Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» - Марія Ткаченко звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 4799721 від 11.08.2021 в розмірі 40918,00 грн та вирішити питання судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] був укладений Договір № 4799721, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00грн.. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ ««Мілоан» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором до ТОВ «Вердикт Капітал». 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4799721. Відтак відповідач перед позивачем має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 09.10.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І.. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 09.10.2024 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 11.10.2024 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 11.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 479972, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн., строком на 30 днів з 11.08.2021, складові частини сукупної вартості кредиту: 800,00 грн. комісія за надання кредиту, яка нараховується одноразово за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом:3000,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом.(а.с.6-10) Згідно до п. 1.4 кредитного договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 10.09.2021. Також, п. 1.5.1 кредитного договору встановлено, що комісія за надання кредиту: 800.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно до п. 1.5.2. проценти за користування кредитом: 3000,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. П.1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3.1.2 Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Згідно п. 6.4 Договору укладення Кредитодавцем договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписано власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п.6.5 Договору вказаний договір прирівнюється до такого, що укладений в письмовій формі. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки на яку були перераховані грошові кошти. (а.с.6-10) Відповідачем також підписано електронним підписом паспорт споживчого відповідно до якого погоджено суму кредиту 8 000,00 грн.; строк кредитування 30 днів (а.с.11-12). З довідки про ідентифікацію ТОВ «Мілоан» вбачається, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір № 4799721 від 11.08.2021, ідентифікований ТОВ «Мілоан» за одноразовим ідентифікатором «R42964», який було відправлено 11.08.2021 на номер телефону відповідача /а.с. 12/. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК Елаєнс» від 30.08.2024 (а.с.13) З відомостей про щоденні нарахування та погашення за договором № 4799721 по рахунку [PERSON] видно, що такий отримав кредитні кошти в розмірі 8000, 00грн. та частково погашав наявну заборгованість (а.с.13-14). 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 13-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами, у т.ч. до відповідача [PERSON] за Договором № 4799721 від 11.08.2021 в розмірі 27310,00 грн. з них 6480,00грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20030,00,08 грн. - заборгованість за відсотками,800,00 заборгованість по комісії, що підтверджується Актом прийому-передачі реєстрів боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу № 13-01/2022 від 13.01.2022, Витягом з реєстру боржників до Договору Факторингу № 13-01/2022 від 13.01.2022 /а.с. 17-22/. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір № 10-01/-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. до відповідача [PERSON] за Договором № 4799721 від 11.08.2021 в розмірі 40918,00 грн. з них 6480,00грн. - заборгованість за тілом кредиту; 33638,08 грн. - заборгованість за відсотками,800,00 заборгованість по комісії, що підтверджується Актом прийому-передачі реєстрів боржників за Договором № 10-01/-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023, Витягом з реєстру боржників до Договору № 10-01/-2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги від 10.01.2023 /а.с. 23-29/. Згідно представленого розрахунку заборгованості відповідно договору № 4799721, станом на 10.09.2024 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» за кредитним договором № 4799721 становить 40918,00 грн., з них : 6480,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту ; 20030,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 800, 00грн. - заборгованість з комісії 13608,00грн. заборгованість за нарахованими відсотками /а.с. 15/. ТзОВ «Коллект Центр» звертаючись до суду з даним позовом вказує, що відповідач [PERSON] має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує та наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення до суду за захистом своїх прав. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ході розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ «Мілоан» з метою отримання кредитних коштів, за результатами його звернення, 11.08.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 4799721. Після укладення якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, в кредитора виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, натомість відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору. З представлених позивачем доказів, судом встановлено, що на підставі укладеного кредитного договору відповідачу надано грошові кошти, відтак ТОВ «МІЛОАН» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, відповідач [PERSON] будучи ознайомлений з умовами договору, в тому числі і з розміром відсоткової ставки взяті на себе зобов`язання не виконав та у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування коштами не повернув, унаслідок чого в останнього виникла заборгованість. Згідно представленого\~розрахунку заборгованості\~відповідно договору\~№ 4799721,\~станом на\~10.09.2024\~загальний розмір\~заборгованості [PERSON] \~становить 40918,00\~грн.. Долучені позивачем до матеріалів справи розрахунки заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростовані іншими розрахунками, а зазначена у них інформація щодо розміру заборгованості також не спростована належними та допустимими доказами. Відтак в ході судового розгляду судом встановлено факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та те, що отримані кошти в добровільному порядку первинному кредитору не повернуті, а враховуючи той факт, що на підставі договорів факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «Коллект Центр», та таке відступлення права вимог відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 512 та 513 ЦК України, то позов ТОВ «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення, так як порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів Щодо витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Судом встановлено, що представництво інтересів позивача ТОВ «Коллект Центр» у суді здійснювалось адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на підставі Договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 (а.с. 34). Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 427 від 05.07.2024 ТОВ «Коллект Центр» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] ( а.с.50). Згідно витягу з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024, вбачається, що адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надавалися такі види юридичних послуг позивачу, а саме: надання усної консультації з вивченням документів - 4000 грн, складання позовної заяви - 9000 грн, всього на суму 13 000 грн. Оплата згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 10.01.2023 проведена згідно з платіжною інструкцією № 0459890000 від 12.09.2024 (а.с.36). В позовній заяві представник позивача ТОВ ««Коллект Центр» просив суд стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 13000 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині витрат на правничу допомогу суд виходив з наступних норм та мотивів. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Відтак, дослідивши перелік і вартість послуг, наданих адвокатом позивачу, з огляду на наведене вище, суд не може визнати співмірним зі складністю наданих послуг та з витраченим адвокатом часом заявлений позивачем розмір його витрат на правничу допомогу, зокрема, щодо підготовки та подачі позовної заяви. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема предмету позову, його ціни, змісту позовної заяви, доказів долучених до неї, виходячи з обсягу реальних та фактично наданих послуг у малозначній, нескладній справі, враховуючи кількість судових засідань та їх проведення без участі представника позивача (за його заявою), майновий стан відповідача, суд прийшов до висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу та вважає, що слід стягнути з відповідача витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у розмірі 4000 грн. Вирішуючи питання стягнення судових витрат у виді судового збору суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved