Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом і просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до досягнення повноліття старшою дитиною, а потім у розмірі частини з усіх видів заробітку до досягнення повноліття меншою дитиною. В якості обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували в незареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, відповідач є батьком дітей, проте належної допомоги на їх утримання не надає, а тому діти перебувають на утриманні позивача. Позивач у судове засідання не з`явилась, проте до суду надійшла заява позивача в якій остання позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі (а.с.21). Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив провести без його участі, позовні вимоги визнав (а.с.22). Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане 15.05.2008 року Оситнязькою сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №02; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане 17.02.2015 року виконавчим комітетом Оситнязької сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №3 (а.с.3-4). Довідка №361 від 02.11.2024 року, яка видана Великосеверинівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області свідчить, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , співмешканець [PERSON] (а.с.10). Відповідач є батьком дітей, проте належної допомоги на утримання дітей не надає, а тому діти перебувають на утриманні матері. Таким чином, зваживши у сукупності докази по справі, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позивач самостійно забезпечити належне утримання дітей не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дітей і повинен її надати, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дітей, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Відповідно ст.ст.141, 142 ЦПК України: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідачем позов визнано, то суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору, що пілягав сплаті при поданні позову, що відповідає вимогам ст.ст.141, 142 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved