Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами та просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором № 4661115 в розмірі 26470 грн., з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20470 грн - сума заборгованості за відсотками; за договором № 76638359 в розмірі 19850 грн., з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13850 грн - сума заборгованості за відсотками; за договором № 1018153 в розмірі 32390 грн., з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27390 грн - сума заборгованості за відсотками; за договором № 6116992 в розмірі 25976,01 грн., з яких: 8000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17976,01 грн - сума заборгованості за відсотками. Всього стягнути заборгованості за Договорами у загальному розмірі 104686,01 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору факторингу № 14-06/21 від 14.06.2021 року є новим кредитором за електронними договорами про споживчий кредит № 4661115 від 21.09.2023 та № 76638359 від 12.11.2023, укладеними між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , за якими у [PERSON] виникла заборгованість. Крім цього, позивач на підставі договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024 року є новим кредитором за електронним договором про споживчий кредит № 1018153 від 24.09.2023, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] , за яким у [PERSON] виникла заборгованість. Крім цього, позивач на підставі договору факторингу № 11-01/24 від 11.01.2024 року є новим кредитором за електронним договором про споживчий кредит № 6116992 від 07.09.2023, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] , за яким у [PERSON] виникла заборгованість. Ухвалою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 12 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. В судові засідання, призначені на 01.10.2024, 18.10.2024, 21.11.2024 та 12.12.2024, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про розгляд справи був належно повідомлений, в позовній заяві зазначив, що просить судовий розгляд проводити за відсутності представника позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 01.10.2024, 18.10.2024, 21.11.2024 та 12.12.2024, не з`явилася, про причини неприбуття суду не повідомила, про розгляд справи була належно повідомлена, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 11.11.2024 сестрі відповідачки та 29.11.2024 матері відповідачки за адресою реєстрації відповідачки. Відповідачка у встановлені судом строки правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася. Відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до\~ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини. 21.09.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 4661115 (а.с.8-10). Згідно з п. 1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору позики, сума позики - 6000 грн, строк позики - 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою - 71,71 %, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики - 3%, дата надання позики - 21.09.2023, дата повернення позики - 21.10.2023, знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дня повернення позики - 0,01%. Договір підписаний сторонами шляхом накладення електронного підпису позикодавця та підписання його позичальником з використанням одноразового електронного ідентифікатора (п. 21 Договору). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.11-12). Згідно п.1.1. Договору Факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п.1.2 Договору Факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта Фактора Прав Вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 3.1. Договору Факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників. Згідно з п. 4.1. Договору Факторингу клієнт зобов`язується надати документацію по боржниках, зазначених у реєстрі боржників протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, але в будь-якому разі не раніше сплати Фактором ціни продажу заборгованості. Передача документації здійснюється шляхом укладення між сторонами відповідного акту прийому-передачі документації за формою, встановленою в додатку № 4 до цього договору. 27.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду № 20 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, у відповідності до п. 5, 6 якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, вказані у реєстрі боржників № 19 від 27.02.2024 (а.с.14). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 19 від 27.02.2024 кількістю 8053 (а.с.15). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26470 грн., з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20470 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.16). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 4661115 від 21.09.2023 за період з 27.02.2024 по 31.07.2024 станом на 31.07.2024 заборгованість за кредитним договором № 4661115 від 21.09.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 26470 грн (а.с. 17). 12.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 76638359 (а.с. 18-21). Згідно з п. 1 Договору позики, за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору позики, сума позики - 2000 грн, строк позики - 10 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою - 71,71 %, базова процентна ставка в день - 2,5%, дата надання позики - 12.11.2023, дата повернення позики - 21.11.2023, знижена процентна ставка в день - 0,625%. Договір підписаний сторонами шляхом накладення електронного підпису позикодавця та підписання його позичальником з використанням одноразового електронного ідентифікатора (п. 21 Договору). 13.11.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до Договору позики № 76638359 від 12.11.2023, відповідно до умов якої позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики на 4000 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 6000 грн.(а.с. 22). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.11-12). Згідно п.1.1. Договору Факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п.1.2 Договору Факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта Фактора Прав Вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 3.1. Договору Факторингу загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо для кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників. Згідно з п. 4.1. Договору Факторингу клієнт зобов`язується надати документацію по боржниках, зазначених у реєстрі боржників протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників, але в будь-якому разі не раніше сплати Фактором ціни продажу заборгованості. Передача документації здійснюється шляхом укладення між сторонами відповідного акту прийому-передачі документації за формою, встановленою в додатку № 4 до цього договору. 11.04.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду № 22 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, у відповідності до п. 1, 2 якої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, вказані у реєстрі боржників № 22 від 11.04.2024 (а.с.24). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 22 від 11.04.2024 кількістю 7145 (а.с.25). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 22 від 11.04.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 19850 грн., з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13850 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.26). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 76638359 від 12.11.2023 за період з 11.04.2024 по 31.07.2024 станом на 31.07.2024 заборгованість за кредитним договором № 76638359 від 12.11.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 19850 грн (а.с. 27). Матеріали справи містять копію свідоцтва про реєстрацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як фінансової установи (а.с. 28), копію виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 29), копію опису документів, що подаються заявником, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 30), копію статуту ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с. 31-32). 24.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту "NewShort" № 1018153 (а.с. 33-36). Відповідно до п. 1 кредитного договору сума кредиту складає 5000 грн, строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, стандартна процентна ставка - 2,2% в день, знижена процентна ставка - 0,01% в день. Відповідно до п. 2 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладання цього договору. Дати надання кредиту - 24.09.2023 або 25.09.2023. Договір підписаний сторонами шляхом накладення електронного підпису позикодавця та підписання його позичальником з використанням одноразового електронного ідентифікатора (п. 9 Договору). До договору додано додаток № 1, у якому міститься графік платежів за договором (а.с. 36, зворот). Відповідно до паспорту споживчого кредиту сума кредиту - 5000 грн, строк кредиту - 360 днів, кількість платежів - 12, стандартна процентна ставка - 2,2% в день, знижена процентна ставка - 0,01% в день (а.с.37-38). 30.05.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №30052024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.39-41). Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 30.05.2024 договором факторингу №30052024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 30.05.2024 (а.с.42). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 30.05.2024 до Договору факторингу № 30052024 від 30.05.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 32390 грн. з яких: 5000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 27390 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.43). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1018153 від 24.09.2023 за період з 30.05.2024 по 31.07.2024 станом на 31.07.2024 заборгованість за кредитним договором № 1018153 від 24.09.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 32390 грн (а.с. 44). Матеріали справи містять копію свідоцтва про реєстрацію ТОВ «Селфі Кредит» як фінансової установи (а.с. 45), копію статуту ТОВ «Селфі Кредит» (а.с. 46-47). 07.09.2023 між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 6116992 (а.с.48-52). Відповідно до розділу 2 договору позики сума позики складає 8000 грн, строк позики - до 26.11.2023 (80 днів), дата надання позики - 07.09.2023, дата повернення позики - 26.11.2023, акційна процентна ставка - 1,86750% в день, базова процентна ставка - 2,49% в день, основна процентна ставка - 3,00% в день. Позика надається позичальнику в день підписання сторонами договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] . Договір підписаний сторонами шляхом накладення електронного підпису позикодавця та підписання його позичальником з використанням одноразового електронного ідентифікатора (розділ 9 Договору). До договору додано додаток № 1, у якому міститься графік платежів за договором (а.с. 53-54). Відповідно до паспорту позики сума позики - 8000 грн, строк позики - 80 днів, акційна процентна ставка - 1,86750% в день, базова процентна ставка - 2,49% в день, основна процентна ставка - 3,00% в день, кількість та розмір платежів: 07.10.2023 - 11682 грн, 26.11.2023 - 2000 грн (а.с.55-57). 11.01.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 58-60). 15.02.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено додаткову угоду №2 до Договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024, відповідно до умов якої ТОВ «Маніфою» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому права вимоги, вказані у реєстрі боржників № 2 від 15.02.2024 (а.с.61), Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників від 15.02.2024 за договором факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 2 від 15.02.2024 в кількості 1591 (а.с.62). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 від 15.02.2024 до Договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25976,01 грн., з яких: 8000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 17976,01 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 63). Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором № 6116992 від 07.09.2023 за період з 15.02.2024 по 31.07.2024 станом на 31.07.2024 заборгованість за кредитним договором № 6116992 від 07.09.2023 не погашена, залишок заборгованості складає 25976,01 грн (а.с. 64). Матеріали справи містять копію свідоцтва про реєстрацію ТОВ «Маніфою» як фінансової установи (а.с. 65), копію виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Маніфою» (а.с. 66), копію статуту ТОВ «Маніфою» (а.с. 67-68). Крім цього, в матеріалах справи наявні копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с. 69), свідоцтва про реєстрацію ТОВ "ФК "ЄАПБ" як фінансової установи (а.с. 70), розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 23.03.2017 № 691 про видачу ТОВ "ФК "ЄАПБ" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (а.с. 71), статуту ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с. 72-74), протоколу загальних зборів засновників ТОВ "ФК "ЄАПБ" № 41 від 26.06.2014 (а.с. 75), наказу ТОВ "ФК "ЄАПБ" від 02.07.2014 № ФК125-к (а.с. 76). Інших доказів матеріали справи не містять. Надаючи правову оцінку дослідженим доказам суд звертає увагу на такі положення чинного законодавства України. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Статтею 3 ЦПК України визначено основні засади цивільного судочинства, серед яких змагальність сторін та диспозитивність. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21). Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Нормами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1047 ЦК України визначено вимоги до форми договору позики, зокрема, договір позики укладається у письмовій формі коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до п.1 ст.13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (чинний на день укладення кредитного договору), «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України. Згідно з п. 3 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» продавець (виконавець, постачальник) оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів із зазначенням дати здійснення розрахунку. Згідно з ст. 16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Документ на переказ може бути паперовим або електронним. Вимоги до засобів формування і обробки документів на переказ визначаються Національним банком України. Документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів та інших документів, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, можуть бути паперовими та електронними. Вимоги до засобів формування документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів визначаються платіжною системою з урахуванням вимог, встановлених Національним банком України. Статтею 18 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа на переказ. Порядок застосування електронного підпису для засвідчення електронного документа на переказ установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України. Згідно з ст.20 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціатором переказу може бути платник, а також обтяжувач чи отримувач у разі ініціювання переказу за допомогою платіжної вимоги при договірному списанні та в інших випадках, передбачених законодавством, і стягувач, що отримує відповідне право виключно на підставі визначених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом: подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі; подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу; використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі; подання обтяжувачем чи отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні; надання клієнтом банку, що його обслуговує, належним чином оформленого доручення на договірне списання; внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер. Згідно ст. 25 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» для ініціювання переказу в межах України можуть застосовуватися електронні платіжні засоби як внутрішньодержавних, так і міжнародних платіжних систем у порядку, встановленому Національним банком України. Ініціювання переказу за допомогою електронних платіжних засобів має оформлюватися відповідними документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що визначаються правилами платіжних систем. Висновки суду. За змістом\~статтей 1046,\~1047,\~1054\~ЦК України\~договір позики,\~як і\~кредитний договір\~укладається в\~письмовій формі.\~Договір позики,\~як і\~кредитний договір,\~вважається укладеним\~з моменту\~передання грошей. Отже,\~предметом доказування\~у даній\~справі є\~факт укладання\~договорів позики\~та договору\~кредиту у\~визначеній законодавством\~формі та\~факт передання\~(перерахування)\~грошових коштів\~позичальнику,\~як обов`язкової\~умови,\~визначеної законодавством\~до такої\~форми договорів. При цьому\~ст.\~1047\~ЦК України\~та положеннями\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні»\~передбачено види\~документів,\~якими може\~бути підтверджено\~факти перерахування\~позичальнику грошових\~коштів. Положеннями глави 5 ЦПК України регламентовано питання належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Відсутність хоча б одного з цих критеріїв має наслідком відмову в задоволенні відповідних вимог сторони провадження. Крім цього, визначено обов`язок доказування і подання доказів, у тому числі у разі неможливості подання доказів з об`єктивних причин. В обґрунтування своїх вимог позивачем до позовної заяви долучено копії договорів позики № 4661115 від 21.09.2023 та № 76638359 від 12.11.2023, укладених між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , копію договору про надання споживчого кредиту № 1018153 від 24.09.2023, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] , копію договору позики № 6116992 від 07.09.2023, укладеного між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] .. Однак, позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі документи, які передбачені ст. 1047 ЦК України, ст. 22, 25 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.13 Закону України «Про електронну комерцію», які підтверджують ініціювання переказу кредитних коштів (коштів, наданих в позику) на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним. При цьому, від позивача до суду не надходили клопотання про витребування доказів або поновлення строку на подання доказів. За таких обставин позивачем не доведено належними та допустимими доказами, які відповідали б критерію достатності, виконання обов`язку позичальників (кредитодавців) щодо переказу позики (кредитних коштів) відповідачу на його рахунок за договорами позики та кредитним договором. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за договорами позики та кредитним договором до задоволення не підлягають. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed