Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У позовній заяві представник позивача [PERSON] - адвокат Климович Т.Д. просить ухвалити рішення про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки сторін [PERSON] , [INFO] , із передбачених ст.ст.150, 164-166 СК України підстав. Заявлені вимоги представник обґрунтувала тим, що з часу розірвання шлюбу рішенням суду від 16 березня 2016 року сторони проживають окремо. Дочка проживає разом із позивачем, яка самостійно займається її вихованням, утриманням та доглядом, підготовкою до самостійного життя. Відповідач жодної участі у житті дітей не приймає, їх життям, здоров`ям та розвитком взагалі не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, присуджені на дітей аліменти не сплачує. Орієнтовно у 2021 року відповідач вибув за межі України та з цього часу жодного контакту з дочкою не підтримує. Такими своїми діями відповідач свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, при цьому будь-яких перешкод у спілкуванні з дочкою він ніколи не мав. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 24 липня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що проти задоволення позову не заперечує. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві одночасно просив справу розглядати без його участі. Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Ковельської міської ради подав суду висновок, яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Крім цього, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника органу опіки та піклування. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2007 року по 30 березня 2016 року, що підтверджується копією рішення Любомльського районного суду від 16 березня 2016 року, яке набрало законної сили 30 березня 2016 року. У період шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з матір`ю - позивачем [PERSON] . У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] підтвердив, що на даний час проживає в Респуділіці Польща. Довідкою ліцею №3 імені Лесі Українки м.Ковель Волинської області №203 від 31.05.2024 стверджено, що відповідач батьківські збори не відвідує, з вчителями не спілкується. Аналогічні дії відповідача підтверджуються довідкою Любомльського ліцею №1 імені Наталії Ужвій №70 від 30.05.2024 та довідкою Ковельського фахового медичного коледжу Волинської обласної ради №82 від 12.06.2024. Із довідки в.о.начальника Любомльського ВДВС у Ковельському районі Волинської області вбачається, що станом на 18.06.2024 року у відділі не перебувають виконавчі документи про стягнення аліментів на користь [PERSON] . Зі змісту акту обстеження умов проживання дитини від 19.06.2024 [PERSON] , вбачається, що вона проживає з матір`ю та вітчимом, має окрему кімнату, та вцілому задовільні умови проживання. Стосунки у сім`ї доброзичливі та дружні. Із бесіди з дитиною [PERSON] встановлено, що біологічний батько не займається її вихованням, навчанням, утриманням. Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 12 грудня 2024 року № 417 затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що батько [PERSON] участі у її житті не приймає, не цікавиться її життям, не бачила його вже більше п`яти років. Згідно із ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз досліджених по справі доказів дає обґрунтовані підстави вважати, що відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] , адже перебування за кордоном не перешкоджає йому спілкуватися з нею та приймати участь в їх житті. Жодних дій в інтересах дітей уже упродовж більш як достатньо тривалого часу відповідач не вчинив, на контакт з дитиною не виходив, тим самим явно проявляючи свою байдужість до її долі та життя. Існування певних об`єктивних чинників, які б не залежали від волі відповідача і унеможливлювали виконання ним своїх батьківських обов`язків, по справі не встановлено. Таким чином, по справі встановлено, що відповідач в порушення вимог ст.150 СК тривалий час не займається вихованням своєї дитини, не турбується про її матеріальне забезпечення, фізичний, духовний та моральний розвиток. Отже, заявлені вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав відповідають положенням ст.ст.150, 164 СК України, а тому підлягають задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved