Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Заявник [PERSON] в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити юридичний факт факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] з 2000 року і до часу відкриття спадщини, [INFO] В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 2,80 гектарів, яка розташована на території Розумівської сільської ради та права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства АП «Світанок» с.Розумівка, Олександрівського району, Кіровоградської області та яку (спадщину) після смерті [PERSON] прийняла, але не оформила свої спадкові права її донька [PERSON] , яка є його (заявника) тіткою. Також, вказав, що [INFO] померла його тітка [PERSON] , після смерті якої він звернувся до державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, з підстав відсутності доказів його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначив, що з 2000 року він почав проживати разом з [PERSON] та [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , здійснюючи догляд за ними, при цьому, зазначену квартиру [PERSON] подарувала йому, після смерті своєї матері. З огляду на викладене вище, заявник вказав, що встановлення юридичного факту - його проживання разом з [PERSON] на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення для оформлення його (заявника) спадкових прав після її смерті. Ухвалою суду від 25 січня 2024 року відкрито окреме провадження у справі за зазначеною заявою та призначено судове засідання з викликом учасників справи. Крім того, витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 інформацію із Спадкового реєстру про зареєстровані заповіти, спадкові договори, спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а також належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після її смерті. 06 червня 2024 року Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 надано Інформаційну довідку із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05.06.2024 року за № 77220104. Окрім того, під час судового розгляду справи витребувано у Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 інформацію із Спадкового реєстру про зареєстровані заповіти, спадкові договори, спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , а також належним чином завірену копію спадкової справи, заведену після її смерті. На виконання вказаного запиту, 20 листопада 2024 року за вх. № 31205 Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою №1 надіслано до суду Інформаційну довідку із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79118809 та копію спадкової справи № 872 від 19 жовтня 2004 року заведену після смерті [PERSON] , померлої [INFO] Також, за клопотанням заявника викликано в судове засідання в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Заявник [PERSON] та в його інтересах представник\~ адвокат Васильченко З.С. (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВА № 1065934 від 05.11.2023 року) під час судового розгляду справи по суті заявлені за заявою вимоги підтримали з підстав, зазначених у заяві, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Розумівської сільської ради Кропивницького району, Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні. Заслухавши заявника [PERSON] та в його інтересах представника\~ адвоката Васильченко З.С., свідків [PERSON] та [PERSON] , зваживши доводи, викладені в заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що баба заявника [PERSON] [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується посвідкою про народження серії [NUMBER] , запис в книзі записів актів громадянського стану про народження за № 196, яка мала двох доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Згідно з\~свідоцтвом про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~виданим 15\~липня 2004\~року Міським\~відділом реєстрації\~актів цивільного\~стану Кіровоградського\~обласного управління\~юстиції,\~ [PERSON] померла\~ [INFO] , актовий запис № 2029. При цьому, з копії спадкової справи № 872 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної 19 жовтня 2004 року Першою кіровоградською державною нотаріальною конторою, встановлено, що з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася її донька [PERSON] (заява надійшла 19 жовтня 2004 року та зареєстрована під № 963). 14 липня 2010 року державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Степановою Н.М. на ім`я спадкоємця [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири під номером [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.02.1995 року Кіровоградською міською радою народних депутатів за № 13319, зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 24.02.1995 року та записано в реєстрову книгу за № 15781/66, реєстраційний номер 30944517. Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17 липня 1996 року в с. Розумівка, Кіровоградської області, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Розумівської сільської Ради народних депутатів Олександрівського району Кіровоградської області, зареєстровано в реєстрі за № 18, за яким на випадок своєї смерті, усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті за законом, заповіла [PERSON] і [PERSON] в рівних частках. Як вбачається з державного акта на право приватної власності на землю серії IV-КР № 023310, виданого на підставі рішення сесії Розумівської сільської Ради народних депутатів від 28 вересня 2001 року № 34, [PERSON] передано у приватну власність земельна ділянка площею 2,80 гектарів, в межах згідно з планом, яка розташована на території Розумівської сільської ради, ділянка № [NUMBER] . Землю передано для ведення товарного сільсько-господарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 239. Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), виданого Розумівською сільською Радою, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства АП «Світанок» с. Розумівка Олександрівського району, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 14 вересня 2001 року. Частка [PERSON] від загальної вартості майна пайового фонду підприємства на 11 вересня 2001 року, визначена в розмірі 365 гривень, або 0,05 відсотків. Судом також встановлено, що [INFO] померла тітка заявника [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим міським відділом по реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області 10 вересня 2010 року, актовий запис № 2405. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77220104 від 05.06.2024 року за даними Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня, тобто, свідоцтва про право на спадщину, спадкоємцям не видавалися. Спадкова справа не заводилася. Крім того,\~відповідно до\~свідоцтва про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~виданим 24\~листопада 2018\~року Кропивницьким\~міським відділом\~державної реєстрації\~смерті Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Кіровоградській області,\~матір заявника\~ [PERSON] \~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~померла [INFO] , актовий запис № 2989. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 929/02-31 від 25 липня 2022 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2.80 гектарів, місце розташування: Розумівська сільська Рада, ділянка № [NUMBER] та на право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства АП «Світанок» після смерті - [PERSON] , померлої [INFO] . При цьому, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що згідно з Витягом з реєстру мешканців міста Кропивницького за інформацією Відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради на дату: 09 вересня 2010 року, на час відкриття спадщини після [PERSON] постійно разом із спадкодавцем [PERSON] не був зареєстрований та не проживав та адресою [ADDRESS] . Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Більш того, відповідно до\~ст.1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3\~ст.46 ЦК України). \~ \~ \~ \~ У постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18-ц суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зазначено, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.12 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Судом, в свою чергу, встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.02.1995 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 22.02.1995 року № 13319 належала на праві приватної власності [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , в порядку спадкування за законом її донька [PERSON] оформила спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 липня 2010 року (спадкова справа № 872/2004), зареєстровано в реєстрі за № 2-943, за яким спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: частки квартири під номером [ADDRESS] , належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 22.02.1995 року Кіровоградською міською радою народних депутатів за № 13319, зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 24.02.2995 року та записано в реєстрову книгу за № 15781/66, реєстраційний номер: 30944517. Також встановлено, що на підставі договору дарування від 15 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Нестеренко С.А., зареєстровано в реєстрі за № 769, укладеного між [PERSON] , як [PERSON] та [PERSON] , як [PERSON] , Дарувальник передав [PERSON] безоплатно у власність, а Обдаровуваний прийняв безоплатно у власність квартиру під номером [ADDRESS] . При цьому, факт проживання [PERSON] разом з тіткою [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . Зокрема, свідок [PERSON] пояснила, що більше двадцяти років вона проживає за адресою: [ADDRESS] , та коли вона зі своєю сім`єю поселилася за вказаною адресою, то [PERSON] вже проживала в квартирі [ADDRESS] (на теперішній час м. Кропивницький). Їй (свідку) також відомо, що за вказаною адресою проживала також бабуся мама [PERSON] .. Зазначила, що заявника [PERSON] знає, бачила його постійно за вказаною адресою, де проживала [PERSON] , який і на теперішній час проживає за вказаною адресою. Свідкок [PERSON] пояснив суду, що заявника [PERSON] знає приблизно з 1985 року, з ним є друзями. Також йому (свідку) відомо, що заявник [PERSON] проживав з тіткою за адресою: [ADDRESS] , і він (свідок) приїжджав до заявника [PERSON] саме за цією адресою. Також йому (свідку) відомо, що за вказаною адресою проживала ще бабуся заявника. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК\~України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому, відповідно до ч.1 ст.\~294\~ЦПК\~України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Встановлення даного юридичного факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає йому можливість реалізувати своє право на оформлення спадщини, яка (спадщина) відкрилася після смерті його тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . З огляду на викладене вище, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи відсутність спору про право, а також враховуючи, що встановлення факту постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для заявника [PERSON] має юридичне значення та безпосередньо породжує для останнього юридичні наслідки, оскільки з визначенням його спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини законодавство пов`язує прийняття спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заяви про встановлення юридичного факту, а саме: факту постійного спільного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] , на підставі чого заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст.\~294\~ЦПК\~України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, у зв`язку з чим понесені заявником [PERSON] судові витрати, що складаються з судового збору, - слід вважати по фактично понесеним останнім. На підставі викладеного та

Outcome: approved