Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 листопада 2021 року по 01 березня 2024 року в сумі 18966 грн. 91 коп., які отримані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 22 липня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В подальшому ухвалою суду від 09 грудня 2024 року за заявою представника позивача позов залишено без розгляду в частині позовних вимог до [PERSON] . Також позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій, посилаючись на часткову сплату відповідачами заборгованості, він просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за період з 01 листопада 2021 року по 01 жовтня 2024 року в сумі 16486 грн. 89 коп. Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзиву на позов відповідачі не подали. \~ \~ \~ \~ Інших заяв або клопотань сторони суду не подавали. В судове засідання представник позивача Сакун А.С. не з`явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні факт заборгованості за послуги теплопостачання визнали, але вважають, що розмір заборгованості є меншим, ніж обраховано позивачем. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу з відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Заслухавши відповідачів [PERSON] , [PERSON] , дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання, які надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Між сторонами склались правовідносини з надання послуг теплопостачання, в яких одна сторона зобов`язана надавати другій стороні послуги теплопостачання, а друга зобов`язана своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування послугами. Взаємовідносини між сторонами врегульовано індивідуальним договором про надання послуг. Індивідуальні договори, що є публічними договорами приєднання, та набули чинності з 01 листопада 2021 року, встановлюють порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води (далі - Договір), текст яких розміщений на офіційному сайті підприємства http://te.pl.ua. Згідно пункту 5 Договору позивач взяв на себе зобов`язання надавати комунальні послуги в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Цьому обов`язку кореспондує і обов`язок споживача оплачувати надані послуги своєчасно та в повному обсязі. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюються у відповідності до встановлених тарифів, які: - введені в дію з 01 листопада 2021 року постановою НКРЕКП від 30.11.2020 № 2269 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»; - введені в дію з 01 листопада 2021 року рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 № 286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які були застосовані до споживачів категорії «населення» після завершення опалювального сезону 2021-2022, тобто з 01 травня 2022 року; - введені в дію з 01 жовтня 2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТЕ «Полтаватеплоенерго». Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства: http://te.pl.ua/tarifi/tarifi-dlya-potreb-naselennya/. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 та 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до\~ч.1\~та 5\~ст.\~22\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Діючи в правовідносинах належним чином, відповідачі мали оплачувати одержані ними послуги згідно затверджених тарифів. Як встановлено судом, відповідачі у період з 01 листопада 2021 року по 01 березня 2024 року отримані послуги теплопостачання в повному обсязі не оплатили. У зв`язку з цим за цей період виникла заборгованість в сумі 18966 грн. 91 коп. Після звернення позивача з позовом до суду відповідача частково сплатили заборгованість, у зв`язку з чим станом на 01 жовтня 2024 року її розмір становив 16486 грн. 89 коп. Дана сума заборгованості нарахована позивачем відповідно до затверджених тарифів. При цьому суд відхиляє посилання відповідачів на те, що ними влітку, коли опалення відсутнє, сплачено кошти, які позивачем враховано як передоплату. Вважають, що ці платежі необхідно врахувати в оплату заборгованості. Як вбачається з розрахунку заборгованості, в період з квітня 2024 року по жовтень 2024 року позивачем відповідачам нараховано умовно-постійна частина плати в розмірі по 492,22 грн. щомісячно та плата за абонентське обслуговування у розмірі 29,38 щомісяця. А всього в цей період щомісячно нараховано по 521,60 грн. Зазначене в повній мірі відповідає вимогам Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого Постановою НКРЕКП 25.06.2019 № 1174, якою передбачено нарахування як умовно-змінної частини двоставкового тарифу на теплову енергію, так і умовно-постійної частини двоставкового тарифу на теплову енергію - абонентської плати за одиницю. Нарахування позивачем умовно-постійної частини двоставкового тарифу не є передоплатою, а є самостійною складовою тарифу. Тому позивачем доведено, що станом на 01 жовтня 2024 року розмір заборгованості становив 16486 грн. 89 коп. Після здійснення позивачем розрахунку заборгованості, у період з 01 листопада 2024 року по день розгляду справи відповідачами в рахунок погашення боргу сплачено ще 2000 грн. в рахунок погашення заборгованості, що підтверджується долученими до справи банківськими квитанціями. Таким чином станом на 01 листопада 2024 року з врахуванням проведених оплат розмір заборгованості становить 14486 грн. 89 коп. (16486 грн. 89 коп. 2000 грн.), який необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягало б до стягнення по 1514 грн. 00 коп. з кожного. Але, як встановлено судом, відповідач [PERSON] на підставі п. 9 ч. 1 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач [PERSON] на підставі п. 9 ч. 1 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена. Оскільки відповідач [PERSON] від сплати судового збору звільнена, позивачу необхідно компенсувати понесені ним судові витрати за рахунок держави, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1514,00 грн пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.

Outcome: partial