Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що сторони перебували у шлюбі, під час шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року шлюб розірвано. Син [PERSON] після припинення шлюбних відносин тривалий час проживав із батьком, а на вихідних перебував із матір`ю. На даний час син проживає із батьком, позивач робить все для того, щоб дитина розвивалась фізично та духовно, відвідує різні гуртки та секції. Син почуває себе у безпеці вдома з батьком, крім того навчається у школі, також укладена декларація про вибір лікаря. Позивач зазначає, що має достатній та постійний дохід, має нерухомість, при цьому має ненормований робочий день, що дозволяє займатись вихованням дитини. При цьому зазначає, що матір дитини належним чином забезпечити виховання та розвиток дитини не може, оскільки не має достатнього часу. Відповідач функції виховання та забезпечення розвитку дитини перекладає на свою матір та сина від першого шлюбу. У позивача із сином склались довірливі стосунки, вони розуміють один одного та прив`язані один до одного (Т.1 а.с.4-33, 41-60). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження (Т.1 а.с.61). 29.04.2024 до суду надійшов відзив, у якому відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що фактично син сторін проживав із матір`ю, дитина відвідувала секцію плавання періодично і самостійно плавати так і не навчився. У школі за місцем проживання батька дитина навчалась один день. Зауважує, що позивач не переймається інтересами дитини, періодично забирає сина і переховує його, забороняючи спілкуватись із матір`ю. У який спосіб позивач забезпечує належним розвиток сина невідомо, оскільки у позивача облаштованого місця для навчання дитини немає, підручників для навчання немає, а також кухня потребує ремонту. Звертає увагу, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року позивачу вже було відмовлено у визначені місця проживання дитини з ним (Т.1 а.с.76-79). 19.04.2024 до суду надійшла зустрічна позовна заява, у якій [PERSON] просила визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю. В обґрунтування зустрічного позову зазначає, що у 2022 році розірвано шлюб сторін, у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Фактично з березні 2019 року відповідач [PERSON] проживає окремо від позивача із сином. Відповідач вже звертався до суду із позовом про визначення місця проживання дитини із ним, рішенням суду відмовлено у задоволенні позову. У червні 2023 року позивач перебувала із сином у відпустці, у цей час відповідач без відмова позивач переоформив декларацію з дитячим лікарем та передав документи сина в школу №9 Оболонського району. Завдяки втручанню працівників ювенальної поліції, сина сторін повторно зарахували до спеціалізованої школи №71, де по теперішній час знаходяться його документи. Позивач звернулась до органу опіки та піклування із заявою про визначення місця проживання дитини з нею, однак відповідач, перехопивши сина по дорозі в школу, застосувавши силу до матері позивача, яка супроводжувала дитину, увіз дитину і переховував близько десяти днів, забороняючи відвідувати школу і блокуючи телефонний зв`язок. Позивач звертає увагу, що проживає у чотирикімнатній квартирі, де у сина є окрема кімната. Позивач має медичну освіту, більше 20 років працює дитячим стоматологом, має стабільний дохід, працює позмінно, тобто має змогу багато часу приділяти сину особисто, з ними проживає бабуся дитини, яка має вищу педагогічну освіту і завжди може допомогти. Крім того, позивач має у власності двокімнатну квартиру, яку надає в оренду, що надає змогу забезпечити сина (Т.1 а.с.83-109). Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року прийнято зустрічну позовну заяву (Т.1 а.с.124-126). Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року залучено до участі в цивільній справі Службу у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Зобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації та Службу у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації надати суду висновок щодо розв`язання спору між сторонами про визначення місця проживання дитини (Т.1 а.с.127-129). 20.09.2024 та 27.09.2024 до суду надійшов лист Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації про відсутність правових підстав та можливості вжити заходи для розгляду питання про надання висновку до суду щодо розв`язання спору (Т.1 а.с.165, 173). 08.10.2024 до суду надійшов висновок Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] (Т.1 а.с.175-181). Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 05 грудня 2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду (Т.1 а.с.196-197). У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просив задовольнити його позов та визначити місце проживання дитини із батьком, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON] просила відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічну позовну заяву про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та їх безпосередньому дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07 лютого 2022 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.86). Також рішенням суду встановлено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем [PERSON] . Відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьком якого є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (Т.1 а.с.16). Відповідно до копії консультативного висновку психолога від 05 березня 2024 року ТОВ «ЦЕНТР ПРІОРИТЕТ», пацієнт [PERSON] , [INFO] , психо-емоційний стан відповідає віку дитини (Т.1 а.с.23). Згідно з копією довідки директора ДЮСШ м. Києва з плавання №44 від 28 лютого 2024 року, [PERSON] дійсно займається в ДЮСШ м. Києва з плавання з вересня 2023 року згідно з розкладом вівторок, четвер, субота (Т.1 а.с.24). Відповідно до копії довідки директора школи І-ІІІ ступенів №9 Оболонського району м. Києва від 28 червня 2023 року №01-27/169, [PERSON] зарахований до 1 класу школи згідно з наказом №29-у від 01 червня 2023 року «Про зарахування дітей до перших класів на 2023-2024н.р.» (Т.1 а.с.29). Згідно з копією наказу директора спеціалізованої школи І-ІІІ ступеня №71 Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 01 червня 2023 року №26-у «Про першочергове зарахування дітей до 1 класу 2023-2024н.р.», зараховано до складу учнів 1-А класу за програмою НУШ у 2023-2024р.н. [PERSON] (Т.1 а.с.92). Відповідно до копії наказу директора спеціалізованої школи І-ІІІ ступеня №71 Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 05 вересня 2023 року №94-у «Про зарахування до складу учнів закладу освіти», зараховано [PERSON] до складу учнів 1-А класу з 05 вересня 2023 року (Т.1 а.с.93). Згідно з копією довідки директора спеціалізованої школи І-ІІІ ступеня №71 Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 24 січня 2024 року №07-20/24, батько [PERSON] відвідав школу лише тричі, з класним керівником він спілкувався тільки один раз на початку вересня. Мати [PERSON] спілкується з педагогами, які навчають сина, цікавиться шкільним життям дитини. Учень [PERSON] регулярно відвідує заняття у школі та гуртки, хлопчик завжди охайний, доглянутий. Дитину до школи приводять і забирають мати та бабуся [PERSON] (Т.1 а.с.94). Відповідно до копії листа директора спеціалізованої школи І-ІІІ ступеня №71 Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 25 березня 2024 року №07-20/71 повідомлено, що з 14 лютого 2024 року [PERSON] заняття у закладі освіти не відвідує. Батько учня [PERSON] надав заяву про те, що дитина буде відсутня на заняттях з 14 лютого 2024 року по 05 березня 2024 року за сімейними обставинами, які не було обґрунтовано. Документи щодо підтвердження поважної причини подальших пропусків занять (з 6 березня по даний час) до закладу освіти не надходили (Т.1 а.с.95). Згідно з копією довідки в.о. директора спеціалізованої школи І-ІІІ ступеня №71 Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 18 липня 2024 року №117, [PERSON] дійсно є учнем 2 класу спеціалізованої школи №71 Солом`янського району м. Києва (Т.1 а.с.161). Згідно з копією характеристики ТОВ «Мріябуд Техніка», видана [PERSON] , який в даний час є співробітником ТОВ «Мріябуд Техніка». В 2007 році отримав вищу освіту, закінчивши Київський національний університет будівництва і архітектури за спеціальністю «Будівництво». Одружений, має 2 дітей. В 2018 року прийнятий на роботу на посаду інженера по охороні праці і по теперішній час працює на цій посаді. За цей період [PERSON] встиг зарекомендувати себе в організації справжнім професіоналом, відданим і люблячим свою справу. Він завжди грамотно і в строк виконує всю роботу, що йому доручається. Прагнучи до освоєння нових знань дуже активно бере участь в заходах, спрямованих на підвищення кваліфікації. Трудову дисципліну ніколи не порушував, легко знаходить спільну мову з співробітниками, його можна вважати надійним товаришем і другом, готовим надати допомогу скрутну ситуацію. Не курить, не вживає спиртні та інші одурманюючі препарати. За роки роботи в організації стягнень не мав (Т.1 а.с.20). [PERSON] 13 вересня 2021 року отримав медичну довідку про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів 2 серія ААН №499612 (Т.1 а.с.22). Згідно з копією висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 30 листопада 2022 року №104-6303 про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , рекомендовано відмовити [PERSON] у визначені місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом тз ним (Т.1 а.с.89-90). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 14 березня 2024 року Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , житло знаходиться на 4 поверсі, складається з 1 кімнати. Квартира належить на праві власності [PERSON] . Кухні потребує косметичного ремонту, оскільки було затоплення сусідами зверху. Умови обстеження: однокімнатна квартира облаштована меблями, побутовою технікою. У дитини є окреме спальне місце. Облаштованого місця для навчання у дитини немає. Зі слів батька, уроки дитини робить на столі у кухні. Кухня потребує косметичного ремонту. В холодильнику наявні продукти харчування. Підручників для навчання дитина немає. Зі слів батька, підручники для дитини є у школі №9 Оболонського району м. Києва. Дитина навчається у 1-А класі приватної школи «Оптіма» з 01 березня 2024 року (зі слів батька дитини). Результат бесіди з членами сім`ї: зі слів батька [INFO] він забрав сина у бабусі (по лінії матері), який знаходився у Солом`янському районі м. Києва. Наразі дитина мешкає разом з батьком в Оболонському районі м. Києва (Т.1 а.с.52). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини (Т.1 а.с.54-60). Постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2023 року рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року залишено без змін (Т.1 а.с.96-103). Згідно з копією акту обстеження умов проживання від 11 серпня 2022 року Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , житло розміщене на 11 поверсі, складається з 4 кімнат. Власник житла [PERSON] бабуся дитини. Умови проживання квартира мебльована за призначенням. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: в кімнаті розташований розкладний диван, ліжко, дві шафи для речей, комод, вихід на балкон. За цією адресою проживають: [PERSON] мати дитини, [PERSON] бабуся дитини, [PERSON] брат дитини, [PERSON] дитина (Т.1 а.с.91). Відповідно до копії характеристики КНП «Вишнівська міська лікарня» Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 06 березня 2024 року №86, [PERSON] лікар-стоматолог дитячий стоматологічного відділення КНП «Вишнівська міська лікарня». У КНП «Вишнівська міська лікарня» працює з 2004 року по теперішній час. Медичний стаж складає 22 роки. Має першу кваліфікаційну категорію. [PERSON] за час роботи зарекомендувала себе висококваліфікованим спеціалістом, відданим і люблячим свою справу. Вона завжди грамотно і в строк виконує свої посадові обов`язки. Прагнучи до освоєння нових знань, активно бере участь в заходах, спрямованих на підвищення своєї кваліфікації. Дисциплінована, легко знаходить спільну мову зі співробітниками та пацієнтами. До роботи ставиться старанно, виконує її на високому професійному рівні. Завжди уважна з маленьким пацієнтам, їх батькам, вміє слухати, дати корисну пораду, створити правильну комфортну психологічну обстановку і підготувати дітей до лікування. У своїй роботі використовує новітні медичні технології. [PERSON] чуйна, завжди готова прийти на допомогу пацієнтам, користується авторитетом серед колег по роботі, повагою серед жителів Вишнівської ОТГ. Скарг на її роботу з боку керівних органів, колег по роботі, жителів Вишнівської ОТГ не було. Бере активну участь у пропаганді здорового способу життя у відділенні та лікарні (Т.1 а.с.105). Згідно з довідкою про доходи КПН «Вишнівська міська лікарня» від 01 березня 2024 року №14, загальна сума доходу за період з 01 серпня 2023 року по 31 січня 2024 року [PERSON] становить 88187,01 грн (Т.1 а.с.106). [PERSON] 25 серпня 2023 року отримала довідку про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №1109 (Т.1 а.с.107). [PERSON] 14 лютого 2024 року звернулась до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що колишній чоловік [PERSON] , незважаючи на протистояння сина [PERSON] , та його бабусі, яка супроводжувала його до школи, насильно усадив його в авто і увіз у невідомому напрямку (Т.1 а.с.108) та із заявою до Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації (Т.1 а.с.109). Відповідно до висновку Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 24 вересня 2024 року №104-7410 про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , рекомендовано суду визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (Т.1 а.с.177-181). Так, відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно з ч.ч.1-4 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до п.п.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Частиною 1 ст.160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітніх дітей беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дітей для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дітей. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з батьків. Питання про визначення місця проживання дітей має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дітей. Відповідно до п.1 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18). У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення п.1 ст.3, ст.9 Конвенції, ч.ч.2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Відповідно до положень ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до частин першої та другої ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Під час визначення місця проживання дитини, зважаючи на вікову категорію, необхідно проводити з нею бесіду, головним завданням якої є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення її інтересів та з`ясування думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і для дотримання такої рівноваги особливу увагу необхідно приділити найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява №31111/04). Результат аналізу наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору. З огляду на норми, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, суд має з`ясувати, чи виконала відповідач обов`язок доведення обставин, за наявності яких суд має право відмовити у визначенні місця проживання дитини з батьком, чи довів позивач, що проживання дитини з ним відповідатиме найкращим інтересам дитини. Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. З пояснень сторін встановлено, що дитина наразі проживає з батьком, оскільки останній забрав сина зі школи до себе. Позивач за первісним позовом не довів того, що відповідач на час проживання з дитиною не дбала про здоров`я хлопчика чи не брала участі у його вихованні. Навпаки, документи зі школи підтверджують, що матір брала участь у шкільному житті дитини. Також суд враховує акти обстеження житлових умов, відповідно до яких саме у матері створені всі умови для проживання, навчання та розвитку дитини. Не відхиляє суд висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини із матір`ю. Суд виходить з того, що сімейні спори, які стосуються інтересів дітей та їхніх батьків, необхідно розглядати з урахуванням принципів правового статусу дитини, які закріплені у Конвенції про права дитини, зокрема, при ухваленні всіх рішень, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси мають першорядне значення і повинні повністю й ефективно дотримуватися, держава має позитивні зобов`язання щодо дітей, щоб будь-які вжиті заходи ніколи не шкодили їхньому здоров`ю та розвитку (забезпечує у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини) (статті 3, 6). Враховуючи те, що умови проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) є належними для проживання дитини, та те, що судом не встановлено, що відповідач зловживає спиртними напоями чи наркотичними засобами, чи веде аморальний спосіб життя, суд, вважає, що відсутні виняткові обставини, коли малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] необхідно залишити без задоволення, а позовні вимоги за зустрічним позовом [PERSON] задовольнити та визначити місце проживання малолітньої дитини із матір`ю. Крім того, суд зауважує, що батько дитини, у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботі відносно дитини та участі у вихованні дитини.

Outcome: approved