Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

13.11.2024 заявник звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту того, що заявник та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був чоловіком матері заявника та постійно проживав з нею однією сім`єю з 1995 року спочатку в с. Петрівка Могилів-Подільського району Вінницької області, а після смерті матері заявника у с. Гонтівка Могилів-Подільського району Вінницької області, який вони придбали на ім`я [PERSON] за спільні кошти. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та земельної ділянки площею 0,2004 га, які розташовані в [ADDRESS] . Заявник є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки з 1995 року проживала разом з померлим та вела із ним спільне господарство, мала спільний бюджет, зокрема, разом обробляли землю, сплачували за комунальні послуги та харчування. Однак, оформити спадкові права заявник не має можливості, оскільки відсутні будь-які документи, які б підтверджували факт, встановити який просить заявник. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15.11.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 19.12.2024 та витребувано докази. 19.12.2024 у судовому засіданні заявник та її представник адвокат Сердечнюк М.В. заяву підтримали з підстав, викладених у ній, просили заяву задовольнити. Заявник надала суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у заяві. Також зазначила, що вона фактично не знала свого біологічного батька і покійний [PERSON] їй замінив його. Він завжди відносився до неї як до дочки, а до її дітей як до онуків. Своїх дітей [PERSON] не мав. Також вказала, що [PERSON] останні півтора роки до смерті дуже хворів, вона його лікувала та доглядала. Після смерті вона здійснила його поховання біля своєї покійної матері, як того хотів [PERSON] . Представник Могилів-Подільської міської ради, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд встановив, що згідно копії Свідоцтва про народження матір`ю заявника [PERSON] є [PERSON] . 18.07.1981 року заявник уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище зі [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 7). 09.07.1988 мати заявника [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що свідчить копія Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 10). [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9). Згідно копії Договору купівлі-продажу від 08.01.2019 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності померлому [PERSON] належав житловий будинок в [ADDRESS] (а.с. 11-13). Відповідно до копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку померлому [PERSON] також належала земельна ділянка з кадастровим номером 0524982700:01:001:0352, площею 0,2004 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована у [ADDRESS] . Відповідно до копій довідок від 18.06.2024 № 12-16/2-159 виконавчого комітету Могилів-Подільської міської ради та від 13.06.2024 № 465 та № 464 виконавчого комітету Чернівецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області [PERSON] та [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство в [ADDRESS] з жовтня 2010 року по квітень 2020 року та з 02.04.2020 до дня смерті [PERSON] в [ADDRESS] . [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 17-19). Факт того, що [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю з 1995 року по день смерті [PERSON] підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] , яка є давньою знайомою заявника, суду дала покази, що мати заявника та покійний [PERSON] одружились і вся їх сім`я, разом з [PERSON] та її дітьми, з 1995 року проживали разом у с. Петрівка. Свідок вказала, що померлий [PERSON] ставився до заявника як до рідної дочки і хто не знав, що це не так, навіть не подумав би про це. Після смерті матері заявника, [PERSON] та [PERSON] придбали будинок в с. Гонтівка, оскільки там були кращі умови, а [PERSON] вже почав хворіти і потрібні були кращі побутові умови, щоб його доглядати. Тоді вони переїхали жити в с. Гонтівка. Заявник доглядала за [PERSON] , лікувала його, вони вели спільне господарство, до дітей [PERSON] . [PERSON] ставився як до рідних онуків, своїх дітей у нього не було. Коли [PERSON] помер, [PERSON] здійснила його поховання та поминальні обіди. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідками заявника, вказали, що [PERSON] та [PERSON] проживали спочатку в с. Петрівка, а з 2020 року в с. Гонтівка однією сім`єю, вели спільне господарство. Заявник лікувала [PERSON] , коли той почав хворіти, їздила до нього у лікарню, а коли він помер, то поховала його біля могили її матері, як того завжди хотів покійний. [PERSON] ставився до заявника як до дочки, а до її дітей, як до онуків, а вони до нього як до батька та діда відповідно. Своїх дітей у [PERSON] не було. З копії спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що жодна особа, окрім заявника [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, у встановлені законом строки, не звернулась, що свідчить про відсутність інших спадкоємців за законом (а.с. 25, 26-28). Разом з тим, заявник не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження її належності до кола спадкоємців за законом, яким у даному випадку може бути рішення суду про встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем не менше п`яти років до дня його смерті. Статтею 1264 ЦК України регламентовано, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Тобто предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім є сукупність обставин, що згідно із законом визначають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. Враховуючи викладене вище, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заявниця дійсно проживала більш, ніж п`ять років однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, тобто мали взаємні права та обов`язки, у тому числі, - станом на момент смерті спадкодавця, оскільки цей факт підтверджується доказами, що були досліджені судом. Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги те, що від встановлення даного юридичного факту залежить реалізація заявником свого права на спадщину, суд вважає, що заявником доведено той факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті [PERSON] , а відтак заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved