Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

02 серпня 2024 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , 1936 року народження, яка на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Зазначає, що спадкове майно після смерті баби [PERSON] складається з земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 1,75 га та 1,96 га відповідно, та житлового будинку [ADDRESS] . За життя спадкодавець визначила спадкове майно, на яке склала декілька заповітів. Зокрема, [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 1,75 га своїй дочці [PERSON] та земельну ділянку площею 1,96 га - своїй дочці [PERSON] . Також, спадкодавець заповіла позивачу будинок з надвірними будівлями і земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,25 га. Спадкоємець [PERSON] 17 червня 2022 року подала до приватного нотаріуса Володимирського району Волинської області Дильного І. Г. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . 19.07.2022 року позивач подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби. Також заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] [INFO] подала спадкоємець [PERSON] . На підставі заяв спадкоємців в приватного нотаріуса Володимирського району Волинської області Дильного І. Г. відкрито спадкову справу №140/2022. Зазначає, що 10 липня 2024 за заявою усіх трьох спадкоємців було проведено тлумачення заповіту нотаріусом. Одночасно 10 липня 2024 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою, в якій просив видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , проте, у його видачі йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та запропоновано звернутися до суду для встановлення права власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] в с.\~Бегета Володимир-Волинського району Волинської області. Судові витрати просить залишити за ним. 21 серпня 2024 року суддею Локачинського районного суду Волинської області постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10:00 19 вересня 2024 року. 19 вересня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримав із зазначених в ньому підстав (а.с. 52). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, 15.11.2024 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позову (а.с.\~91). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак, 15.11.2024 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує щодо задоволення позову (а.с. 89). Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності учасників справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 140/2022 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.02.2022 року (а.с. 4, 17). Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.02.1986 року [PERSON] (позивача), де в графі "батько" зазначено: [PERSON] (а.с.5); свідоцтвом про народження [PERSON] (батька позивача) серії [NUMBER] від 20.04.1972 року, де в графі "мати" зазначено: [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] (батько позивача) помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.08.2007 року (а.с. 6). З довідки\~від 18.07.2022\~року №\~184,\~виданої Локачинською\~селищною радою,\~вбачається,\~що в\~с.\~Залужне Володимир-Волинського\~району Волинської області знаходиться спадкове майно, яке належало померлій [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована в [ADDRESS] і померла [INFO] . Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та 0,25 земельної ділянки під будівлями. У володіння спадковим майном впродовж шести місяців після смерті [PERSON] фактично вступив її внук [PERSON] , який зареєстрований і проживає за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені померлої в сільській раді посвідчувався 22.11.2011 року за Р№ 40, заповіт не змінений і не скасований (а.с. 7). З витягу з погосподарської книги № 1 за 2023 рік, виданого Локачинською селищною радою 02.01.2023 року № 2, вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 номер об`єкта погосподарського обліку 0500731, за громадянкою [PERSON] рахується житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] . Рік побудови будинку 1967. Свідоцтво на право власності на даний будинок не видавалось, речові права по даному об`єкту нерухомого майна у старостаті не зареєстровано (а.с.8). 10 червня 2024 року на замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що знаходиться по [ADDRESS] , рік побудови - 1967 (а.с. 9-14). З матеріалів спадкової справи № 140/2022 до майна померлої [PERSON] вбачається, що за життя спадкодавець визначила спадкове майно, на яке склала декілька заповітів. Зокрема, відповідно до заповіту, який посвідчений секретарем Замличівської сільської ради Локачинського району 22 листопада 2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 42 [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 1,75 га своїй дочці [PERSON] . Відповідно до заповіту, який посвідчений секретарем Замличівської сільської ради Локачинського району 22 листопада 2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 41 [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 1,96 га. своїй дочці [PERSON] . Також, спадкодавець склала заповіт, який посвідчений секретарем Замличівської сільської ради Локачинського району 22 листопада 2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 40, відповідно до якого заповіла позивачу будинок з надвірними будівлями і земельну ділянку для обслуговування житлового будинку в розмірі 0,25 га. Спадкоємець [PERSON] 17 червня 2022 року подала до приватного нотаріуса Володимирського району Волинської області Дильного І. Г. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . 19.07.2022 року позивач подав заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби. Також заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] [INFO] подала спадкоємець [PERSON] . На підставі заяв спадкоємців в приватного нотаріуса Володимирського району Волинської області Дильного\~І.Г. відкрито спадкову справу №140/2022 (а.с.16-50). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №\~69240285 від 17.06.2022 року також вбачається, що спадкодавицею [PERSON] було складено заповіти: заповіт від 22.11.2011 року, стан чинний, номер в реєстрі 40, місце посвідчення - Замличівська сільська рада Локачинського району Волинської області, заповіт від 22.11.2011 року, стан чинний, номер в реєстрі 41, місце посвідчення - Замличівська сільська рада Локачинського району Волинської області, заповіт від 22.11.2011 року, стан чинний, номер в реєстрі 42, місце посвідчення - Замличівська сільська рада Локачинського району Волинської області (а.с. 25-26). З довідки № 151/02-14 від 30.09.2022 року, виданої приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Дильним І.Г., вбачається, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , станом на 30.09.2022 року, являються єдиними спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). Із заяви про тлумачення заповіту, поданої 10.07.2024 року приватному нотаріусу Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Дильному І.Г., вбачається, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як такі, що являються спадкоємцями після смерті [PERSON] , 1936 року народження, яка померла [INFO] та яка склала на ім`я [PERSON] заповіт, посвідчений секретарем Замличівської сільської ради, Локачинського району Волинської області, [PERSON] , 22.11.2011 року за Р№ 40, на підставі ст. 1256 ЦК України, здійснили тлумачення даного заповіту наступним чином: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] - [PERSON] , заповідала [PERSON] та повідомляють, що зазначене вище спадкове майно, було особистою власністю [PERSON] та не було спільною сумісною власністю подружжя (а.с. 47). 10.07.2024 року позивач як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Дильного І.Г. з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належав [PERSON] , однак, нотаріусом йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (а.с. 47 зворот, 50). Також суд встановив, що згідно копії інформаційної довідки № 386341899 від 10.07.2024 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстру Іпотек відомості про спірний будинок відсутні (а.с. 49). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої, четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачі позовні вимоги визнали, що підтверджується їх заявами, поданими до суду (а. с. 89, 91). Враховуючи зазначене,\~а також\~те,\~що оскільки\~на момент\~відкриття спадщини\~спадкодавиці [PERSON] \~належав на\~праві власності\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~інші спадкоємці,\~окрім позивача,\~які претендують\~на даний\~житловий будинок\~відсутні,\~суд дійшов\~висновку,\~що право\~власності на\~нього переходить\~до позивача\~ [PERSON] \~як спадкоємця\~за заповітом, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, і за ним необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю. Клопотання позивача, заявлене у позовній заяві про залишення судових витрат по справі за ним, підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved