Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У листопаді 2023 року до суду звернулося АТ КБ «Приватбанк» (надалі Банк, Позивач) із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позову позивач зазначав, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав та подав заяву № б/н від 13.04.2007 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банком було відкрито кредитний рахунок, встановлено кредитний ліміт у розмірі 21\~600,00 грн., який у подальшому було зменшено. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позивач вказував, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 31.03.2023 року, має заборгованість у розмірі 37\~797,93 грн., з яких: 1636,36 грн. заборгованість за кредитом; 31\~693,37 грн. заборгованість за відсотками, 4062,32 грн. нарахована пеня та 405,29 грн. нарахована комісія. Розмір заявленого до стягнення боргу позивач визначив у розмірі 33\~858,01 грн., яка складається із: 1636,36 грн. заборгованість за кредитом; 31 693,37 грн. заборгованість за відсотками, 527,69 грн. заборгованість за пенею та комісією, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Ухвалою судді від 04 квітня 2024 року цивільну справу направлено для розгляду по суті до Кіровського районного суду м. Кіровограда за відомими місцем проживання відповідача. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2024 року матеріали позовної зави передані до Автозаводського районного суду м. Кременчука для розгляду по суті. Ухвалою судді від 17 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, залучено сторони до участі у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 103). 21 жовтня 2024 року до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Позивач просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість у розмірі 2909,55 грн., з яких: 1636,36 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 454,13 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 818,47 грн. заборгованість з пені, а також понесені позивачем судові витрати. У судове засідання представник АТ КБ «Приватбанк» не прибув. Просили справу розглядати без участі їх представника. Не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув з невідомих суду причин, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяв, клопотань до суду не подавав. Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивач у позовній заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані учасниками справи докази у їх сукупності, встановив наступне. 13 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та отримав кредитну картку. 17 липня 2020 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. До кредитного договору Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 37-47). Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» за договором, підписаним з [PERSON] , останньому 27.03.2007 року було видано картку «Універсальна» № [NUMBER] , з терміном дії 03/09 (а.с. 20). Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , старт карткового рахунку відбувся 27.03.2007 року, кредитний ліміт позичальнику встановлено 27.03.2007 року у розмірі 21 600,00 грн., який поступово був зменшений до 0 грн. 08.11.2019 року (а.с. 19). До заяви про зменшення розміру позовних вимог Банк додав розрахунок заборгованості станом на 01.10.2024 року, за яким, загальна заборгованість за наданим кредитом складає 2909,55 грн., з яких: 1636,36 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 454,13 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 818,47 грн. заборгованість з пені. Також, матеріали справи містять банківську виписку по рахунку [PERSON] за договором № б/н за період з 27.03.2007 року по 24.04.2023 року, з якої вбачається наявність заборгованості, а також, те, що відповідач користувався кредитною карткою, здійснював оплату за товари та послуги, а також здійснював повернення кредитних коштів позивачу. Всі ці дії свідчать про те, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними з частковим поверненням. Надані позивачем докази в підтвердження укладання кредитного договору між сторонами суд вважає належними та допустимими. Кредитний договір відповідачем недійсним не визнавався, [PERSON] користувався кредитними коштами протягом тривалого часу, договір ним частково виконувався, тобто вносилися платежі, що підтверджується розрахунком заборгованості, що в своїй сукупності вказує на наявність договірних відносин між сторонами та дійсність кредитного договору. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Як передбачено частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До матеріалів справи позивачем додано заяву [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписана ним особисто 21.04.2022 року. У даній заяві встановлені, зокрема, процентні ставки за користування кредитними картками, в тому числі і за карткою «Універсальна», виданою відповідачу, інші умови розрахунків та користування коштами в межах пільгового періоду та поза ним тощо. Згідно розрахунку заборгованості від 01.10.2024 року, відповідач нарахував позивачу проценти за користування кредитом 01.12.2023 року у розмірі 454,13 грн., які залишилися у такому розмірі і станом на 01.10.2024 року. На підставі оцінки усіх доказів у їх сукупності, зокрема, виписки по банківському рахунку, розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку про те, що банк в даному випадку підтвердив своє порушене право вимагати погашення виниклої заборгованості. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 13.07.2007 року, станом на 01.10.2024 року, заборгованість складає 2909,55 грн., з яких: 1636,36 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 454,13 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 818,47 грн. заборгованість з пені. Суд звертає увагу сторін у справі, що цивільне судочинство ґрунтується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, відповідачем жодним чином спростовано не було. Крім цього, доказів на підтвердження чи спростування обставини щодо не укладення договору матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг у вигляді відкриття кредитної лінії за заявою б/н від 13.04.2007 року, що виникла станом на 01.10.2024 року, у розмірі 2909,55 грн., з яких: 1636,36 грн. заборгованість за простроченим кредитом, 454,13 грн. заборгованість за простроченими відсотками та 818,47 грн. заборгованість з пені. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Враховуючи факт задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти у повернення сплаченого судового збору у зазначеному розмірі. Сторони у справі не подавали заяви щодо відшкодування інших судових витрат. Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів.

Outcome: approved