Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування після [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що він є спадкоємцем майна, що належало його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини увійшов житловий будинок [ADDRESS] . За життя мати заповіт не складала, інших спадкоємців, які прийняли спадщину, - немає. В установлений законом строк він прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та відсутністю державної реєстрації прав власності, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснив про необхідність вирішення питання в судовому порядку. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2023 року відкрито провадження за позовною заявою та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання з повідомленням її учасників про дату, час і місце його проведення. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.05.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача - Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області Д.Діхтяр подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника виконавчого комітету, відзиву на позовну заяву чи заперечень проти позову не висловлював. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється. Дослідивши доводи позовної заяви та додані до неї письмові докази, суд встановив наступне: Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Шелудьківка Зміївського району Харківської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серія [NUMBER] , виданим 11.12.2000 року Чугуївським РВ УМВС України в Харківській області (а.с. 4-5). Згідно Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 06.12.1962 року Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис про народження №89 від 06.12.1962 року, батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Батьки позивача в період з 14.01.1960 року по 03.12.1968 року перебували в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] та Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с. 8,9). [INFO] мати позивача [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 16.01.2023 року відділом Центру надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 7). Станом на момент смерті [INFO] разом з [PERSON] за місцем її реєстрації за адресою: [ADDRESS] ніхто не був зареєстрований, в тому числі малолітні та неповнолітні діти, що підтверджується довідкою Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №90/05-14/4 від 07.06.2023 року (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів Спадкової справи №116/2023, заведеної після померлої [PERSON] , єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є її син позивач [PERSON] , [INFO] , який звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини 14 січня 2023 року (а.с.12, 45) Одночасно, з відповіді приватного нотаріуса Кожушної Лілії Миколаївни вбачається, що 11.08.2023 року нотаріусом за реєстровим номером 1569 позивачеві [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.44) Постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Лілією Кожушною від 11.08.2023 року відмовлено позивачеві [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують реєстрацію права власності спадкодавця на вказане майно (а.с. 12, 13, 44-64, 101, 102). При цьому, з копії технічного паспорту, складеного КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації, землевпорядкування, містобудування та архітектури" Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області 10.07.2023 року, на замовлення позивача [PERSON] , житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , побудований в 1950 році, загальною площею 43,6 кв.м, і його вартість на момент звернення до суду складає 185000,00 гривень. Одночасно повідомлено, що згідно архівних матеріалів КП «Зміївське БТІЗМА», реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилася (а.с. 18-27, 52 (зв бік). Відповідно до погосподарського обліку Шелудьківського старостинського округу Слобожанської селищної ради (Погосподарська книга №5 на 2016-2023 роки) домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області №100/05-14/4 від 13.06.2023 (а.с. 10). Одночасно, з копії Договору купівлі-продажу від 22.09.2004 року вбачається, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області В.Трубніковою, [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , придбала в [PERSON] квартиру [ADDRESS] Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне: Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до пунктів 1-4 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд має вирішити, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно положень\~статей 1216\~ 1217\~Цивільного кодексу\~України, спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.1\~статті 1225\~Цивільного кодексу\~України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч.3 статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину Відповідно до п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК) Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ч.1\~статті 321\~Цивільного кодексу\~України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні належними й допустимими доказами підтверджено, що позивач [PERSON] в установленому законом порядку й строки прийняв спадщину після матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом на частку спадкового майна - квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Його право на спадкування відповідачем не оспорюється, інші спадкоємці за законом І черги відсутні. Під час судового розгляду підтвердився факт тривалого постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також правомірне володіння нею вказаним домоволодінням. Відомості про інших володільців спірного домоволодіння матеріали справи не містять, право власності спадкодавиці на вказане майно станом на момент смерті відповідачем не заперечується. Правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння відсутні, що перешкоджає позивачеві оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Однак відсутність правовстановлюючих документів не позбавляє позивача його права на спадщину, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для його задоволення. Позивачем вимоги щодо розподілу судових витрат не заявлялися, в зв`язку з чим, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд не вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved