Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

До суду надійшла вище вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути заборгованість за договором позики N3304711712-19946 від 08.11.2020 року в сумі 30787,00 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 08.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики N3304711712-19946, відповідно до якого, Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в сумі 4000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики N3304711712-19946 від 08.11.2020 року, що акцептована Відповідачем 08.11.2020 року, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст.\~3, ст.\~12, п. 12 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1\~ст. 205 Цивільного Кодексу України). 07.07.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги N07-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики N3304711712-19946 від 08.11.2020 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та позичальником, яким є: [PERSON] . В подальшому, 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до Боржників, в тому числі за договором позики N3304711712-19946 від 08.11.2020 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та позичальником, яким є [PERSON] . Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого станом на 08.02.2024 року розмір заборгованості становить 30787,00 грн. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 26 березня 2024 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Також додатково надіслали заяву в якій просять розгляд справи проводити без їх участі, а позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання призначені на 23.05.2024, 14.08.2024, 11.11.2024, 18.12.2024 не з`явився, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи. Натомість належних доказів про поважність причин неявки в судове засідання та неможливості залучення до участі у розгляді справи представника, до суду не подав, що розцінюється судом як зловживання процесуальними правами. Своїм правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач протягом 6 місяців, не скористався. На підставі ст.. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за такої явки учасників, на підставі наявних у праві матеріалів та доказів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 08.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та позичальником, яким є [PERSON] було укладено Договір позики N3304711712-19946, відповідно до якого, Кредитодавець надав, Позичальнику грошові кошти в сумі 4000,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку Позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики N3304711712-19946 від 08.11.2020 року, що акцептована Відповідачем 08.11.2020 р., шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст.\~3, ст.\~12, п. 12 ст.\~11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1\~ст. 205 Цивільного Кодексу України). Відповідно до квитанції за сплату №71736791 від 08.11.2020 року відповідачу перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн., на карту [NUMBER] . Також 08.11.2020 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту продукту «Проста позика», в якому відповідач був ознайомлений із розміром максимального ліміту кредиту, процентною ставкою у межах пільгового періоду, відсотків річних та процентна ставка за межами пільгового періоду, відсотків річних; реальна річна процентна ставка. При цьому, своїм підписом у Паспорті споживчого кредиту продукту «Проста позика» відповідач підтвердив, що він отримав та ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих із обраних відповідачем умов кредитування. Отже, підписавши Паспорті споживчого кредиту, відповідач погодилася у письмовому вигляді з умовами кредитування, які передбачали сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Аналогічний висновок викладено й у постановах Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі № 572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі № 382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі № 355/1091/17. Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26.12.2019 року по справі № 467/555/19, враховуючи, що шляхом ознайомлення відповідача під підпис з паспортом споживчого кредиту між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Підписанням договору позики відповідач, підтвердив, що ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами надання коштів у позику, де передбачено, що договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником, у відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст. 3, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 ЦК України. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України\~«Про\~електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11\~Закону\~України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 07.07.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги N07-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики N3304711712-19946 від 08.11.2020 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та позичальником, яким є: [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Вердикт Капітал» за договором факторингу № 07-07/21 від 07.07.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором № 3304711712-19946 від 08.11.2020 року на загальну суму 5502,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~4000,00 грн., залишок по відсотках 1502,00 грн. У свою чергу, 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до Боржників, в тому числі за договором позики N3304711712-19946 від 08.11.2020 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та позичальником, яким є: [PERSON] 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договорами позики, ТОВ «Коллект Центр» стає новим кредитором до боржників. Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.01.2023 року укладено акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Вердикт Капітал» за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023 року набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором № 3304711712-19946 на загальну суму 30787,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~4000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~ 26787,00 грн., заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн., заборгованість з комісії 0,00 грн. Відповідно до ч.1\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~визначені порядок укладення електронного договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно\~ст.629 Цивільного кодексу України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями\~526,\~527 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень п. 1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до\~ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. В силу вимог\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень\~ст. 517 ЦК України\~первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1078 ЦК України\~визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушуючи умови договору, свої зобов`язання в частині погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконав. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.02.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30787,00 грн., з яких:\~ заборгованість за тілом кредиту - 4000,00 грн.;\~ заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 26787,00 грн.;\~ заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.\~ Заборгованість з комісії - 0,00 грн. Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять. Вказана сума заборгованості відповідачем не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем до суду надано не було. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано Заявку на надання юридичної допомоги № 530 від 07.02.2024, Витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.02.2024, з яких вбачається, що позивачем понесені витрати на професійну\~правничу допомогу в розмірі 13\~000 грн. Неспівмірність зазначених витрат відповідачем не доведена. Нормами\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved