Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, звернулвся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача надміру виплачену державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства у розмірі 2100,00 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що на обліку в Департаметі соціального захисту населення знаходиться особова справа №604649 по призначенню державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 14.09.2016 року [PERSON] звернувся до УСЗН ЗМР по Вознесенівському району для оформлення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства ІІІ групи. Ним було заповнено заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг 07.10.2016 [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства на період з 28.06.2016 по 30.09.2017 року (по дату, до якої встановлена інвалідність відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертною комісією) у сумі 1130,00 грн. щомісячно. Після призначення державної соціальної допомоги [PERSON] управлінням декілька разів проводились автоматичні перерахунки розміру виплати у зв`язку з підвищенням рівня прожиткового мінімуму. В подальшому у 2017,2019,2020 та 2021 роках Медико-соціальною експертною комісією надсилались до управління виписки з актів огляду меко-соціальною експертною комісією [PERSON] , якими підтверджувалась група інвалідності на визначений термін. На підставі цього управлінням без особистого звернення особи проводились призначення та подовження строку виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства [PERSON] 08.09.2022 року управлінням отримано від Вознесенівської МСЕК довідку №10 про невизнання інвалідом, в якій зазначено, що « [PERSON] , [INFO] , оглядався 18.08.2022 року Вознесенівською МСЕК і за результатами не визнаний інвалідом». У зв`язку з отриманням управлінням довідки на [PERSON] 08.09.2022 року (виплата допомоги за поточний місяць проводиться на початку місяця), виникла переплата державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства [PERSON] за вересень 2022 року у розмір 2100,00 грн. 28.11.2022 року за вих.№03-06/3428 Відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Управління намагалося вирішити цей спір з Відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до Відповідача, однак повідомлення повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги залишились без реагування, в добровільному порядку надмірно нараховані кошти Відповідачем не повернуті. Ухвалою суду від 02 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця реєстрації, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. За правилами п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судові повістки, які направлялися судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулися до суду, як неотримані відповідачем із зазначенням у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Закон України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю»\~відповідно до\~Конституції України\~гарантує особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму. Право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років (абз. 1\~ст. 1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю») Судом встановлено, що [PERSON] перебував на обліку в Управлінні як отримувач допомоги інвалідам з дитинства ІІІ групи з 2016 року. 14.09.2016 до Управління соціального захисту населення по Вознесенівському району звернувся відповідач із заявою про оформлення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства ІІІ групи, разом із заявою додано документи, що дають право на одержання допомоги. Рішенням управління [PERSON] призначено державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства на період з 28.06.2016 по дату, до якої встановлена інвалідність відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертною комісією, а саме 30.09.2017 року, у сумі 1130,00 грн. щомісячно. Після призначення державної соціальної допомоги [PERSON] управлінням декілька разів проводились автоматичні перерахунки розміру виплати у зв`язку з підвищенням рівня прожиткового мінімуму. В подальшому у 2017, 2019, 2020 та 2021 роках Медико-соціальною експертною комісією надсилались до управління виписки з актів огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] , якими підтверджувалась група інвалідності на визначений термін. На підставі цього управлінням без особистого звернення особи проводились призначення та подовження строку виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства [PERSON] . Відповідно до довідки Вознесенівської МСЕК №10 від 18.08.2022 року про невизнання інвалідом, зазначено, що « [PERSON] , [INFO] , оглядався 18.08.2022 року Вознесенівською МСЕК і за результатами не визнаний інвалідом». 08.09.2022 року Управління соціального захисту населення по Вознесенівському району отримало вище зазначену довідку, виплата допомоги за поточний місяць проводиться на початку місяця, у зв`язку виникла переплата державної соціальної допомоги особі з інвалідністю з дитинства [PERSON] за вересень 2022 року у розмір 2100,00 грн. Абзацом 5 п. 26 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 3\~лютого 2021\~р.\~№ 79 встановлено, якщо\~ отримувачем\~ приховано\~чи подано\~недостовірні дані\~або органом\~соціального захисту\~населення отримано\~інформацію про\~обставини,\~що вплинули\~на встановлення\~права на\~призначення державної\~соціальної допомоги,\~надбавки на\~догляд та\~визначення їх\~розміру,\~що призвело\~до надмірних\~виплат коштів,\~органи соціального\~захисту населення: визначають\~обсяг надміру\~виплачених коштів\~з місяця\~призначення державної\~соціальної допомоги,\~надбавки на\~догляд та\~встановлюють строки\~їх повернення\~залежно від\~матеріального стану\~отримувача; повідомляють отримувачу про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. За результатами огляду Вознесенівського МСЕК [PERSON] не визнаний інвалідом, за вересень 2022 року отримав переплату у розмірі 2100,00 грн., що підтверджується довідкою від 15.09.2022 року. Згідно п. 26 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 79, якщо отримувачем приховано чи подано недостовірні дані або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та визначення їх розміру, що призвело до надмірних виплат коштів, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги, надбавки на догляд та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану отримувача; повідомляють отримувачу про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Повідомленням від 28.11.2022 року, відповідача [PERSON] було повідомлено про відшкодування надміру виплачених коштів у розмірі 2100,00 грн. На теперішній час відповідачем не повернута сума переплати наданої допомоги. Пунктом 27 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 р. № 79, визначено, що надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги, надбавки на догляд повертаються: отримувачем самостійно; за згодою отримувача у повному обсязі за рахунок наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.1212ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1\~ст. 1215 ЦК України). Таким чином, грошові кошти у розмірі 2100,00 грн. є надміру нарахованими та отримані відповідачем без достатніх правових підстав, а відтак, вказана сума коштів в розумінні\~ст. 1212 ЦК України, є безпідставно набутим майном та підлягає поверненню позивачу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про доведеність належними, допустимими і достатніми доказами позовних вимог та задоволення їх в повному обсязі. На підставі ч. 1ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн, який, з урахуванням задоволлення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved