмірі 32016,00 грн, з яких: 16000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16016,00 грн - сума заборгованості за відсотками; також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 956101786. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику кредит на суму 16000,00 грн на строк 126 днів, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти. 31.12.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс», а ТОВ «Таліон плюс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, за плату на умовах, визначених Договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 956101786 від 20.04.2021 у розмірі 32016,00 грн, з яких: 16000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16016,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати кредит, платити проценти за користування кредитом та виконувати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попереднього кредитора. Ухвалою суду від 15.10.2024 відкрито провадження по справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі\~матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. 30.10.2024 відповідач [PERSON] через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав заяву про зупинення провадження по справі, у зв`язку з перебуванням на військовій службі. Здійснено перехід у справі з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду з викликом сторін на 12.11.2024. 12.11.2024 справа знята з розгляду на 13.12.2024. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Москаленко М.С. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. В заявлених вимогах просила розглянути справу без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив таке. 20.04.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір № 956101786. Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору кредит надано в розмірі 16000,00 грн на строк 126 днів. Умовами договору визначено тип та розмір процентної ставки. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в розмірі 237,25 % річних, що становить 0,65 % в день від суми кредиту за час користування ним. (п. 1.4 договору). Відповідно до п. 2.2.2.1 договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення суми кредиту та нарахованих процентів один раз на два тижні, згідно графіку платежів, на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору. Згідно графіку платежів загальна вартість кредиту складає 21464,20 грн. Строк повернення кредиту 24.08.2021. 31.12.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає ТОВ «Таліон плюс», а ТОВ «Таліон плюс» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених Договором. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, за плату на умовах, визначених Договором. Суд зауважує, що договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022 містить лише відомості про визначення термінів, про предмет договору, фінансування та порядок розрахунків, інші істотні умови договору (відповідальність сторін, строк дії, порядок зміни та припинення договору тощо) відсутні. Окрім цього, як додаткова угода № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, так і договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022 не містить інформацію про суму грошових коштів, які необхідно сплатити клієнту на виконання умов договору факторингу. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором в сумі 32016,00 грн, з яких: 16000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16016,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Разом з цим, на підтвердження сплати ціни договору факторингу (відступлення права грошових вимог) позивачем не подано письмового доказу, який би свідчив про перерахування грошових коштів на рахунок клієнта (платіжного доручення, квитанції тощо). Додані до позову письмові документи - додаткова угода № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022, витяг з реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 не містять інформацію про суму грошових коштів, які необхідно сплатити клієнту на виконання умов вказаних договорів. Суд зауважує, що належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи щодо повної оплати відступлення права вимоги (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14). Належних доказів\~із оплати відступлення права вимоги до нового кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ» суду не надано. Частиною 1\~ст.\~4\~ЦПК України\~передбачено,\~що кожна\~особа має\~право в\~порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~ законних інтересів. Згідно з частиною 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Статтею 350 ГК України факторинг визначений як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони. У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Таким чином, за договором факторингу відступлення права грошової вимоги може відбуватися виключно за плату. Відповідно до вимог ч. 1, 2 та 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 (справа № 301/2368/14-и) зазначив, що вирішуючи питання про перехід до нового кредитора права грошової вимоги слід звернути увагу на наявність доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором. На необхідність перевірки факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги також посилався Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 в справі № 2-879/11 (провадження 61-10005св21) з огляду на умови такого договору, зокрема щодо набуття новим кредитором права вимога до боржника після здійснення оплати за вказаним договором. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно приписів ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Положеннями ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Виходячи з викладеного вище, надавши належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи недоведеність права вимоги позивача за грошовим зобов`язанням відповідача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Судові витрати слід покласти на позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed