Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Представник позивача АТ «КБ Глобус» звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 червня 2018 року між ПАТ «КБ «Глобус» і відповідачем [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов договору банком було відкрито позичальнику картковий рахунок за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» на таких умовах: сума ліміту овердрафту - 28 000 грн.; строк дії ліміту овердрафту - 12 місяців з 15 червня 2018 року по 14 червня 2019 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування - 42% річних. 15 квітня 2019 року рішенням Тарифного комітету банку затверджено зміни до Тарифного плану «Запасочка» (протокол №14 від 15 квітня 2019 року), внесено зміни до розміру відсоткової ставки і збільшено до 46,8% річних. Станом на 01 березня 2024 року заборгованість відповідача за договором становить 47\~347,88 грн., яка складається з простроченої заборгованості: за кредитом - 27 887,67 грн.; за процентами - 19 460,21 грн. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду і просив суд стягнути з відповідача на користь АТ «КБ Глобус» заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 15 червня 2018 року, зі змінами, в розмірі 47 347,88 грн., яка складається з простроченої заборгованості: за кредитом - 27 887,67 грн.; за процентами - 19 460,21 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028 грн. та витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6 000 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача сформувала в системі «Електронний суд» заяву в якій просила розглянути справу без участі представника АТ «КБ Глобус», підтримала позовні вимоги у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, також виклик відповідача здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 10 грудня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 15 червня 2018 року між ПАТ «КБ «Глобус» (в подальшому АТ «КБ «Глобус») та [PERSON] було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом підписання заяви-анкети №04/233 на приєднання до вказаного договору, яким встановлено: початкову суму ліміту дозволеного овердрафту в розмірі 28 000 грн. та строком дії 12 місяців, з 15 червня 2018 року по 14 червня 2019 року; фіксовану процентну ставку у разі непогашення кредитної заборгованості - 42% річних, процентну ставку в пільговий період кредитування - 0,0001% річних (а. с. 13). Підписанням вищевказаної заяви-анкети відповідач підтвердив, що акцептує публічну пропозицію позивача на укладення цього договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua і беззастережно приєднується до умов цього договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної ним заяви-анкети на приєднання до договору (п. 1 заяви-анкети). За умовами підписаної [PERSON] анкети-заяви, зокрема, банком відкрито відповідачу, як позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] , за програмою кредитування кредитна карта «Запасочка». Відповідно до п. 2.2 договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) банк відкриває клієнту рахунок на підставі підписаної клієнтом заяви на приєднання, здійснює видачу клієнту платіжної картки (додаткових платіжних карток) та здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта з використанням платіжної картки (додаткових платіжних карток) виданих клієнту за дебетово-кредитною схемою. Пунктом 2.4. договору передбачено, що заява-анкета на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) (додаток №1, №6 до договору), правила користування платіжними картками ПАТ «КБ «Глобус» (додаток № 2 до договору), публічна пропозиція ПАТ «КБ «Глобус» на укладення договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) (додаток №3 до договору), а у разі встановлення ліміту дозволеного овердрафту - розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (додаток № 4 до договору) та паспорт споживчого кредиту (додаток №5 до договору) є невід`ємними частинами цього договору та разом з ним складають єдиний документ. В матеріалах справи наявні розписки про отримання [PERSON] платіжних карток: №5168541061575254-0 (15 червня 2018 року); №5168541052541596-0 від 01 серпня 2018 року (а. с. 16). З наявної в матеріалах справи виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 15 червня 2018 року по 01 березня 2024 року вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами у власних потребах (а. с. 29-33). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 01 березня 2024 року заборгованість [PERSON] становить 47\~347,88 грн., що складається з заборгованості: за кредитом 27\~887,67 грн.; за процентами 19\~460,21 грн. (а. с. 28). Також судом встановлено, що 05 грудня 2023 року представником АТ «КБ «Глобус» засобами поштового зв`язку «Укрпошта» було направлено досудову вимогу за вих. №1-4077 від 07 листопада 2023 року відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання щодо сплати існуючої простроченої заборгованості по карті за період з 15 червня 2018 року по 01 березня 2024 року в розмірі 47\~347,88 грн. (а.с. 17-18). Стаття 634 ЦК України передбачає можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Крім того, принцип змагальності сторін визначений законом і він передбачає, що кожна сторона повинна довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У кожної із сторін не має процесуальних переваг в доведенні своїх вимог і заперечень. Отже, укладення між ПАТ «КБ «Глобус» (АТ «КБ «Глобус») і відповідачем [PERSON] договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 15 червня 2018 року та існування заборгованості у відповідача за вказаним договором у розмірі 47 347,88 грн., яка складається з простроченої заборгованості: за кредитом - 27 887,67 грн.; за процентами - 19 460,21 грн., підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач, всупереч положенням ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів чи власного розрахунку заборгованості, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості чи її розмір. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості та вважає його достовірним, оскільки доказів виконання [PERSON] боргових зобов`язань перед позивачем суду не надано, а також відповідачем не спростовано у встановленому законом порядку вищезазначений розрахунок. Враховуючи вищезазначене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність, достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, і враховуючи те, що судом встановлено факти укладення між АТ «КБ «Глобус» та відповідачем [PERSON] вищевказаного кредитного договору, отримання відповідачем коштів за його умовами, а також беручи до уваги факт непогашення відповідачем заборгованості за вказаним у справі договором у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору на відкриття поточного рахунку і обслуговування платіжної картки від 15 червня 2018 року, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3 028 грн. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача також понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 6 000 грн., що підтверджуються договором №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01 лютого 2024 року, який укладений між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Прохоренком В.П.; свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №3352 адвоката Прохоренка В.П.; довіреністю АТ «КБ «Глобус» від 05 грудня 2022 року, дійсною до 05 грудня 2025 року; актом прийому-передачі послуг №04/233 за вищевказаним договором від 30 серпня 2024 року, яким визначено перелік і вартість послуг з кількістю витраченого адвокатом часу, на загальну суму 6000 грн.; платіжною інструкцією №40756 від 02 вересня 2024 року на суму 6 000 грн. (а. с. 25-27, 34-35). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24 січня 2019 року у справі №910/15944/17). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, суд вважає, що витрати в розмірі 6 000 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки з матеріалів справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи. Крім того справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, сторони до суду не з`являлися, а отже вона не відноситься до категорії складних справ. Однак, враховуючи, що рішенням суду позов було задоволено у повному обсязі, що дає суду підстави зазначити про здійснення адвокатом належного захисту позивача, та беручи до уваги недотримання співмірності затрат на правничу допомогу, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до суми 3 000 грн., що відповідає критерію розумності, встановлений їхньою дійсністю і необхідністю у цій справі.

Outcome: approved