Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Хмарук\~Ю.М. зверталась в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру. Заочним рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 02.12.2024 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру задоволено. Визначено частки у праві спільної сумісної власності на 2/5 частки квартири, що розташована за адресою : [ADDRESS] - [PERSON] у розмірі 2/15 частки, [PERSON] у розмірі 2/15 частки, [PERSON] у розмірі 2/15 частки. Представник позивача\~ [PERSON] \~ -\~адвокат Хмарук\~Ю.М. звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання про стягнення судових витрат з відповідачів [PERSON] та [PERSON] по 605,60 грн. судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі по 2 000 грн. з кожного, понесених позивачем [PERSON] при зверненні до суду з вищевказаним позовом. Відповідно до ч.4\~ст.270\~ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. З огляду на те, що до заяви про ухвалення додаткового рішення будь-яких нових доказів суду не подавалось, суд не вбачає підстав для виклику в судове засідання учасників справи. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, прийшов до висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі з наступних підстав. Згідно ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат. Встановлено, що судом при ухваленні рішення від 02.12.2024 року не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат, а саме судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення встановлюються законом. Відповідно до ч.3 ст.141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Хмарук Ю.М. в позовній заяві наданий попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, згідно якого понесені позивачем судові витрати складаються зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн. та 4 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Згідно платіжної інструкції від 02.07.2024 року № 0.0.3739299882.1 представником позивача - адвокатом Хмарук Ю.М. від імені позивача сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про визначення\~часток у\~праві спільної\~сумісної власності\~на квартиру у розмірі 1 211,20 грн. Беручи до уваги, що позов було задоволено повністю, а відтак відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають до\~стягнення понесені\~позивачем при\~зверненні до\~суду з\~вищевказаним позовом\~витрати зі\~сплати судового\~збору у\~розмірі по\~605,60\~ грн. з кожного. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2 ст.246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так,\~на підтвердження\~здійснених витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~представником позивача\~до позовної\~заяви додано\~договір про\~надання правничої\~допомоги від\~26.06.2024р.,\~укладений між\~адвокатським бюро\~"Юлії\~Хмарук"\~в особі\~керуючої бюро\~Хмарук Ю.М.\~та [PERSON] .\~Згідно п.1.1\~даного договору клієнт [PERSON] доручає, а АБ «Юлії Хмарук» приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу з приводу визначення частки у праві спільної сумісної власності на 2/5 квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.4.1 договору гонорар бюро за надання послуг за цим договором (збирання доказів, складення позовної заяви та представництво в суді першої інстанції) становить 4 000 грн. \~ \~ \~ \~Як вбачається з банківської квитанції від 02.07.2024 р., [PERSON] сплатив на рахунок АБ «Юлії Хмарук» грошові кошти в розмірі 4 000 грн. Призначення платежу: оплата послуг адвоката згідно договору від 26.06.2024 року. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 26.06.2024 року, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціну позову та (або) значення справи для сторони, а також задоволення позовних вимог, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які поніс позивач, підлягають до задоволення, а саме з відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] по 2 000 грн. витрат на правову допомогу з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved