Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що 24 листопада 2014 року між банком та відповідачем було укладено додатковий договір № 1 до договору № 900006 про відкриття та обслуговування рахунку випуску надання платіжної картки та відкрито рахунок № [NUMBER] . 17 лютого 2015 року за заявою відповідача було встановлено кредит по рахунку в розмірі 18\~700 грн. на умовах, визначених договором. В зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, представник позивача просив стягнути на користь банку з [PERSON] заборгованість станом на 05 жовтня 2023 року в розмірі 22\~848 грн. 03 коп., яка складається з наступного: 18\~692 грн. 41 коп. - заборгованість за кредитом; 14 грн. 00 коп. комісія; 944 грн. 20 коп. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 3 197 грн. 42 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу. Тому, враховуючи вищевикладені обставини, представник позивача змушений звернутись до суду та суму боргу стягнути в примусовому порядку, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від нього не надходили. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, 24 листопада 2014 року між банком та відповідачем було укладено додатковий договір № 1 до договору № 900006 про відкриття та обслуговування рахунку випуску надання платіжної картки та відкрито рахунок № [NUMBER] . 17 лютого 2015 року за заявою відповідача було встановлено кредит по рахунку в розмірі 18\~700 грн. на умовах, визначених договором. В зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, не сплачує проценти за користування кредитом та не здійснює повернення кредиту щомісячними платежами, представник позивача просив стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість станом на 05 жовтня 2023 року в розмірі 22\~848 грн. 03 коп., яка складається наступного: 18\~692 грн. 41 коп. - заборгованість за кредитом; 14 грн. 00 коп. комісія; 944 грн. 20 коп. 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 3 197 грн. 42 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу. Відповідно до\~ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з\~ст.610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2\~ст.625 ЦК України\~передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує, відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved