Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

у серпні 2024 року МТСБУ звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 18 листопада 2022 року у м. Києві по вул. Дніпровська набережна, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Acura ZDX» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок згаданої ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва № 755/12241/22 від 05 січня 2023 року винним у вказаній ДТП було визнано [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу потерпілого була застрахована у ТДВ "СК "Альфа-Гарант", в той час, як цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином позивачем було сплачено потерпілому страхове відшкодування у розмірі 10 675, 15 грн. Наразі позивач просить суд стягнути із відповідача, як винуватця ДТП суму відшкодовану потерпілому, а також додаткові витрати понесені позивачем на збір документів у розмір 1700,00 грн, що загалом становить 12 375, 15 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 серпня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 09 серпня 2024 року Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками двічі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації: [ADDRESS] , проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 січня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. Як вбачається з вказаної постанови, 18 листопада 2022 року на 10:00 год., керуючи транспортним засобом «Акура» («Acura ZDX») н.з. [NUMBER] , на Дніпровській набережній у м. Києві, був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, при зміні полоси руху не надав перевагу у русі транспортному засобу «Тойота» («Toуota Corolla») н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог пунктів 2.3б, 10.3 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. У відповідності з частини четвертої, шостої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 листопада 2022 року, був пошкоджений автомобіль «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , власником якого, як зазначає позивач, є [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант". На час скоєння даної ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Acura ZDX» д.н.з. [NUMBER] не була забезпечена чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до звіту № 40377 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , склала 10 675, 15 грн. 21 листопада 2022 року адвокат власника автомобіля «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] подав до Моторного (транспортного) страхового бюро України заяву про отримання страхового відшкодування. Відповідно до наказу МТСБУ та довідки від 30 січня 2023 року № 1, потерпілому була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 10 675,15 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 822424 від 01 лютого 2023 року. Крім того, МТСБУ було сплачено на користь ФОП [PERSON] грошові кошти у розмірі 1700,00 грн за послуги з експертної оцінки завданих збитків автомобілю «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується платіжною інструкцією № 785936 від 31 січня 2023 року. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із пунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону Згідно із підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки МТСБУ відшкодувало [PERSON] завдану відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 10 675, 15 грн та сплатило витрати, пов`язані із залученням експерта для визначення розміру завданої майнової шкоди власнику транспортного засобу «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] в розмірі 1 700,00 грн, у нього виникло право регресної вимоги до [PERSON] - особи, протиправними діями якої завдано шкоди власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повному обсязі. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі положень статті 141 ЦПК України суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved