Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, що в жовтні 2021 [PERSON] для особистих потреб та потреб членів своєї родини вирішила придбати легковий автомобіль. Здійснюючи пошуки потрібної моделі в мережі Інтернет, позивач знайшла оголошення про продаж Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» автомобіля потрібної йому марки. З метою придбання автомобіля в найкоротший термін, позивачка зателефонувала до відповідача, де позивачці запропонували укласти попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу. Необхідність укладення попереднього договору відповідач обґрунтував необхідністю транспортування автомобіля з іншого міста, в якому він знаходиться на складі відповідача та зазначив, що після внесення позивачем оплати по виставленому рахунку, ним будуть надані відповідні послуги з підбору авто на аукціоні в США, по доставці в Україну та розмитненню. Попередній договір відповідач вислав позивачу поштою на адресу міста проживання, який було підписано позивачем та відправлено на адресу відповідача, але останній підписаний договір зі свого боку позивачу не надіслав. З договором було вислано рахунок на оплату послуг № 9398-АР0122 від 21 жовтня 2021. Таким чином, 21 жовтня 2021 між позивачкою та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з умовами сторони зобов`язалися укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний транспортний засіб строком до 28 лютого 2022 (п. 1.1. та 1.2. Договору). Відповідно до пункту 2.1 Договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 188 591, 33 грн., у тому числі ПДВ - 31 431, 89 грн., та сплачується стороною-2 в безготівковій формі на поточний рахунок Сторони-1 в національній валюті України гривні.Згідно пункту 2.3 Договору Сторона-2 сплачує в день підписання цього договору Стороні-1, в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок Сторони-1 в розмірі 102 158 грн., у тому числі ПДВ 17 026,42 грн. Пунктом 1.2 договору передбачено, що сторони зобов`язалися до 28 лютого 2021 укласти основний договір. Відповідно до умов договору та з урахуванням оплати послуг сторона-1 повинна була укласти зі стороною-2 Основний договір на належний стороні-1 автомобіль (п.1.1) до 28 лютого 2022, однак прострочив виконання такого зобов`язання на 370 днів. Крім того, як виявилось пізніше, транспортний засіб відповідачу взагалі не належить і до теперішнього часу, право власності відповідач на цей транспортний засіб не набув, та не придбав цей транспортний засіб з аукціону в США, відповідно до умов договору, що робить неможливим виконання в подальшому умов договору з боку відповідача. Відповідно до пункту 4.1 на теперішній час, термін дії договору закінчився, позивач сплатив кошти, але відповідач свої зобов`язання не виконав. Позивачем неодноразово були ініційовані спроби вирішити конфлікт з відповідачем у позасудовому порядку шляхом усного спілкування, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. На сьогодні позивач не отримав від відповідача жодного письмового чи усного повідомлення із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення основного договору. За спірним договором відповідач фактично зобов`язався надати послуги позивачу з викупу транспортного засобу за кошти позивача з аукціону в США, транспортування його до України та розмитнення. Про це свідчить пункт 1.5. договору та сам розрахунок вартості автомобіля, який був наданий відповідачем. Цей розрахунок складається з наступного: вартість лоту + аукціонний збір; доставка суша + море; брокерські послуги; вигрузка з порту; розмитнення; дилерські послуги; сертифікація. Отже відповідач не мав на меті здійснювати продаж належного йому транспортного засобу. Його метою було надання послуг, які зазначені в розрахунку вартості як «Дилерські послуги», чим відповідач також ввів в оману позивача. Отже при таких обставинах відповідно до ч.1 ст. 213 ЦК України, цей правочин слід тлумачити, як надання послуг дилера. У зв`язку з вищенаведеним представник позивачки просить визизнати недійсним попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» укладений 21 жовтня 2021. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» на користь [PERSON] суму сплаченого авансу в розмірі 102 158 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 24 512,24 грн., пеню в розмірі 1 133 953,80 грн., а всього 1 260 624,04 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000 грн. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Представник позивача - адвокат Гончаров В.М. у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та позивача. Представник відповідача у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Заяви, клопотання учасників справи. 08.05.2024 представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи без його участі. 08.05.2024 представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 22.04.2024 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 22.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою 17.06.2024 підготовче судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи. Ухвалою від 18.07.2024 призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою 30.09.2024, 01.11.2024 судові засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відкладено розгляд справи. Ухвалою від 17.12.2024 судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведено заочний розгляд справи. Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №456/2139/24 відповідачка Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас». З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до договору послуг №169661 від 23.09.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» та [PERSON] , замовник доручає виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу. Договір підписаний сторонами. Відповідно до п.1.1. попереднього договір купівлі-продажу транспортного засобу ПКП-9398 від 21.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» (Сторона 1) та [PERSON] (Сторона 2), сторона-1 і сторона-2 зобовязуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (основний договір) на належний стороні-1 транспортний засіб марки - Ford, модель: ESCAPE S, рік випуску 2014, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . Договір підписаний сторонами. п.1.2. За цим договором сторони зобов`язуються до 28 лютого 2022 укласти Основний договір. п.2.1. продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 7196 (сім тисяч сто дев`яносто шість) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 188591,33 грн., у тому числі ПДВ - 31 431,89 грн. та сплачується стороною-2 в безготівковій формі на поточний рахунок сторони-1 в національній валюті України - гривні згідно з офіційним курсом НБУ на дату виставлення рахунку. п.2.3. сторона сплачує в день підписання цього договору стороні-1 в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок сторони-1 в розмірі 3898 (три тисячі вісімсот дев`яносто вісім) доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладання договору становить 102158 грн., у тому числі ПДВ - 17026,42 грн. п. 4.1. цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, а саме 21 жовтня 2021 і діє до 28 лютого 2022 або до укладення основного договору. Згідно до квитанції №0.0.22928556963.1 від 07.10.2021, [PERSON] сплатила ТОВ «Авто Ролідас» суму у розмірі 14669 грн. за послугу з підбору та бронювання транспортного засобу. Відповідно до квитанції №0.0.2313887388.1 від 22.10.2021 [PERSON] сплатила ТОВ «Авто Ролідас» суму у розмірі 102 158 грн. за транспортний засіб. Призначення платежу - легкове авто б/у марка - Ford, модель - Escape S. Відповідно до рахунку на оплату №9398-АР0122 від 21.10.2021, згідно якого постачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас», покупець [PERSON] , уклали попередній договір купівлі-продажу від 21.10.2021, на товар - легкове авто, б/у, марка -Ford, модель - Escape S, індефікаційний номер - [NUMBER] , 2014 РІК, об`єм двигуна-бензиновий, ціна - 188 591,33 грн., сума з ПДВ - 102 158 грн. Згідно до рахунку на оплату № 169661 від 23 вересня 2021, згідно якого постачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас», платник [PERSON] оплатила за надання послуги щодо підбору та бронювання транспортного засобу згідно договору #169661 грошові кошти у розмірі 14 669 грн. Відповідно до договору про надання правової допомоги №4-4кр від 21.12.2022, укладеного між адвокатом Гончаров В.М. та [PERSON] , згідно якого, [PERSON] зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 10 000 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закон України "Про захист прав споживачів". Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ЦК України, 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. \Частина перша статті 203 в редакції Закону № 2756-VI від 02.12.2010 \ 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно частини 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому (ст. 656 ЦК України). Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно із ст. 1-1 вищевказаного Закону цей Закон регулює відносини між споживачем товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про захист прав споживачів», законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних правда обов`язків не шкоду споживача. Згідно частин 1, 2 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про: 1) основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції; 3) будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 4) спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг; 5) умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу; 6) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 7) місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби - місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець; 8) характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 9) небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції; 10) права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Підприємницька практика, яка істотно спотворює або може істотно спотворити економічну поведінку лише чітко визначеної (окремої) групи споживачів, особливо вразливих до такої діяльності через їх розумові або фізичні вади, вік чи довірливість, у разі якщо продавець мав об`єктивну можливість передбачити їх поведінку та особливості, має оцінюватися з точки зору середньостатистичного представника такої групи, а також з урахуванням припущення, що, зважаючи на викладені обставини, можливість здійснити свідомий і компетентний вибір відсутня і споживач помиляється при вчиненні правочину щодо обставин, які мають істотне значення. Зазначені умови не стосуються законної рекламної діяльності, у тому числі створення заяв або виразів, які не можуть бути сприйняті буквально. Відповідно до статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №349/301/19, припинення договору не є перешкодою для визнання його недійсним у судовому порядку, за наявності для цього підстав. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист споживачів», умови договору, що обмежують права споживача порівняно з положеннями, передбаченими законодавством визнаються недійсними. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до договору послуг №169661 від 23.09.2021 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» та [PERSON] , замовник доручає виконавцеві, а виконавець бере на себе зобов`язання з надання послуг з підбору, огляду, бронювання та послуг із забезпечення придбання, перевезення, транспортного оброблення та розмитнення автотранспортного засобу. 21 жовтня 2021 між [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, згідно з умовами сторони зобов`язалися укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний Товариству з обмеженою відповідальністю «Авто Ролідас» транспортний засіб марка Ford, модель - Escape S, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , строком до 28 лютого 2022 (п. 1.1. та 1.2. Договору). Відповідно до пункту 2.1 Договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) в розмірі 7 196 (сім тисяч сто дев`яносто шість) долар США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення договору становить 188 591, 33 грн., у тому числі ПДВ - 31 431, 89 грн., та сплачується стороною-2 в безготівковій формі на поточний рахунок Сторони-1 в національній валюті України - гривні.Згідно пункту 2.3 Договору Сторона-2 сплачує в день підписання цього договору Стороні-1, в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу на розрахунковий рахунок Сторони-1 в розмірі 3 898 (три тисячі вісімсот дев`яносто вісім) долар США, що згідно з офіційним курсом НБУ на дату укладення договору становить102 158 грн., у тому числі ПДВ 17 026,42 грн. Відповідно сплачені позивачем кошти на рахунок ТОВ «Авто Ролідас», згідно квитанції №0.0.2313887388.1 від 22.10.2021, на підставі рахунку №9398-АР0122 від 21.10.2021, в загальній сумі 102 158 грн. підлягають поверненню як аванс, а також сума інфляційних втрат в розмірі 24 512,24 грн., пеня в розмірі 1 133 953,80 грн., а всього 1 260 624,04 грн. Суд вважає, що позивачка довела належними та допустимими доказами факт укладення договору послуг №169661 від 23.09.2021 та попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу, згідно якого сторони зобов`язалися укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) строком до 28 лютого 2022. Відповідач по справі взятих на себе обов`язків відповідно до вищенаведених договорів не виконав. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми сплачуваного авансу, інфляційних втрат та пені відповідно до проведеного позивачем розрахунку за не виконання взятих на себе обов`язків відповідно до вищенаведених договорів. Отже суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір». Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат позивачем на правову допомогу адвокату Гончарову В.М. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. На підставі статей 215, 216, 236, 549, 625, 635, 655, ЦК України, статей 1, 2, 18, 19, 21 Закону України «Про захист прав споживачів» та

Outcome: approved