Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Представник позивача звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог спирається на те, що між ТОВ\~«Споживчий центр»\~та [PERSON] \~24.03.2024\~укладено Кредитний\~договір (оферти)\~№24.03.2024-100002765.\~Відповідно до\~умов Договору\~позичальнику надано\~кредит у\~розмірі \~4000\~грн.,\~що підтверджується\~квитанцією про\~видачу коштів\~від 24.03.2024,\~строком на\~42\~дні.\~Процентна ставка\~"Економ"\~ фіксована\~незмінна процентна\~ставка у\~розмірі 2%\~за 1\~(один)\~день користування\~Кредитом,\~яка застосовується\~протягом первинного\~періоду та\~протягом кожних\~перших 14\~днів з\~дня отримання\~чергового траншу\~включно.\~Розмір процентної\~ставки не\~може бути\~збільшено в\~односторонньому порядку.\~Процентна ставка\~"Стандарт"\~-\~фіксована незмінна\~процентна ставка\~у розмірі\~2.5%\~за 1\~(один)\~день користування\~кредитом,\~яка застосовується\~протягом всього\~строку,\~на який\~надається Кредит,\~окрім періоду\~застосування процентної\~ставки "Економ".\~Розмір процентної\~ставки не\~може бути\~збільшено в\~односторонньому порядку.\~Денна процентна\~ставка \~загальні витрати\~за споживчим\~кредитом за\~кожний день\~користування кредитом\~протягом всього\~строку,\~на який\~надається Кредит,\~виражені у\~процентах від\~загального розміру\~виданого кредиту.\~Розрахунок денної\~процентної ставки:\~2.33%\~=\~(3920.00/4000)/42\~?\~100%.\~Проценти (економічна\~сутність \~плата за\~користування Кредитом)\~розраховуються шляхом\~множення всієї\~Суми Кредиту\~(включаючи\~всі Транші)\~(залишку\~від всієї\~Суми Кредиту)\~(база\~розрахунку)\~на кількість\~днів користування\~кредитом/залишком\~кредиту та\~на процентну\~ставку,\~яка застосовується\~у відповідному\~періоді.\~Згідно п.\~3.1.\~Договору за\~цим договором\~за цим\~договором кредитодавець\~зобов`язується\~надати Кредит\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти,\~комісію.\~Пунктом 3.2.\~встановлено,\~що кредит\~надається на\~придбання товарів\~(робіт,\~послуг)\~для задоволення\~потреб,\~не пов`язаних\~з підприємницькою,\~незалежною професійною\~діяльністю або\~виконанням обов`язків\~найманого працівника.\~Відповідно до\~п.\~4.1\~Договору кредитодавець\~надає позичальнику\~кредит на\~умовах його\~строковості,\~платності і\~поворотності.\~Спосіб надання\~позичальнику коштів\~у рахунок\~кредиту:\~перерахування на\~рахунок споживача,\~включаючи використання\~реквізитів електронного\~платіжного засобу\~споживача 4149-49XXXXXX-8833.\~Згідно п.\~4.3\~Договору днем\~надання кредиту\~вважається списання\~відповідної суми\~коштів з\~рахунку кредитодавця\~а днем\~погашення кредиту/сплати\~платежу \~день надходження\~коштів у\~касу кредитодавця\~готівкою або\~зарахування на\~поточний рахунок\~кредитодавця,\~що підтверджується\~випискою з\~поточного рахунку\~кредитодавця.\~У випадку,\~якщо дата\~ініціювання платіжної\~операції з\~надання кредиту\~не співпадає\~з датою\~завершення цієї\~платіжної операції\~з надання\~кредиту,\~днем/датою\~надання кредиту\~є дата\~ініціювання цієї\~платіжної операції,\~якщо платіжна\~операція була\~завершена (навіть\~у випадку\~її завершення\~в пізнішу\~дату).\~Відповідно до\~п.\~6.1.\~Договору позичальник\~зобов`язався використати\~кредит на\~зазначені в\~Договорі цілі,\~що не\~суперечать чинному\~законодавству України,\~і забезпечити\~своєчасне повернення\~кредиту та\~процентів шляхом\~внесення в\~касу кредитодавця\~готівкою або\~перерахування на\~рахунок кредитодавця\~в такі\~терміни:\~а)\~повернення кредиту,\~сплата Процентів,\~комісії \~у терміни\~та строки,\~вказані у\~заявці,\~яка є\~невід`ємною частиною\~даної оферти;\~б)\~неустойка,\~яка може\~бути нарахована\~Кредитодавцем за\~несвоєчасне виконання\~зобов`язань за\~цим Договором,\~-\~негайно,\~з моменту\~пред`явлення кредитодавцем\~вимоги (усної\~чи письмової)\~про нарахування\~таких санкцій.\~Відповідно до\~договору від\~24.03.2024\~та квитанції\~про перерахунок\~коштів кредитором\~надано позичальнику\~кредит у\~розмірі 4000\~грн.,\~строком на\~42\~дні,\~ [PERSON] 24.03.2024\~отримано кредитні\~кошти у\~розмірі 4000\~грн.\~Отже,\~ТОВ «Споживчий\~центр» свої\~зобов`язання за\~договором виконано\~в повному\~обсязі.\~В свою\~чергу [PERSON] \~свої зобов`язання\~за договором\~належним чином\~не виконує,\~у зв`язку\~з чим,\~станом на\~23.09.2024,\~утворилась заборгованість\~у розмірі\~7920\~грн.,\~що складається\~з заборгованості\~по тілу\~кредиту в\~розмірі 4000\~грн.,\~та по\~процентам в\~розмірі 3920\~грн.,\~чим порушуються\~права та\~інтереси ТОВ\~«Споживчий центр».\~Позичальником [PERSON] \~під час\~укладення кредитного\~№24.03.2024-100002765\~пройдено ідентифікацію\~шляхом використання\~системи Bank\~ID\~Національного банку.\~Під час\~ідентифікації позичальника\~ [PERSON] \~з документів,\~створених на\~матеріальних носіях,\~та/або\~електронних даних\~було забезпечено\~однозначне встановлення\~фізичної особи.\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Споживчий центр»\~являється абонентом\~системи BankID\~Національного банку\~з 26\~жовтня 2020\~року.\~Згідно п.\~10.1.\~Договору цей\~договір набирає\~чинності з\~дати отримання\~кредитодавцем у\~інформаційній системі\~кредитодавця від\~позичальника відповіді\~про прийняття\~пропозиції (акцепт),\~підписаної одноразовим\~ідентифікатором,\~отриманим позичальником\~від кредитодавця\~на номер\~телефону позичальника,\~вказаний при\~реєстрації у\~інформаційній системі\~кредитодавця.\~ [PERSON] 24.03.2024\~електронним цифровим\~підписом підписано\~пропозицію про\~укладення кредитного\~договору (оферти),\~заявку на\~отримання кредиту,\~підтверджено укладення\~кредитного договору\~та отримано\~на свій\~рахунок кошти\~у розмірі\~4000\~грн.,\~а отже\~акцептовано умови\~Договору.\~Кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання.\~Кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу, що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 01.10.2024 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в своєму позові просив справу розглядати у його відсутності та підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у процесуальний спосіб, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки визнані поважними невідомі, але його неявка за даних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність на підставі зібраних доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. 24.03.2024\~року між\~ТОВ «Споживчий\~центр» та\~ [PERSON] укладено\~кредитний договір\~(оферти)\~№24.03.2024-100002765 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с.15-18) . Того ж\~дня,\~24.03.2024\~за допомогою\~одноразового ідентифікатора\~відповідач підписав\~заявку до\~кредитного договору\~ №24.03.2024-100002765, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився за посиланням https:/sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с. 18-19). За умовами\~заявки до\~кредитного договору\~ №24.03.2024-100002765 відповідачу надано кредит на таких умовах: 1. дата надання/видачі кредиту - 24.03.2024 р. року; 2. сума кредиту - 4 000 грн.; 3. строк, на який надається кредит - 42 днів з дати його надання; 4. дата повернення (виплати) кредиту - 04.05.2024 р. 12 лютого 2024 року перераховано позичальнику на його платіжну картку позику у сумі 4 000 грн, що підтверджується електронним чеком про електронний переказ коштів, сформованим платіжним сервісом «Приват Банк», системою LiqPay (а.с. 12). Зі змісту довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №24.03.2024-100002765 вбачається, що заборгованість відповідача складає: 4 000 грн основний борг, 3920 грн проценти за період з 24 березня 2024 року по 4 травня 2024 року (а.с. 11). Судом встановлено,\~що відповідач\~не надавав\~своєчасно банку\~грошові кошти\~для погашення\~заборгованості за\~кредитом відсотками,\~а також\~іншими витратами\~відповідно до\~умов договору,\~що має\~відображення у\~розрахунку заборгованості\~за договором,\~а саме\~у зв`язку\~з зазначеними\~порушеннями зобов`язань\~за кредитним\~договором та\~з урахуванням\~внесених коштів\~на погашення\~заборгованості у\~відповідача утворилась\~заборгованість за\~Договором \~№24.03.2024-100002765\~складає \~7920\~грн. (а.с.11 ). Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного №24.03.2024-100002765 пройдено ідентифікацію шляхом використання системи Bank ID Національного банку. Під час ідентифікації позичальника [PERSON] з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. (а.с.15-20). Причиною спору стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та умовами кредитного договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. ч. 7,12 ст.11 вказаного Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з позицією Верховного Суду, котра закріплена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі №754/17518/15-ц, провадження, №61-17132св18, у статті 629 Цивільного кодексу України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору.Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі №355/385/17. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №404/502/18 провадження №61-8449св19 від 23 березня 2020 року, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір. Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідач висловив свою згоду з вищевказаним кредитним договором та доданими до нього документами в електронному вигляді шляхом застосування клієнтом та Банком електронного цифрового підпису. Укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору (оферти) в електронній формі відповідає приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач під час укладення кредитного договору пройшов ідентифікацію шляхом використання Системи Ваnk ID Національного банку. Під час ідентифікації відповідача з документів створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. Згідно ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» - електронна ідентифікація-процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. Ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи. Стаття 14 вищезазначеного закону передбачає, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України. Згідно частини 3 «Порядок використання Системи ВаnkID Національного банку, права та обов`язки суб`єктів взаємовідносин у Системі ВаnkID Національного банку» - учасниками процесу взаємодії в Системі ВаnkID Національного банку є: користувачі та абоненти. Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» являється абонентом Системи ВаnkID Національного банку з 26 жовтня 2020 року (скрін з сайту https://bank.gov.ua )(а.с.20). Відповідачем 24.03.2024 року електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 4 000 грн., а отже акцептовано умови Договору. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Суму заборгованості відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано, як і не надано суду доказів належного виконання договірних зобов`язань. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, оскільки як встановлено, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем по кредитному договору. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність у задоволенні заявлених вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 422грн. 40коп.

Outcome: approved