Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

І. Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця [PERSON] , в інтересах якої діє її представниця - адвокатка Кобилинець Т.В., звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її проживання з [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу, у період з 2008 до [INFO]. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що вона у 2004 познайомилась з [PERSON] , [INFO] . З 2008 вона з [PERSON] почали проживати однією сім`єю до дня смерті останнього ( [INFO] ). Зазначає, що вони спільно проживали, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, тобто, фактично проживали, як чоловік та жінка. І хоча вони 09.11.2011 в церкві повінчались, проте у органі державної реєстрації актів цивільного стану шлюб не зареєстрували. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено. Вказує, що встановлення даного факту необхідне їй для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представниця - адвокатка Кобилинець Т.В. подану заяву підтримали, просили її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення даної заяви. Пояснила, що вона є дочкою померлого [PERSON] . Останній розлучився з її матір`ю [PERSON] і проживав із заявницею [PERSON] . Вони проживали як сім`я, однак з невідомих для неї причин, шлюб не зареєстрували. ІІ. Заяви учасників справи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.11.2024 заяву [PERSON] залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків такої. 12 листопада 2024 року від представниці заявниці [PERSON] - адвокатки Кобилинець Т.В. через канцелярію суду надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху. Ухвалою суду від 12.11.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом: матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали за однією адресою (а.с. 9). У церкві св.ап. Андрія Первозванного між заявницею [PERSON] та [PERSON] 09.11.2011 було проведено обряд вінчання (а.с. 10). Відповідно до акта обстеження від 16.10.2024 (а.с. 8), заявниця [PERSON] проживала у громадянському шлюбі із [PERSON] з 2008 по [INFO]. Згідно із копією свідоцтва ро розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 43), [PERSON] [INFO] розлучився із [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, заявниці [PERSON] було відмовлено через те, що нею не надано доказів перебування із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Також до матеріалів справи заявницею долучено спільні фото та листи (а.с. 32, 31). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що померлий [PERSON] був її братом. Останній із заявницею [PERSON] з 2004 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали пояснення аналогічні поясненням свідка [PERSON] . ІV. Оцінка суду: суд, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованої особи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільно процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчать положення ст. 74 СК України. Встановлення такого факту передбачено в судовому порядку (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №686/15993/21, від 09.11.2022 у справі №753/10315/19, від 16.11.2022 у справі №199/3941/20. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства тощо. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Отже, за вимогою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу предметом доказування є наявність обставин ведення сторонами спільного господарства, наявності в них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Так, судом встановлено, що заявниця [PERSON] та померлий [PERSON] спільно проживали, були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки, однак у зареєстрованому шлюбі не перебували. Згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Слід зазначити, що законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] перебувала тривалий час у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , з яким вони спільно проживали за однією адресою з 2008, були пов`язані спільним побутом, маюли спільний бюджет та взаємні права й обов`язки, будували будинок в селі Липа ,піклуювались один про одного. Враховуючи наведене вище, суд вважає, що письмовими доказами, показами свідків, підтверджується факт постійного проживання заявниці [PERSON] із [PERSON] однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також те, що в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, заявниця позбавлена можливості встановити юридичний факт, а тому дана заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 3, 21, 74 СК України, ст. 293, 315 ЦПК України та

Outcome: approved