Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

В травні 2024р. позивачка [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси, з позовом до відповідача ТОВ «Хіллс Інвест», в якому просила суд: - стягнути з відповідача на користь позивачки за Додатковою угодою № 1/НІ до договору № СМІ/-1/192 від 29.04.2021 р. купівлі-продажу майнових прав суму основного боргу у розмірі 228 804,15 грн., 3,0 % річних за порушення виконання основного зобов`язання у розмірі 20018,54 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 110301,18 грн. - стягнути з відповідача на користь позивачки за Додатковою угодою № 1/НІ до договору № СМІ/АМ/9/11 від 29.04.2021 р. купівлі-продажу майнових прав суму основного боргу у розмірі 142333,32 грн., 3,0 % річних за прострочення виконання основного зобов`язання у розмірі 7206,20 грн. та інфляційне збільшення у розмірі 48536,75 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 09 квітня 2015р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Продавець) та позивачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) (Покупець) було укладено Договір № СМІ/01/192 про купівлю-продаж майнових прав (далі по тексту - Основний договір). Предметом даного Договору виступали майнові права на Об`єкт нерухомості трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 102,36 кв.м. Зобов`язання за Основним договором позивач виконала, вартість майнових прав у розмірі 1138565 грн. сплатила. 29 квітня 2021р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Попередній Продавець), ТОВ «Хіллс Інвест» (Новий Продавець) та [PERSON] (Покупець) було укладено трьохсторонній Договір № SMI-HI-S1/192-3 про зміну сторони у зобов`язанні. 29 квітня 2021р. між відповідачем та позивачкою було укладено Додаткову угоду № 1/НІ до договору № СМІ/01/192 купівлі-продажу майнових прав, згідно з п. 1, 2 та 3 якої Сторони вирішили розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав (у новій редакції) № CMI/01/192 від 29 квітня 2021р. Сторони домовились, що Продавець зобов`язується повернути Покупцю грошові кошти, зараховані відповідно до умов договору про заміну сторони у зобов`язанні № SMI-HI-S1/192-3 від 29 квітня 2021р., у розмірі 1138565,0 грн., включаючи ПДВ- 20%, за графіком з 20 травня 2021р. до 20 жовтня 2021р. В порушення підписаної сторонами угоди відповідач не повернув позивачці грошові кошти у повному обсязі. Станом на 27 квітня 2023р. відповідач повернув [PERSON] грошові кошти у розмірі 909760,85 грн., залишок не повернутої суми складав 228804,15 грн. У зв`язку з порушенням зобов`язань, позивачка просила стягнути з відповідача борг в сумі 228804,15 грн., 3,0 % річних за прострочення виконання основного зобов`язання за період з 20 травня 2021р. по 27 квітня 2023р. в розмірі 20018,54 грн. та інфляційне збільшення за період прострочення платежу - 110301,18 грн. Також, 21 квітня 2015 р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Продавець) та [PERSON] (Покупець) було укладено Договір № СМІ/Ам/9/11 про купівлю-продаж майнових прав (далі по тексту - Основний договір) на об`єкт нерухомості паркомісце № 202, яке розміщене за адресою [ADDRESS] , загальною площею 13,75 кв.м. Позивачка оплатила вартість майнових прав нерухомості в розмірі 170800,0 грн. 29 квітня 2021р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Попередній Продавець), ТОВ «Хіллс Інвест» (Новий Продавець) та [PERSON] (Покупець) було укладено трьохсторонній Договір № SMI-HI-S/АМ/9/11 про зміну сторони у зобов`язанні. 29 квітня 2021р. між відповідачем та позивачкою було укладено Додаткову угоду № 1/НІ до договору № СМІ/Ам/9/11 купівлі-продажу майнових прав, про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав (у новій редакції) № СМІ/Ам/9/11 від 29 квітня 2021р. та повернення Покупцю грошових коштів у розмірі 170800,0 за визначеним графіком з 20 травня 2021р. по 20 жовтня 2021р. Станом на 27 квітня 2023р. відповідач повернув позивачці грошові кошти у розмірі 28466,68 грн., залишок не повернутих коштів складав 142333,32 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору позивач просила стягнути борг в сумі 142333,32 грн., а також 3% річних за прострочення виконання основного зобов`язання за період з 20 травня 2021р. по 30 березня 2023р. у розмірі 7206,20 грн., а також з інфляційне збільшення за період прострочення платежу - 48536,75 грн. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023р. матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2023р. визначено головуючого суддю Волошина В.О. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 02 січня 2024р. на адресу суду надійшла заява сторони позивача про зменшення позовних вимог від 27 грудня 2023р., у зв`язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості за Додатковою угодою № 1/НІ до договору № СМІ/01/192 купівлі-продажу майнових прав. 08 лютого 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що об`єкт будівництва на [ADDRESS] був однією з вагомих міських недобудов, самостійно завершити будівництво ТОВ «Парк Хіллс» не міг, тому залучив ТОВ «Хіллс Інвест». Це стало підставою для укладення відповідних угод, а саме: 29 квітня 2021р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Попередній Продавець), відповідачем (Новий Продавець) та позивачкою (Покупець) було укладено трьохсторонній Договір № SMI-HI-S1/192-3 про зміну сторони у зобов`язанні. 29 квітня 2021р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Попередній Продавець), відповідачем (Новий Продавець) та позивачкою (Покупець) було укладено трьохсторонній Договір № SMI-HI-S/АМ/9/11 про зміну сторони у зобов`язанні. Крім того, 29 квітня 2021р. між відповідачем та позивачкою було укладено Додаткову угоду № 1/НІ до договору № СМІ/01/192 купівлі-продажу майнових прав, згідно з якою Сторони вирішили розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав (у новій редакції) №CMI/01/192 від 29 квітня 2021р. та домовились, що Продавець зобов`язується повернути Покупцю грошові кошти, зараховані відповідно до умов договору про заміну сторони у зобов`язанні № SMI-HI-S1/192-3 від 29 квітня 2021р., у розмірі 1138565,0 грн., включаючи ПДВ- 20%, за графіком з 20 травня 2021р. до 20 жовтня 2021р. 29 квітня 2021р. між відповідачем та позивачкою було укладено Додаткову угоду № 1/НІ до договору № СМІ/Ам/9/11 купівлі-продажу майнових прав, згідно з якою Сторони вирішили розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав (у новій редакції) № СМІ/Ам/9/11 від 29 квітня 2021р. та повернення Покупцю грошових коштів у розмірі 170800,0 грн. за визначеним графіком з 20 травня 2021р. по 20 жовтня 2021р. Кошти, які передбачені угодами, відповідач повертав позивачці по можливості, на момент подання відзиву на позов залишок не повернутої суми згідно Додаткової угоди № 1/НІ до договору № СМІ/01/192 складає 117804,15 грн., Додаткової угоди № 1/НІ до договору № СМІ/Ам/9/11 складає 142333,32 грн. Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку порушенням зобов`язань, відповідач вважає безпідставними, посилаючись на положення ст. 617 ЦК України, повідомлення Торгово-промислової палати України, яке розміщене 28 лютого 2022р. на сайті Торгово-промислової палати України щодо настання форс-мажорних обставин у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що звільняє їх від відповідальності за порушення зобов`язань. 15 лютого 2024р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наголошуючи, про безпідставність тверджень відповідача, обґрунтовуючи тим, що умови щодо викупу у 2021р. майнових прав на ці об`єкти нерухомого майна, запропонував відповідач. Придбання майнових прав здійснювалося за вартістю придбання у 2014р. без перерахунку відповідно до курсу долара США на день продажу. Вартість майнових прав позивачки мала бути перерахована протягом 6 місяців, водночас майнові права переходили у власність забудовника з дня укладення Договору. Ця угода є власним комерційним розрахунком відповідача, також і щодо ризиків настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших дій. Щодо настання форс-мажорних обставин, позивачка послалася на відсутність підстав застосування положень ст. 617 ЦК України, відсутність доказів отримання відповідного сертифіката Торгово-промисловою палатою України про форс-мажорні обставини, які мали місце до конкретних договорів, укладених саме з позивачкою. Заперечення на відповідь на відзив стороною відповідача не подавались. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2024р. було закрито підготовче засідання на призначено справу до судового розгляду по суті. 05 грудня 2024р. стороною позивача було подано до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, у зв`язку з сплатою відповідачем основної суми боргу по укладеним додатковим угодам та залишено без змін позовні вимоги у частині стягнення грошових коштів у зв`язку з простроченням виконання основного зобов`язання - 3% річних та інфляційного збільшення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024р. провадження по справі, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу за Додатковою угодою № 1/НІ до договору № СМІ/01/192 від 29 квітня 2021р. купівлі-продажу майнових прав у розмірі 117804,15 грн. та суми основного боргу за Додатковою угодою № 1/НІ до договору № СМІ/АМ/9/11 від 29 квітня 2021р. купівлі-продажу майнових прав у розмірі 142333,32 грн. було закрито, на підставі п. 4) ч. 1 ст. 255 ЦПК України. В судові засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав наведених у позові, просила суд позов задовольнити, наголошуючи, що сторона відповідача тривалий час користувалася сумами коштів, які були сплачені нею на виконання вищезазначених договорів, при цьому сторона відповідача успішно здійснює господарську діяльність. Представник відповідача проти позову заперечила, з підстав наведених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, що 09 квітня 2015р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Продавець) та позивачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) (Покупець) було укладено Договір № СМІ/01/192 про купівлю-продаж майнових прав. Предметом даного Договору є майнові права на Об`єкт нерухомості трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 102,36 кв.м. Вартість майнових прав позивач сплатила у повному обсязі, в розмірі 1138565,0 грн. 29 квітня 2021р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Попередній Продавець), відповідачем (Новий Продавець) та позивачкою (Покупець) було укладено трьохсторонній Договір № SMI-HI-S1/192-3 про зміну сторони у зобов`язанні, згідно умов якого Попередній Продавець передає, а Новий Продавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав № СМІ/01/192 від 09 квітня 2015р., укладеним між Покупцем та Попереднім Продавцем (п. 1 Договору). Відповідно до п. 3 цього Договору сторони підтверджують та погоджують, що на виконання зобов`язань за Основним договором Покупець до дати підписання цього Договору сплатив Попередньому Продавцю грошові кошти в розмірі 1138565,0 грн., у тому числі ПДВ 20 %. 29 квітня 2021р. між відповідачем та позивачкою було укладено Додатковий договір № SMI-HI-S1/192-3 про внесення змін і доповнень до договору купівлі-продажу майнових прав № СМІ/01/192 від 09 квітня 2015р., згідно з умовами якого сторони дійшли згоди внести зміни та доповнення в Основний договір та викласти його в новій редакції (п. 1 Договору). Також 29 квітня 2021р. між відповідачем та позивачкою було укладено Додаткову угоду № 1/НІ до договору № СМІ/01/192 купівлі-продажу майнових прав, згідно з п. 1, 2 та 3 якої Сторони вирішили розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав (у новій редакції) № CMI/01/192 від 29 квітня 2021р. Сторони Договору домовились, що Продавець зобов`язується повернути Покупцю грошові кошти, зараховані відповідно до умов договору про заміну сторони у зобов`язанні № SMI-HI-S1/192-3 від 29 квітня 2021р., у розмірі 1138565,0 грн., включаючи ПДВ- 20%, за визначеним Договором графіком з 20 травня 2021р. по 20 жовтня 2021р. з щомісячними платежами у розмірі 189760,85 грн., включаючи ПДВ-20%, З моменту набрання чинності цією Додатковою угодою Покупець остаточно втрачає майнові права на Об`єкт нерухомості, визначений п. 2.2 Договору, та має право вимоги від Продавця виключно щодо грошових коштів, визначених п. 2 цiєi Додаткової угоди. Дана угода набирає сили з моменту її підписання (п. 3 Угоди). Отже, за умовами договору відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити повний розрахунок за Додатковою угодою до 20 жовтня 2021р. Судом встановлено, що в порушення підписаної сторонами угоди відповідач не повернув позивачці у визначені сторонами строки у повному обсязі зазначену грошову суму. Заборгованість на день звернення до суду становила 228804,15 грн. Звертаючись до суду з вказаним позовом, з урахуванням поданих заяв про зменшення позовних вимог, відмови від частини позовних вимог, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання передбаченого Додатковою угодою № 1/НІ до договору № СМІ/01/192 купівлі-продажу майнових прав, позивачка просила стягнути з відповідача 3,0 % річних за прострочення виконання основного зобов`язання за період з 20 травня 2021р. по 27 квітня 2023р. в розмірі 20018,54 грн. та інфляційне збільшення за період прострочення платежу - 110301,18 грн. 21 квітня 2015р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Продавець) та позивачкою [PERSON] (Покупець) було укладено Договір № СМІ/Ам/9/11 про купівлю-продаж майнових прав (далі Основний договір), предметом якого були майнові права на об`єкт нерухомості паркомісце № 202, яке розміщене за адресою [ADDRESS] , загальною площею 13,75 кв.м. Позивачка взяті на себе зобов`язання за договором виконала у повному обсязі, оплатила 100% вартості об`єкта нерухомості, в розмірі 170800,0 грн. 29 квітня 2021р. між ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» (Попередній Продавець), відповідачем (Новий Продавець) та позивачкою (Покупець) було укладено трьохсторонній Договір № SMI-HI-S/АМ/9/11 про зміну сторони у зобов`язанні. Згідно умов вказаного Договору Попередній Продавець передає, а Новий Продавець приймає на себе зобов`язання щодо виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав № СМІ/Ам/9/11 від 21 квітня 2015р., укладеним між Покупцем та Попереднім Продавцем (п. 1 Договору). Відповідно до п. 3 цього Договору сторони підтверджують та погоджують, що на виконання зобов`язань за Основним договором Покупець до дати підписання цього Договору сплатив Попередньому Продавцю грошові кошти в розмірі 170800,0 грн., у тому числі ПДВ 20 %. 29 квітня 2021р. між відповідачем та позивачкою було укладено Додатковий договір № НІ-А-S/AM/9/11 про внесення змін і доповнень до договору купівлі-продажу майнових прав № СМІ/Ам/9/11 від 21 квітня 2015р., згідно з умовами якого сторони дійшли згоди внести зміни та доповнення в Основний договір та викласти його в новій редакції. Також, 29 квітня 2021р. між відповідачем та позивачкою було укладено Додаткову угоду № 1/НІ до договору № СМІ/Ам/9/11 купівлі-продажу майнових прав, згідно з умовами якої Сторони вирішили розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав (у новій редакції) № СМІ/Ам/9/11 від 29 квітня 2021р. та домовились, що Продавець зобов`язується повернути Покупцю грошові кошти, зараховані відповідно до умов договору про заміну сторони у зобов`язанні № SMI-HI-S/АМ/9/11 від 29 квітня 2021р., у розмірі 170800,0 грн., включаючи ПДВ - 20%, згідно графіку з 20 травня 2021р. по 20 жовтня 2021р. з щомісячними платежами у розмірі 28466,68 грн., включаючи ПДВ-20%. З моменту набрання чинності цією Додатковою угодою Покупець остаточно втрачає майнові права на Об`єкт нерухомості, визначений п. 2.2 Договору, та має право вимоги від Продавця виключно щодо грошових коштів, визначених п. 2 цiєi Додаткової угоди. Дана угода набирає сили з моменту її підписання (п. 3 Угоди). Отже, за умовами угоди, суд приходить до висновку, що відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити повний розрахунок з позивачкою за Додатковою угодою до 20 жовтня 2021р., при цьому в судовому засіданні представники сторін не заперечували цього факту. Звертаючись до суду з вказаним позовом, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання передбаченого Додатковою угодою № 1/НІ до договору № СМІ/Ам/9/11 купівлі-продажу майнових прав, позивач також просила суд стягнути з відповідача 3,0 % річних за прострочення виконання основного зобов`язання за період з 20 травня 2021р. по 30 березня 2023р., у розмірі 7206,20 грн., а також з інфляційне збільшення за період прострочення платежу - 48536,75 грн. Судом встановлено, що 30 березня 2023р. позивачка зверталась в досудовому порядку з претензією до відповідача про сплату суми заборгованості. 05 травня 2023р. відповідач направив відповідь на претензію, повідомивши позивачку про намір погашення заборгованості. Після відкриття провадження по справі, під час судового розгляду відповідач виплатив позивачці суму основного боргу, у зв`язку з чим нею було подано відповідну заяву про часткову відмову від позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши наданий стороною позивача розрахунок 3,0 % річних та інфляційних втрат, враховуючи те, що протягом всього часу розгляду справи суді стороною відповідача цей розрахунок не було поставлено під сумнів, і не доведено його невірність, суд дійшов висновку, що у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань з нього підлягає стягненню на користь позивачки 3,0% річних у розмірі 20018,54 грн., інфляційне збільшення у розмірі 110301,18 грн. за порушення виконання основного зобов`язання за Додатковою угодою № 1/НІ до договору №СМІ/01/192 від 29 квітня 2021р. купівлі-продажу майнових прав; 3,0 % річних у розмірі 7206,2 грн.; інфляційне збільшення у розмірі 48536,75 грн. за прострочення виконання основного зобов`язання за Додатковою угодою №1/НІ до договору №СМІ/АМ/9/11 від 29 квітня 2021р. купівлі-продажу майнових прав. Доводи сторони відповідача наведені у відзиві на позов щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за вказаними договорами, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин судом оцінюються критично, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. У пункті 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 2 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»). Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат, виданий у порядку та на підставі ст. 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні». Лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022р. є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому відповідач не був позбавлений можливості звертатися до Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних палат за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом Торгово-промислової палати України від 18 грудня 2014р., саме за спірними зобов`язаннями. Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. Наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов Договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023р. у справі № 910/8580/22. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022р. у справі № 910/15264/21 наведено, що саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору». Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано до суду належні та допустимі докази неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок форс-мажорних обставин, а також доказів інформування позивача про характер обставин, що виникли, і причинний зв`язок між такими обставинами та невиконанням зобов`язань за договором. Сам по собі факт не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення взятих на себе обов`язків. Також суд враховує ту обставину, що зобов`язання щодо повернення грошових коштів позивачці, згідно укладених між сторонами угод у відповідача виникло і мало бути виконано до початку повномасштабної збройної агресії рф проти України. Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). При прийнятті рішення суд також враховує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя . Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 5572,37 грн.

Outcome: approved