Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

18 листопада 2024 року до суду через підсистему «Електронний Суд» ЄСІКС надійшла заява [PERSON] , подана адвокатом Середою О.Я., заінтересована особа Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, про встановлення факту перебування на утриманні. Заява обґрунтована тим, що: - [PERSON] є пенсіонеркою та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в місті Києві як одержувач пенсії за віком; - заявниця є вдовою [PERSON] , пенсіонера та особи з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, який помер [INFO] та яким заявниці було оформлено відповідну пенсію, яка використовувалась ним на утримання сім`ї; - з 30.08.1985 по день смерті свого чоловіка заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі зі своїм чоловіком; - заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою щодо призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, однак їй було відмовлено через ненадання довідки про реєстрацію місця проживання разом із годувальником за однією адресою на день його смерті. 25 листопада 2024 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідно до якої призначив судове засідання на 11 грудня 2024 року. У судовому засіданні заявниця та її представник вимогу підтримали, з підстав, викладених у заяві. Додатково заявниця пояснила, що квартиру [ADDRESS] отримали її батьки. Після смерті батька, на початку 1980-х років вона стала наймачем вказаної квартири. Після одруження у 1985 році вона переїхала до чоловіка, у квартиру [ADDRESS] , у якій мешкає дотепер. Натомість її свекруха почала проживати в її квартирі. Місце своєї реєстрації заявниця не змінювала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки до електронного кабінету. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив таке. 30 серпня 1985 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Ленінградської районної Ради народних депутатів міста Києва 30.08.1985, актовий запис № 1581 (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 09.04.2024, актовий запис № 299 (а.с 9). Відповідно до посвідчення особи з інвалідністю серії [NUMBER] , виданим Управлінням соціального захисту населення Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації 05.01.2024, [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с. 12). [PERSON] є пенсіонеркою за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] , виданим Пенсійним Фондом України 09.10.2019, дійсним довічно (а.с. 19). Згідно з листом Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві від 29.10.2024 № 2600-0202-8/208651 на день смерті [PERSON] отримував пенсію по інвалідності ІІ групи в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; розмір пенсії з 17.01.2024 становив13 869,07 гривень, з 01.02.2024 - 16 094,04 гривень. [PERSON] станом на 08.04.2024 отриувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 17). Відповідно до довідки про доходи, виданої Головним управлінням Пенсійного Фонду України в м. Києві 13.11.2024 за № 3353383674942338, щомісячний розмір пенсії [PERSON] у травні-жовтні 2024 року становив 2 891,22 гривень (а.с. 18). 13 вересня 2024 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області ухвалило рішення № 15228/03-16, яким відмовило [PERSON] у переході на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Рішення мотивоване відсутністю необхідних документів, що засвідчують факт перебування заявниці на утриманні померлого годувальника, а саме документів, що свідчать про спільне проживання з померлим годувальником (а.с. 15). 16 вересня 2024 року Головне управління Пенсійного Фонду України в м. Києві повідомило заявницю про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший, що підтверджується листом № 2600-0211-8/180754 (а.с. 15). Згідно з інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання № 122593560 від 21.11.2024 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 29.05.1980 по теперішній час (а.с. 27) Згідно з довідкою, виданою Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» 04.09.2024 за № 02/906, [PERSON] проживала разом із померлим чоловіком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з 30.09.1985, та продовжує проживати по теперішній час, без реєстрації (а.с. 13). Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що тривалий час (більше 25 років) проживають в будинку [ADDRESS] і знають [PERSON] , яка є їх сусідкою. Увесь цей час [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] у квартирі [ADDRESS] у вказаному будинку. Чоловік заявниці помер у квітні 2024 року, перед смертю важко хворів, оскільки брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Місце проживання заявниця і чоловік за цей час не змінювали. Після смерті чоловіка заявниця продовжує проживати у вказаній квартирі. Окрім того, на підтвердження своїх вимог [PERSON] подала заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчено [PERSON] , державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори, 03.09.2024 за р. № 7-254, 7-255, 7-256 (а.с. 14). Відповідно до цієї заяви [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] стверджують, що [PERSON] є їхньою сусідкою, оскільки постійно проживала разом із померлим чоловіком, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з 30.09.1985, та продовжує проживати по теперішній час. За змістом ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. За змістом приписів статті 230 ЦПК України допит свідків здійснюється судом безпосередньо у судовому засіданні. Можливість викладення показань свідків у письмовій заяві чинним ЦПК України не передбачена. З урахуванням викладеного, суд відхиляє зазначену заяву як доказ через її недопустимість. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт другий частини першої статті 315 ЦПК України). Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. За змістом п. 2 ч. 3 ст. 36 Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, які одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. При цьому члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до підпунктів 8, 9 пункту 2.3. розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України 25.11.2005 за № 22-1 (далі - Порядок) до заяви про призначення (перерахунок) пенсії у зв`язку з втратою годувальника надаються відомості про місце проживання, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Відповідно до п. 2.11. розділу ІІ Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. Відповідно до п. 2.22. розділу ІІ Порядку для підтвердження інформації про місце проживання особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до документів, визначених Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності У справі, що розглядається: - [PERSON] , яка є пенсіонеркою за віком, звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, [PERSON] , який помер; - установлення цього факту необхідне заявниці для реалізації її права на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника; - розмір пенсії заявниці є нижчим за пенсію, яку отримував її померлий чоловік, тому така пенсія була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування; - установити факт перебування на утриманні чоловіка в позасудовому порядку заявниця не може, оскільки [PERSON] помер; - надані заявницею письмові докази та показання свідків беззаперечно підтверджують, що [PERSON] проживала із [PERSON] за однією адресою ( [ADDRESS] ). З огляду на викладене, суд задовольняє заяву повністю. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved