Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовом до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просять визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 51,4 м2, житловою площею 36,5 м2, допоміжна площа 14,9 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких право власності на 1/6 частину даного майна, яка належала [PERSON] як члену колишнього колгоспного типу двору, право власності на 1/6 частину даного майна, яка фактично успадкована [PERSON] за законом, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] як членами колишнього колгоспного типу двору право власності за кожним на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 51,4 м2, житловою площею 36,5 м2, допоміжна площа 14,9 м2 з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, [PERSON] щодо 2/6 частин житлового будинку [ADDRESS] , з яких 1/6 частина даного майна належала [PERSON] як члену колишнього колгоспного типу двору, 1/6 частина даного майна фактично ним успадкована за законом, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцями на день його смерті, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку після його смерті, навпаки ще в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернувся в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. А тому, є підстави для визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Крім того, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] станом на 30.06.1990 року були членами колишнього колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] , та до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору позивачі вважають, що за кожним з них підлягає визнанню право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 19 листопада 2024 року о 10 год. 30 хв. Витребувано від третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію спадкової справи № 148/2018, яка зареєстрована 01 березня 2018 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також копію спадкової справи № 88/2023, яка зареєстрована 09 березня 2023 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 19 листопада 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті о 13 год. 00 хв. 12 грудня 2024 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого відповідач повідомлений належним чином, однак з Куликівської селищної ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, в якому відповідачем зазначено, що при вирішенні справи селищна рада покладається на думку суду. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого нотаріальна контора була повідомлена належним чином, від нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, при вирішенні справи нотаріальна контора покладається на думку суду. Крім того, на виконання вимог ухвали суду з Жовківської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 148/2018, яка зареєстрована 01 березня 2018 року, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а також копія спадкової справи № 88/2023, яка зареєстрована 09 березня 2023 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . А тому суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності та висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Малий Дорошів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України № [NUMBER] , який виданий 29 січня 2019 року органом 4628. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] у с. Куликів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 16 квітня 2001 року. Позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Малий Дорошів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 12 червня 2001 року. Позивачка [PERSON] народилася [INFO] у селі Малий Дорошів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 22 жовтня 2007 року. Своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » позивачка [PERSON] змінила на « [PERSON] » внаслідок реєстрації шлюбу 06 серпня 2013 року із [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 06 серпня 2013 року. Позивач [PERSON] народився [INFO] у с. Куликів, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02 липня 2001 року. Із довідки № Ф/698, яка видана 13 лютого 2024 року Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Львівської обласної ради, встановлено, що згідно інвентаризаційних матеріалів ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29 грудня 2012 року будинок [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Куликівської селищної ради народних депутатів 30.12.1964 року згідно з рішенням № 42 від 27 грудня 1961 року і зареєстроване Львівським БТІ та записане в реєстрову книгу за реєстровим № 477. Дублікат видано 18 лютого 2020 року. Інформація про зміну власника, обтяження та заборони станом на 29.12.2012 року в архівній справі бюро відсутня. Станом на 27 лютого 2024 року житловий будинок складається з двох житлових кімнат та кухні. Загальна площа будинку становить 51,4 кв.м, а житлова-36,5 кв.м. (арк. спр. 36). З дубліката свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Куликівської селищної ради народних депутатів 30.12.1964 року згідно з рішенням № 42 від 27 грудня 1961 року і зареєстрованого Львівським БТІ та записаного в реєстрову книгу за реєстровим № 477, встановлено, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності (арк. спр. 37). З виписки № 171 з погосподарської книги станом 30 червня 1990 року, яка видана Великодорошівським старостинським округом Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 16 травня 2024 року (арк. спр. 38), встановлено, що номер об`єкта ПГО - 342 в погосподарській книзі № 2 Куликівської селищної ради, відкритий на громадянку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Голова двору - [PERSON] , [INFO] . Тип будинку - колгоспний. Мешканців 6, а саме: [PERSON] , голова домогосподарства, [INFO] ; [PERSON] , син, [INFO] ; [PERSON] , дочка, [INFO] ; [PERSON] , онук, [INFO] ; [PERSON] , онука, [INFO] та [PERSON] , зять, [INFO] . З виписки № 172 з погосподарської книги станом 15 квітня 1991 року, яка видана Великодорошівським старостинським округом Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 16 травня 2024 року (арк. спр. 39), встановлено, що номер об`єкта ПГО - 342 в погосподарській книзі № 2 Куликівської селищної ради, відкритий на громадянку [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Голова двору - [PERSON] , [INFO] . Тип будинку - колгоспний. Мешканців 6, а саме: [PERSON] , голова домогосподарства, [INFO] ; [PERSON] , син, [INFO] ; [PERSON] , дочка, [INFO] ; [PERSON] , онук, [INFO] ; [PERSON] , онука, [INFO] та [PERSON] , зять, [INFO] . Згідно з ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Виходячи з наведених вище обставин, так як будинок станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: село Малий Дорошів, вулиця Дорошівська, Львівського (раніше Жовківського) району Львівської області, була [PERSON] , а членами двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , то відповідно їм належало по 1/6 частці даного двору. [PERSON] , якому належав будинок згідно дубліката свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, помер [INFO] , про що 15 лютого 1965 року складено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке повторно видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Львівській області 11 вересня 2018 року. Тобто [PERSON] станом на 30.06.1990 року та на 15.04.1991 року не був членом колгоспного типу двору, оскільки помер ще [INFO] , як наслідок втратив право на частку в колгоспному дворі. [PERSON] померла [INFO] , про що 19 лютого 2018 року було складено відповідний актовий запис № 14, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Куликівської селищної ради Львівської області 19 лютого 2018 року. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. А тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку [ADDRESS] , яка належала їй як голові та члену колгоспного типу двору. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З довідки № 162, яка видана старостою Великодорошівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 16 травня 2024 року, встановлено, що від імені [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіт селищною радою не посвідчувався. Не посвідчувався заповіт від її імені й нотаріусом. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після її смерті відбувається за законом. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Куликівської селищною радою Львівської області 21 березня 1970 року, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 21 березня 1970 року було зроблено відповідний запис за № 9. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Отже, [PERSON] як син [PERSON] був спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. З довідки № 169, яка видана старостою Великодорошівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 16 травня 2024 року, встановлено, що померла [PERSON] , 1934 року народження, була зареєстрована та проживала на день її смерті, а саме станом на [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладеним у довідці № 170, яка видана старостою Великодорошівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 16 травня 2024 року, стверджується, що [PERSON] , син [PERSON] , був зареєстрований та проживав разом із матір`ю, [PERSON] , на день її смерті, а саме станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] , Жовківського (після зміни адміністративно-територіального устрою Львівського) району Львівської області та вели спільне господарство. З довідки № 167, яка видана старостою Великодорошівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 16 травня 2024 року, встановлено, що померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на 17 лютого 2018 за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство разом з [PERSON] , [INFO] , сином; [PERSON] , [INFO] , невісткою; [PERSON] , [INFO] , онуком; [PERSON] , [INFO] , онуком; [PERSON] , [INFO] , онуком та [PERSON] , [INFO] , онуком. Інших спадкоємців першої черги, осіб, які б мали право на обов`язкову частку і прийняли таку внаслідок спільного проживання із [PERSON] з матеріалів справи судом під час розгляду справи не встановлено. Судом встановлено, що [PERSON] в шестимісячний строк після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме 01 березня 2018 року звернувся в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом. Протягом цього строку він не відмовлявся від прийняття спадщини. Отже, [PERSON] прийняв спадщину як спадкоємець за законом після смерті своєї матері, [PERSON] , оскільки постійно проживав та був зареєстрований з нею на день її смерті, не відмовився у шестимісячний строк після смерті спадкодавця від прийняття спадщини. Внаслідок звернення [PERSON] у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області 01 березня 2018 року було зареєстровано після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкову справу № 148/2018, номер у Спадковому реєстрі 62088478, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51108262 від 01 березня 2018 року. [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не оформив. [PERSON] помер [INFO] , про що 19 вересня 2022 року було складено відповідний актовий запис № 97, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке видане Куликівською селищною радою Львівського району Львівської області 19 вересня 2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина в тому числі і на частку в житловому будинку [ADDRESS] , яка належала йому як члену колишнього колгоспного типу двору, а також на частку в житловому будинку, яка ним фактично успадкована, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] . Викладеним у довідці № 163, яка видана старостою Великодорошівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 16 травня 2024 року, стверджується, що від імені [PERSON] , померлого [INFO] , заповіт селищною радою не посвідчувався. Так як заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, а тому спадкування після його смерті відбувається за законом. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане Куликівської селищною радою Жовківського району Львівської області 01 листопада 1992 року, встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про народження 01 листопада 1992 року зроблено запис за № 81. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (арк. спр. 50). Тобто [PERSON] як син [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Викладеним у довідці № 168, яка видана старостою Великодорошівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 16 травня 2024 року, стверджується, що померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав до дня його смерті, а саме станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] . З довідки № 164, яка видана старостою Великодорошівського старостинського округу Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області 16 травня 2024 року, встановлено, що [PERSON] , син [PERSON] , був зареєстрований та проживав разом із батьком, [PERSON] , на день його смерті, а саме станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] та вели спільне господарство. Батько [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] , про що 14 жовтня 1973 року було складено відповідний актовий запис № 64, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , яке повторно видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 11 вересня 2018 року. Тобто [PERSON] , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за законом першої черги після смерті свого батька, [PERSON] , оскільки був зареєстрований та постійно проживав з ним на день його смерті. Внаслідок звернення [PERSON] у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області 09 березня 2023 року було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] № 88/2023, номер у Спадковому реєстрі 70368016, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71737994 від 09 березня 2023 року. Державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань Ольгою Ярославівною 28 серпня 2024 року в нотаріальному порядку [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1) серії [NUMBER] , яке зареєстроване в реєстрі за № 1308, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 1,2986 га, що розташована на території Великодорошівської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 21 травня 2009 року серії ЯЕ № 536117, зареєстрованого в книгу реєстрації державних актів за № 01:09:455:00035, кадастровий номер землі 4622781000:05:000:0022; 2) серії НТМ № 118539, яке зареєстроване в реєстрі за № 1309, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2202 га, що розташована на території Великодорошівської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 21 травня 2009 року серії ЯЕ № 536116, зареєстрованого в книгу реєстрації державних актів за № 01:09:455:00036, кадастровий номер землі 4622781000:06:000:0159; 3) серії НТМ № 118540, яке зареєстроване в реєстрі за № 1310, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,9079 га, що розташована на території Великодорошівської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 21 травня 2009 року серії ЯЕ № 536121, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 01:09:455:00037, кадастровий номер землі 4622781000:05:000:0021, після смерті якої, її син [PERSON] спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових прав; 4) серії [NUMBER] , яке зареєстроване в реєстрі за № 1311, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2200 га, що розташована на території Великодорошівської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 21 травня 2009 року серії ЯЕ № 536120, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 01:09:455:00038, кадастровий номер землі 4622781000:06:000:0158, після смерті якої, її син [PERSON] , спадщину фактично прийняв, але не оформив своїх спадкових справ (арк. спр. 55-58). [PERSON] є власником зазначеного вище майна, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав № 392651882, № 392657934, № 392660221, № 392662200, які сформовано 28 серпня 2024 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О. Я. (арк. спр. 59-62). Однак, постановою № 1066/01-16 від 28 серпня 2024 року Жовківської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , з підстав недотримання ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Зазначено, що [PERSON] як заявником надано виписку з погосподарської книги станом на 30.06.1990 року, з якої вбачається, що господарство в [ADDRESS] , головою якого була мати померлого [PERSON] , [PERSON] , відносилося до колгоспного типу двору. Крім неї членами двору були інші особи. Отже всі члени двору мають право на частку. Частка померлих не визначена в майні двору (арк. спр. 63). Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, право власності на колгоспний двір (житловий будинок) [ADDRESS] було зареєстроване згідно вимог чинного на той час законодавства в погосподарській книзі Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат». нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Як зазначають позивачі, в них відсутній правовстановлюючий документ на частки майна померлих [PERSON] та [PERSON] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Львівської обласної ради 27 лютого 2024 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , встановлено, що рік побудови житлового будинку 1950, загальна площа житлового будинку 51,4 м. кв., житлова площа 36,5 м. кв., допоміжні приміщення: коридор, площею 5,4 м. кв., комора, площею 9,5 м. кв., разом допоміжні приміщення площею 14,9 м. кв. При будинку є господарські будівлі: літня кухня, сарай, погріб, вбиральня та споруди: огорожа, криниця. Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, позивач [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, [PERSON] щодо 2/6 частин житлового будинку [ADDRESS] , з яких 1/6 частина даного майна належала [PERSON] як члену колишнього колгоспного типу двору, 1/6 частина даного майна фактично ним успадкована за законом, але юридично не оформлена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . А тому, суд дійшов висновку, що позивачу [PERSON] належить 2/6 часток, що дорівнює 1/3 житлового будинку [ADDRESS] , а відтак наявні підстави для визнання за [PERSON] права власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Крім того суд враховує, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] станом на 30.06.1990 року були членами колишнього колгоспного типу двору за адресою: [ADDRESS] , та до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та встановлених судом обставин справи за кожним з них підлягає визнанню право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарських будівель та споруд. Ураховуючи наведене вище, оцінивши зібрані в справі докази належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є обґрунтовані підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Outcome: approved