Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

У вересні 2023 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , на їх користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 07 жовтня 2011 року в розмірі 31240,33 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25255,57 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 5984,76 грн., а також судові витрати по справі у розмірі 2684,00 грн. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується повернутим на адресу суду поштовим відправленням №0600943792612 з позначкою «за закінченням терміну зберігання» та довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber», відзив на позовну заяву не подавав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що згідно заяви №б/н від 07 жовтня 2011 року, [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, Договору, [PERSON] при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 17000,00 грн. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 25000,00 грн. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.12.3. погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі Договору. Таким чином, позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати кошти з рахунку Клієнта у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів, у межах платіжного ліміту рахунку. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 07 жовтня 2011 року станом на 23 серпня 2023 року у [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 31240,33 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25255,57 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 5984,76 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі 31240,33 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved