Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась в суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку. Позов мотивовано тим, що відповідно до Біржового контракту №606 купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого у Вінницькій філії Української Біржі Нерухомості від 24.10.1997 року між [PERSON] з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] (далі - покупці) з другого боку, купили 27,2 % житлового шлакового будинку з прибудовами, загальною площею 72,9 м2, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується листом КП «ВМБТІ» від 29.03.24 №1810, згідно матеріалів інвентаризаційної справи №2626 на два житлових будинки по [ADDRESS] станом на 29.12.2012 року проведена реєстраці права власності в КП «ВООБТІ» 29.06.2005 р. за №6846 в реєстраційні книзі №111 на 34/250 частку зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями за [PERSON] на підставі вищевказаного біржового контракту, проте не було проведено реєстрації права власності на 34/250 частку зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями на [PERSON] . У зв`язку з втратою [PERSON] правоустановчого документа Біржового контракту №606, що підтверджується оголошенням з газети, вона не може здійснити Державну реєстрацію права власності на 34/250 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Іншими власниками будинку відповідно до Технічних паспортів від 22.04.2005 р. та 20.05.2024 року, [PERSON] , який помер [INFO] та спадщину після його смерті оформила [PERSON] , яка має ідеальну частку 23/125, [PERSON] , яка має ідеальну частку 41/250,19/50, [PERSON] , яка мала ідеальну частку 34/125 та відчужила свою частку за біржовим контрактом [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2021 , на майно померлого заведена спадкова справа №67631209 в Третій вінницькій державній нотаріальній контрі, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №65329133 від 25.06.2021р. Його спадкоємцями являються: Громадянка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого від 20.02.2003р., також вона являється інвалідом 2-ї групи, що підтверджується Довідкою Міністерства охорони здоров`я України Вінницьким обласним центром медико-соціальної експертизи № 019015. Громадянин [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого від 25.05.1992р. [PERSON] змінив своє прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові [NUMBER] від 12.02.1992 року. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у строки, визначені ст. 1270 ЦК України звернувся його син [PERSON] , що підтверджується довідкою про коло спадкоємців від 23.04.2024 року. На підтвердження факту належності [PERSON] та [PERSON] частки будинку [ADDRESS] , наданий Біржовий контракт №606 про купівлі продаж. Отже, позивач не може реалізувати своє право розпорядження належним йому нерухомим майном, оскільки із втратою правовстановчого документа не може провести державну реєстрацію, для набуття права власності на 34/250 частки житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Просить визнати за [PERSON] право власності на 34/250 частки житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 26.06.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 20.11.2024року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Путілін Є.В, судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Інші відповідачі в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до Біржового контракту №606 купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого у Вінницькій філії Української Біржі Нерухомості від 24.10.1997 року між [PERSON] з одного боку, та [PERSON] , [PERSON] з другого боку, купили 27,2 % житлового шлакового будинку з прибудовами, загальною площею 72,9 м2, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується листом КП «ВМБТІ» від 29.03.24 №1810. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №2626 на два житлових будинки по [ADDRESS] станом на 29.12.2012 року проведена реєстрація права власності в КП «ВООБТІ» 29.06.2005 р. за №6846 в реєстраційні книзі №111 на 34/250 частку зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями за [PERSON] на підставі вищевказаного біржового контракту Проте не\~було проведено\~реєстрації права\~власності на\~34/250\~частку зазначеного\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями на\~ [PERSON] у зв`язку з втратою правоустановчого документа біржового контракту №606, що підтверджується оголошенням з газети. Іншими власниками будинку відповідно до Технічних паспортів від 22.04.2005 р. та 20.05.2024 року, [PERSON] , який помер [INFO] та спадщину після його смерті оформила [PERSON] , яка має ідеальну частку 23/125, [PERSON] , яка має ідеальну частку 41/250,19/50, [PERSON] , яка мала ідеальну частку 34/125 та відчужила свою частку за біржовим контрактом [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] - помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2021, на майно померлого заведена спадкова справа №67631209 в Третій вінницькій державній нотаріальній контрі, що підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №65329133 від 25.06.2021р. Його спадкоємцями являються: [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого від 20.02.2003р., також вона являється інвалідом 2-ї групи, що підтверджується Довідкою Міністерства охорони здоров`я України Вінницьким обласним центром медико-соціальної експертизи № 019015. Громадянин [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого від 25.05.1992р. [PERSON] змінив своє прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові [NUMBER] від 12.02.1992 року. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у строки, визначені ст. 1270 ЦК України звернувся його син [PERSON] , що підтверджується довідкою про коло спадкоємців від 23.04.2024 року. На підтвердження факту належності [PERSON] та [PERSON] частки будинку [ADDRESS] , наданий Біржовий контракт №606 про купівлі продаж. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до\~ст. 224 ЦК Української РСР\~(в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.\~Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі\~ст. 227 ЦК Української РСР\~договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до\~ст. 15 Закону України "Про товарну біржу"\~угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно зі\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1\~статті 316 ЦК України\~передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В силу положень ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2\~ст. 328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З аналізу вказаної статті вбачається, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права). Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, позивачем у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником. Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10 травня 2017 року у справі № 910/13348/15. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. З Правової позиції викладеної в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року № 6-318цс 15 (№ в ЄДРСР 45910640) випливає наступне: за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Так, у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації такого права. Статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІУ (вступив в дію з 01.01.2013 року) визначена обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно. За змістом ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положень ст.ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки визнання за позивачем права власності на вищевказану частку будинку, не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб і, враховуючи факт неможливості відновлення втрачених правовстановлюючих документів на будинок та отримання їх дублікатів, це є єдиним можливим способом захисту його прав та законних інтересів, тож позов необхідно задовольнити. За клопотання представника позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved