Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованої особи: заявниця просить встановити, що вона, [PERSON] , [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є рідною дочкою [PERSON] . У 2003 році її батько отримав паспорт громадянина України та змінив ім`я з [PERSON] на [PERSON] . [INFO] він помер. З метою отримання спадщини вона звернулася до нотаріуса, яка вказала на необхідність встановити факт родинних відносин, оскільки її по-батькові не збігається з іменем померлого. Встановлення факту родинних відносин їй необхідно для прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Додатково зазначила, що її батько у 2003 році змінив ім`я з [PERSON] на [PERSON] , оскільки по документах у нього були розбіжності в написанні імені. У копії ідентифікаційного коду за 2002 рік він зазначений як [PERSON] , а у копії ідентифікаційного коду від 2022 року він вже [PERSON] . Коли вона зверталась у нотаріальну контору, вона подавала актовий запис про зміну імені її батька, проте, як їй вказав нотаріус, пред`явлений документ не є підтвердженням того, що вона є дочкою покійною, тому рекомендував звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Представник заявниці - адвокат Білянський Н.С. підтримав позицію своєї довірительки, просив заяву задовольнити. Додатково зазначив, що встановлення родинних відносин необхідно [PERSON] для прийняття спадщини. У позасудовому порядку у його довірительки відсутня можливість встановити даний факт. Представник заінтересованої особи Долинської міської ради - в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому вказав, що міська рада не заперечує проти встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Розгляд справи просить проводити за відсутності представника Долинської міської ради (а.с. 31). Заяви та клопотання заявниці та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: суд на підставі ухвали від 12.11.2024 заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишив без руху та надав заявниці строк для усунення недоліків заяви. 18 листопада 2024 року представник заявниці подав клопотання про усунення недоліків та заяву про встановлення факту родинних відносин в уточненій редакції. Суд на підставі ухвали від 19.11.2024 відкрив провадження у справі та постановив розглядати її за правилами окремого провадження з викликом заявниці та заінтересованої особи. 12 грудня 2024 року представник заінтересованої особи подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Долинської міської ради, в якому міська рада не заперечила проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. 12 грудня 2024 року допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Фактичні обставини, які встановив суд: як зазначила заявниця, її батько мав путанину в документах у частині написання його імені? у зв`язку з його перекладом із російської на українську мову: Алексей - Олексій Олександр-Александр. Так, згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.02.1954, яке заповнене російською мовою, « [PERSON] » народився [INFO] (а.с. 15). Власником трудової книжки, яка була заповнена 15.08.1953, вказано « [PERSON] , 1934 р.н.» (а.с. 17). Військовий квиток [NUMBER] від 18.10.1963, який заповнений російською, виданий на ім`я « [PERSON] , [INFO] » (а.с. 16). Як убачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.1962, батьком [PERSON] , [INFO] , записано [PERSON] (а.с. 6). 29 березня 1982 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 5). Згідно із дублікатом картки фізичної особи платника податків від 01.11.2002, [PERSON] присвоєно ідентифікаційний код [NUMBER] . Дата внесення до Державного реєстру фізичних осіб 14.02.1997 (а.с. 8). Описані вище документи, дійсно, вказують на суперечності в написанні імені їх власника, що в свою чергу вплинуло на написання по-батькові його дочки. У 2003 році [PERSON] змінив ім`я [PERSON] на [PERSON] , що підтвердується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 00044693703 від 24.04.2024 (а.с. 13). Зміна імені підтверджується і довідкою № 27 (а.с. 14). Після зміни імені [PERSON] оформив паспорт серії [NUMBER] від 04.02.2003 та гірське посвідчення серії [NUMBER] від 20.08.2013 (а.с. 18). Ідентифікаційний код 1252201956, про який вказано вище з 25.05.2022 значиться за [PERSON] , [INFO] , на що вказує відповідна картка платника податків. Дата внесення до Державного реєстру фізичних осіб 14.02.1997 (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.12.2023 та лікарським свідоцтвом про смерть № 189 від 01.12.2023 (а.с. 10,11). Після його смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, у зв`язку з чим за її заявою була заведена спадкова справа № 78/2024, інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались, на що вказує повідомлення № 654/02-14 від 13.11.2024 (а.с. 28). Однак заявниця отримала повідомлення № 638/02-14 від 05.11.2024, в якому зазначено, що їй необхідно надати документи, які підтверджують родинний зв`язок, а саме те, що вона, [PERSON] , є дочкою [PERSON] (а.с. 12). В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є батьком її матері, незважаючи на те, що він [PERSON] , а його дочка у паспорті записана як [PERSON] . Діда завжди кликали [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] це її дідусь. Їй відомо, що він змінив ім`я з [PERSON] на [PERSON] . Вдома його завжди кликали [PERSON] . Таким чином, [PERSON] просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був її батьком. Установлення даного факту їй необхідно для прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, не має. Оцінка суду: суд, вислухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, взявши до уваги заяву заінтересованої особи, в якій остання не заперечила щодо встановлення факту родинних відносин, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на її обґрунтування, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з такого. Відповідно до змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, котрі мають право на спадщину, проте, не мають відповідних документів, котрі підтверджують кровний зв`язок із померлим, або у цих документах була допущена помилка, яку не можна виправити позасудовим шляхом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У п. 1 вищеназваної Постанови Пленуму ВС України роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Для заявниці встановлення факту родинних відносин породжує юридичні наслідки, оскільки вона зможе оформити спадщину після смерті батька. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації, відповідно до вказаного Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази. В ході судового розгляду на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що факт, а саме що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком [PERSON] . Вказане підтверджується показаннями свідків та вищеописаними письмовими доказами, з яких встановлено, що під час народження [PERSON] її батько ще іменувався як [PERSON] , а неправильність написання його імені в тому числі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пов`язана з неточністю його перекладу. Встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про право та чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) його встановлення. Його встановлення необхідне заявниці для реалізації спадкових прав. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину чи претендують на неї, не встановлено. З огляду на викладене, виходячи з інтересів заявниці щодо захисту її прав, зважаючи на те, що вона не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи суд вважає, що дану заяву слід задоволити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами та показаннями свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved