Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області на підставі ухвали судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.04.2024 надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, які передані на розгляд за підсудністю. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» свої вимоги обґрунтовує наступним. 18\~жовтня 2021\~року між\~АТ «Креді\~Агріколь Банк»\~та [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ 3/4100707,на\~підставі якого\~банк надав\~позичальнику кредит у\~розмірі 108000,00\~грн.\~строком на\~72\~місяці,\~а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користування у розмірі 10 % річних, а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,50 % від суми кредиту. 29 серпня 2023 ТОВ «Глобал Спліт» та АТ «Креді Агріколь Банк» уклали договір про відступлення права вимоги №4-2023, за умовами якого, до ТОВ «Глобал Спліт» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3/4100707 від 18.10.2021. 15 вересня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» направлено на адресу повідомлення про відступлення прав вимоги до ТОВ «Глобал Спліт». В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 19.03.2024 заборгованість [PERSON] перед позивачем становить в розмірі 170729,40 грн., яка складається зі строкової заборгованості 81074,51 грн., простроченої заборгованості 22065,16 грн., нарахованих відсотків 801,47 грн., прострочених відсотків 15488,26 грн., комісії 2700,00 грн., простроченої комісії 48600,00 грн. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборговність за кредитним договором № 3/4100707 від 18.10.2021 в розмірі 170729,40 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Відповідно до ч.5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику\~сторін за наявними у справі матеріалами. Представник позивача Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Глобал\~Спліт»своєчасно і належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами\~спрощеного позовного\~провадження. Представник позивача через систему «Електронний суд» до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити та не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] своєчасно і\~належним чином\~повідомлена про\~розгляд справи\~за правилами\~спрощеного\~позовного\~провадження,\~а також\~про необхідність\~надати відзив\~на позовну\~заяву із\~зазначенням заперечень\~та доказів,\~що підтверджують\~відзив.Однак, відповідач не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, в зв`язку з чим суд, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 18.10.2021\~між АТ\~«Креді Агріколь\~Банк» та\~ [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ 3/4100707,на\~підставі якого\~банк надав\~позичальнику кредит у\~розмірі 108000,00\~грн.\~строком на\~72\~місяці,\~а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити проценти за його користування у розмірі 10 % річних, а також комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,50 % від суми кредиту. 29 серпня 2023 ТОВ «Глобал Спліт» та АТ «Креді Агріколь Банк» уклали договір про відступлення права вимоги №4-2023, за умовами якого, до ТОВ «Глобал Спліт» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3/4100707 від 18.10.2021. 15 вересня 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» направлено на адресу повідомлення про відступлення прав вимоги до ТОВ «Глобал Спліт». В зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 19.03.2024 заборгованість [PERSON] перед позивачем становить в розмірі 170729,40 грн., яка складається зі строкової заборгованості 81074,51 грн., простроченої заборгованості 22065,16 грн, нарахованих відсотків 801,47 грн., прострочених відсотків 15488,26 грн., комісії 2700,00 грн., простроченої комісії 48600,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст.\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. \~516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно\~ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Відповідно до ч.2 ст. 9\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»\~первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України:\~назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних заз дійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені\~Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. З досліджених в судовому засіданні доказів по справі судом достовірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» правомірно набуло права вимоги за вказаним кредитним договором, боржником за яким є відповідач [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На виконання вищенаведеної норми, позивачем надані належні та допустимі докази про наявність заборгованості за кредитним договором № 3/4100707 від 18.10.2021, яка виникла у [PERSON] перед банком, в той же час, відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з розрахунком суми заборгованості суду не надано. Частинами 2 та 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи наведене, суд доходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором в обсязі строкової заборгованості\~в розмірі\~81074,51\~грн.\~та простроченої\~заборгованості в\~розмірі 22065,16\~грн.обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, враховуючи наведене вище, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення нарахованих відсотків в розмірі 801,47 грн. та прострочених відсотків в розмірі 15488,26 грн. за користування кредитом позивачем заявлені також обґрунтовано наявністю домовленостей про процентну ставку за кредитним договором між відповідачем та первісним кредитором, а тому і в цій частині позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості по комісії та простроченій комісії суд зазначає наступне. Відповідно до ч.5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Частиною четвертою\~статті 42 Конституції України\~передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно зі\~ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Згідно з ч.3\~ст. 13 ЦК України\~не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до\~ст. 3 ЦК України\~принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом ч.3\~ст. 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті\~ЦК України\~зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07.06.2023 у справі №686/14530/15 (провадження №61-13299св22). Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд дійходить висновку про те, що положення пункту 1.4.2 кредитного договору № 3/4100707\~від 18.10.2021є нікчемними. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в\~розмірі 2700,00\~грн.\~та простроченою\~комісією в\~розмірі 48600,00\~грн.задоволенню не підлягають з підстав їх необґрунтованості. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3/4100707 від 18.10.2021 яка складається зі строкової заборгованості 81074,51 грн., простроченої заборгованості 22065,16 грн., нарахованих відсотків 801,47 грн. та прострочених відсотків 15488,26 грн., загальний розмір якої становить 119429,40 грн. Отже сума задоволених позовних вимог становить 69,95 % (119429,40 грн. * 100 % / 170729,40 грн.). Тому судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить: 1694,46 грн. (2422,40 грн. * 69,95 % / 100 %). Таким чином з [PERSON] на користь Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Глобал Спліт»підлягає\~стягненню заборгованість\~за кредитним\~договором №\~3/4100707\~від 18.10.2021\~в розмірі\~119429,40\~грн.\~та витрати\~по сплаті\~судового зборув розмірі 1694,46 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial