Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

24 жовтня 2024 року позивач [PERSON] \~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дочкою 23-х років, посилаючись на те, що донька є студенткою 2-го курсу КЗ «Криворізький фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026 рік. Дочка мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальну допомогу їй не надає, тому вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження . Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року справу прийнято до провадження судді Борис О.Н. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року розгляд справи відкладений за клопотанням відповідача. Позивач у судове засідання надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, повідомив суд про неможливість прибути до судового засідання через проходження служби у збройних силах. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Третя особа у судове засідання надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є рідною дочкою відповідача [PERSON] та позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 12.12.2007 (а.с.5). [PERSON] є студенткою 2-го курсу КЗ «Криворізький фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2026 рік, що підтверджується довідкою від 23.10.2024 №801 (а.с. 6). [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом із позивачем [PERSON] (а.с.7,8-12,14-15). [PERSON] призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, що підтверджено копією витягу з Наказу командира [NUMBER] від 04.12.2024 №526 (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням того, що відповідач перебуває у працездатному віці, [PERSON] є студенткою денної форми навчання та термін навчання становить з 01.09.2023 до 30.06.2026, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини від його доходу щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років, що на думку суду буде відповідати інтересам кожної із сторін. На підставі викладеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved