Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

11.09.2024 Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» (далі ПРАТ «СТ «Гарантія», позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заподіяної шкоди в порядку регресу в розмірі 35\~850,96 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 12.05.2023 між позивачем та [PERSON] укладено договір (поліс) № АР/6874429 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого забезпеченим транспортним засобом визнано мотоцикл «MUSSTANG MT 200-8», державний номерний знак [NUMBER] . Строк дії договору з 15.05.2023 по 14.05.2024. 16.03.2024 [PERSON] , керуючи вказаним мотоциклом, в м.Ніжині по вул.Широкомагерська, біля будинку №91, не маючи права на керування транспортним засобом, в порушення правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA RAV4», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , тим самим скоїв дорожньо-транспортну пригоду, завдав матеріальні збитки власнику зазначеного автомобіля. Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.05.2024, яка залишена в силі постановою Чернігівського апеляційного суду від 29.05.2024, [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126, ч.4 ст.130 та ст.124 КУпАП. У зв`язку з цим, за результатами страхового розслідування було виплачено власнику транспортного засобу «TOYOTA RAV4», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] - страхове відшкодування у розмірі 35\~850,96 грн, в межах ліміту відповідальності. Страховик внаслідок виплати страхового відшкодування потерпілій особі зазнав матеріальної шкоди на загальну суму 35\~850,96 грн. Оскільки відповідач керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто не маючи посвідчення водія, тому позивач вважає, що набув право зворотної вимоги (регресу) до відповідача. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.10.2024 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 17.12.2024 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи належним чином повідомлений шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу зазначену відповідачем у заяві. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав, не подав відзиву на позов. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Судом встановлено, що між страховиком ПРАТ «СТ «Гарантія» та страхувальником [PERSON] 12.05.2023 було укладено Поліс № АР/6874429 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, забезпечений транспортний засіб MOTO MUSSTANG MT 200-8, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.7). Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.05.2024 у справі № 740/1805/24 встановлено, що 16.03.2024 о 19 год 50 хв [PERSON] на вул.Широкомагерська в м.Ніжині керував мотоциклом марки «MUSSTANG MT 200-8», державний номерний знак [NUMBER] , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами від 08.03.2024 ВП №71082475 Малиновського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), не вибрав безпечної швидкоті руху у разі виникнення небезпеки для руху, не вжив всіх заходів до повної зупинки транспортного засобу або безпечного обїзду перешкоди, в результаті чого скоїв наїзд на автомобіль «TOYOTA RAV4», державний номерний знак [NUMBER] . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] будучи причетним до ДТП, вживав алкогольні напої до проведення медичного огляду з метою встановленя стану алкогольного сп`янінння у встановленому законом порядку після скоєного ДТП, чим порушив п.2.1 «а», п.2.10 «Є», п.12.1, 12.3 ПДР. Зазначеною постановою визнано [PERSON] притягнуто до адвмнстартивної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.4 ст.130 та ст.124 КУпАП (а.с.14-16). Постановою Чернігівського апеляційного суду від 29.05.2024 постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.05.2024 залишено без змін. Постанова суду набрала законної сили 01.05.2024. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що 16.03.2024 [PERSON] керував мотоциклом марки «MUSSTANG MT 200-8», державний номерний знак [NUMBER] та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого автомобіль «TOYOTA RAV4», державний номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018, провадження № 14-176цс18. Згідно із ч.ч. 1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст.1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Власник автомобіля марки «TOYOTA RAV4», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] звернулась до позивача із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП з вини [PERSON] . За результатами страхового розслідування потерпілій особі відповідно до страхового акту було виплачено страхове відшкодування: [PERSON] в розмірі 35 850,96 грн, що підтверджується копією відповідної платіжної інструкції (а.с. 26). Відповідно до підпункту «б» п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. Як встановлено судом із постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.05.2024 у справі № 740/1805/24 16.03.2024 о 19 год 50 хв [PERSON] керував транспортним засобом «MUSSTANG MT 200-8», державний номерний знак [NUMBER] , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортним засобом. Таким чином, у страховика після виплати страхового відшкодування виникло право регресу до [PERSON] , як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому витрати повязані зі сплатою страхового відшкодування підлягають стягненню в примусовому порядку. Із урахуванням задоволення позову та сплати позивачем 3028 грн судового збору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved