Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Буринської міської ради Сумської області про визнання права власності на земельну ділянки в порядку спадкування за законом та встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу особі, який мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка проживала у с. Михайлівка Буринського району Сумської області разом з ним. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майне, до складу якої входить, в тому числі, земельна ділянка площею 2,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001477, який за життя втрачений [PERSON] . Він є спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті матері шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, йому листом було роз`яснено щодо унеможливлення спадкування, оскільки оригінал вищезазначеного державного акту на земельну ділянку було втрачено та присутні розбіжності у написанні прізвища спадкодавця, оскільки у свідоцтві про смерть її прізвище зазначене « [PERSON] », а у правовстановлюючому документі на земельну ділянку прізвище зазначене « [PERSON] ». На підставі викладеного, просив встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001477 від 29.03.2002 року, виданого на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 22.03.2002 №69, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №541 на ім`я [PERSON] .. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,5751 га, кадастровий номер 5920984600:05:001:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, що належала померлій [INFO] в с. Михайлівка Бкринського (на теперішній час Конотопського) району Сумської області [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001477. Ухвалою Буринського районного суду Сумської від 15.10.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської від 18.11.2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду. Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] подав до суду заяву в якій просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю. Від представника відповідача Буринської міської ради Сумської області Дериземлі В.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він також зазначив, що за наявності підстав для задоволення позову, встановлених судом, Буринська міська рада, як відповідач не заперечує. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копіями повторних свідоцтв про народження та смерть (а.с.6, 9). Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 2,58 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Михайлівської сільської ради, та належала [PERSON] відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №001477, виданого на ім`я « [PERSON] » 29.03.2002 року на підставі розпорядження голови Буринської районної державної адміністрації від 22.03.2002 р. №63 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №541 (а.с.8). Відповідно довідки Михайлівського старостинського округу Буринської міської ради Сумської області №132 від 15.04.2024 року, [PERSON] , 1928 року народження, яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і була постійним жителем села. Згідно рішення Першої сесії Восьмого скликання Буринської міської ради від 07.03.2023 р. «Про перейменування вулиць та провулків в населених пунктах Буринської територіальної громади» було перейменовано вул. Ватутіна на вул. Деркачівську. Після її смерті залишилось спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] Михайлівською сільською радою Буринського району Сумської області не посвідчувався. На день смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований та проживав син [PERSON] 1952 року народження (а.с.7). Згідно витягів\~зі Спадкового\~реєстру спадкові справи після смерті [PERSON] не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.11, 12). З метою оформлення спадщини, а саме земельної ділянки відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія СМ №001477, розташованої на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області, розміром 2,58 га, виданого на підставі розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 22.03.2002 №63 на ім`я « [PERSON] » після померлої [INFO] [PERSON] , [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Головенської Л.В., однак отримав письмове роз`яснення, що нотаріус позбавлений можливості видати йому Свідоцтво про право на спадщину, оскільки державний акт на право приватної власності на землю серія СМ №001477, відсутній та маються розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у вищезазначеному державному акті « [PERSON] » та у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Відповідно ст.315 ЦПК України, спадкодавець має право звернутися до суду для встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу особі (а.с.10). Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). У п.23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2009\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено,\~що свідоцтво\~про право\~на спадщину\~видається за\~письмовою заявою\~спадкоємців,\~які \~прийняли спадщину\~в порядку,\~установленому цивільним\~законодавством.\~За наявності\~ умов\~ для\~ одержання\~ в\~нотаріальній \~конторі \~свідоцтва \~про право\~на спадщину\~вимоги про\~визнання права\~на спадщину\~судовому розглядові\~не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Листом Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №1384/36-24 від 27.09.2024 [PERSON] повідомлено про те, що Інструкція про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43 (втратила чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 №404) не передбачала внесення змін до державних актів (а.с.19). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.09.2024 року вбачається, що земельна ділянка, площею 2,5751 га, кадастровий номер 5920984600:05:001:0026 була зареєстрована 31.05.2017 року та власником вказаної земельної ділянки значиться [PERSON] (а.с.13-18). Відповідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, а саме земельної ділянки для ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~площею 25751,00\~кв.м, кадастровий номер 5920984600:05:001:0026, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Буринського району Сумської області оціночна вартість об`єкта оцінки складає 74725,74 грн. (а.с.20-21). Враховуючи викладене, оскільки дослідженими судом доказами встановлено факт належності правовстановлюючого документа особі та що зазначена земельна ділянка належала спадкодавцю, однак позивач, яка прийняв спадщину, не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved