Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом (а.с.25-26), який обґрунтовує тим, що з 08.07.2019 року її прийняли на роботу до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Північної регіональної філії ДП «УКРДАГП» на посаду діловода. 27.07.2020 року переведено на посаду діловода. 01.04.2021 року наказом №06-ОС від 01.04.2021 року її за сумісництвом призначено на посаду інженер з охорони праці та встановлено доплату в 20% за вказаною посадою з 01.04.2021 року. 01.042023 року наказом №05-ОС від 01.04.2023 року їй збільшено доплату за сумісництвом до 50% за вказаною посадою з 01.04.2023 року. 09.07.2024 року вона подала заяву про звільнення за згодою сторін ч.1 ст.36 КЗпП та заяву про проведення повного розрахунку. 10.07.2024 року її звільнено, однак повний розрахунок не проведено. 23.07.2024 року вона звернулася до Північно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці щодо невиплати заробітної плати. 12.08.2024 року надійшла відповідь, що відповідач створив перешкоди у проведенні перевірки про що складено відповідний акт. 05.09.2024 року до відповідача направлено запит щодо надання розрахунків заборгованості з заробітної плати [PERSON] . Відповідач, згідно із виписки по її рахунку від 03.09.2024 року, останній раз здійснив виплату заробітної плати за березень 2024 року в розмірі 4000грн. На її звернення до відповідача щодо отримання довідки про загальну суму заборгованості по заробітній платі, отримано усну відповідь, що такі довідки не видаються, оскільки сума заборгованості по заробітній платі підтверджується виданими працівнику корінцями, які є розрахунковими листами. Відповідач відмовляється сплатити їй заборгованість, чим грубо порушує вимоги Кодексу законів про працю в ч.5 ст.97, де визначено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку і не може бути поставлена в залежність від здійснення інших платежів. З такими діями відповідача вона категорично не погоджується, адже відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата всіх сум, що належить працівнику від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. У разі невиплати і вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство, установа, організація, згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Відтак, середній заробіток слід обраховувати за період з 10.07.2024 року по 09.09.2024 року включно. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Державне підприємство «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Північної регіональної філії ДП «УКРДАГП» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 41960,88грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 25642,76грн., виплати компенсацій за невикористану щорічну основну відпустку на посаді інспектора з кадрів - 44292,04грн. та на посаді інженера з охорони праці - 21271,83грн., а також судові витрати у сумі - 5000грн. Ухвалою суду від 22.11.2024 року було витребувано у Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Північної регіональної філії ДП «УКРДАГП» довідку з розрахунком заборгованості по заробітній платі [PERSON] на момент звільнення з зазначенням всіх виплат, та довідки з розрахунком середньоденного заробітку [PERSON] . Відповідач відзив на позовну заяву не подав, надав витребувані докази Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Суд установив, що з 08.07.2019 року [PERSON] прийняли на роботу до Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Північної регіональної філії ДП «УКРДАГП». З 01.04.2021 року наказом №06-ОС від 01.04.2021 року [PERSON] , інспектору з кадрів, доручено виконання разом з основною роботою додаткової роботи з доплатою в розмірі 20% за вакантною посадою інженера з охорони праці в порядку суміщення посад (а.с.11). 01.04.2023 року наказом №05-ОС від 01.04.2023 року [PERSON] збільшено доплату в порядку суміщення посад до 50% за вказаною посадою з 01.04.2023 року (а.с.11 зворот). Згідно з наказом №08-ОС від 09.07.2024 року з 10.07.2024 [PERSON] звільнено з Державного підприємства «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Північної регіональної філії ДП «УКРДАГП», однак повний розрахунок не проведено, що підтверджується копією Наказу №08-ОС від 09.07.2024 року (а.с.12). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Судом встановлено, що в день звільнення позивача Державне підприємство «Українське державне аерогеодезичне підприємство» в особі Північної регіональної філії ДП «УКРДАГП» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. З наданої відповідачем на ухвалу суду довідки - зведеної відомості нарахування заробітної плати інспектора з кадрів Північної регіональної філії «УкрДАГП» Вакал Ольги Петрівни, вбачається, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем на день звільнення становить 34512грн. 30коп. (з урахуванням утриманих ПДФО, військового збору). Отже заборгованість по заробітній платі у сумі 34512грн. 30коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.\~ Позивачка просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по 09.09.2024 року включно. З наданого відповідачем на ухвалу суду розрахунку середнього заробітку (згідно п.8 Постанови КМУ від 08.02.1995 року №100) інспектору з кадрів [PERSON] , вбачається, що середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 485грн 44коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача з 11.07.2024 року (наступний день після звільнення) по 09.09.2024 року включно становить 43 робочих днів (при п`ятиденному робочому тижні), а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 29611грн.84коп. (43 х 485,44 = 20873,92грн.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 20873грн.92коп. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обов`язкові платежі). Крім того, згідно з ч.1 ст.47\~КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~ст.116 КЗпП України. Відповідно до ч.1\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно з ч.1 ст.83\~КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Відповідно до ч.1 ст.24\~КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Відповідач не заперечує право позивачки на отримання компенсації за невикористані нею дні щорічної відпустки. Позивачка має право на отримання грошової компенсації за дні невикористаної відпустки пропорційно відпрацьованому часу. Відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100\~із змінами (в редакції, що діяла на час звільнення позивачки) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи\~підприємця, менше року, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Згідно з п.7 розділу ІУ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою КМУ від 08.02.1995 року №100\~із змінами (в редакції, що діяла на час звільнення позивачки) обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахункового періоду виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки. Згідно зведених відомостей нарахування компенсації за невикористану відпустку інспектора з кадрів Північної регіональної філії ДП «УКРДАГП» Вакал Ольги Петрівни, яка була надана на виконання ухвали суду, вбачається, що сума компенсації за невикористану відпустку за 2023 рік становить 22765,12грн. та сума компенсації за невикористану відпустку за розрахунковий період липень 2023-червень 2024 року становить 4872грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація за невикористані відпустки в розмірі 27637грн.12коп. (22765грн.12коп.+ 4872грн.). Позивачкою був сплачений судовий збір в розмірі 1211,20грн. за вимогу про стягнення середнього заробітку. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211,20грн. в відшкодування судового збору. Згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави 1211грн.20коп. судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати та грошової компенсації за невикористану відпустку.

Outcome: partial