Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

У листопаді 2024 року ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 09.02.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір (оферти) № 09.02.2024-100000917. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі - 10000 грн, строком на 140 днів, за процентною ставкою - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Відповідач не виконувала належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути із відповідача у розмірі 25017,73 грн та судовий збір. 14.11.2024 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. 18.12.2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказує, що даний договір не укладала та не підписувала, просить відмовити у задоволенні заявлених вимог. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, 18.03.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки від 18.03.2024 року, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, укладено кредитний договір №09.02.2024-100000917. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію (пункт 3.1 Пропозиції). Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах визначених у заявці (п.3.3 Пропозиції). Сума кредиту - 10000 грн. Строк на який надається кредит - 140 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 27.06.2024 року. Реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику: [NUMBER] (п. 2, 3, 4 Заявки). Період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит (п. 5, 6 Заявки). Видача кредитних коштів за договором від 09.02.2024 року в сумі 10000,00 грн для [PERSON] підтверджена квитанцією №2423934512 від 09.02.2024 року на картку [NUMBER]. Згідно із наданою ТОВ «Споживчий центр» довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №09.02.2024-100000917 від 09.02.2024 року, заборгованість [PERSON] складається із основного боргу - 10000,00 грн, процентів - 12517,73 грн, неустойка - 2500,00 грн, а всього 25017,73 грн. Крім того, додатковим договором від 18.03.2024 року укладено додаткову угоду між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , якою встановлено дату повернення кредиту 22.07.2024 року. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Що ж стосується вимог позивача про стягнення 2500,00 грн. неустойки, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають оскільки відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції закону України № 2120-IX від 15.03.2022 р.) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 25017,73 грн, а задоволено на суму 22517,73 грн, тобто на 90% (22517,73 х100: 25017,73). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2180,16 грн (2422,40х90:100).

Outcome: partial