Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У жовтні 2024 позивач акціонерне товариство «АкцентБанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 березня 2019 року у розмірі 29621,97 грн. станом на 10 жовтня 2024 року, яка складається з: 15325.79 грн. - заборгованість за кредитом; 14296.18 грн. - заборгованість по відсоткам. В обґрунтування позовних вимог АТ «А-Банк» зазначило, що 08 березня 2019 року [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуги в АБанку, з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкетизаяви про приєднання до Умов та Правил відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил разом з Умовами та Правилами, які містяться на банківському сайті https:/abank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також Банк посилається на паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписала відповідачка, за допомогою електронного підпису. Позивач на боргові зобов`язання за кредитом нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідачка не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Крім того, власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню Овердрафту, згідно п.п.2.1.1.5.7 Умов та Правил. Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачці SMS-повідомлень, дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. Позивач вказує, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк», у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість у сумі 29621.97 гривень. Відповідачка [PERSON] своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України, не скористалася. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві висловив прохання здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як було зазначено, представник позивача скористався вимогами зазначеної норми. Тож суд вважає за можливе проведення судового засідання за відсутності учасників справи, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такий висновок суду кореспондує з висновком Верховного Суду, який полягає у тому, що у випадку якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (постанова від 01 жовтня 2020 року, справа №361/8331/18). Відтак, суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі, а тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою учасників справи, беручи до уваги приписи частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини. 08.03.2019 між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. АТ "Акцент-Банк" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідно до п.п.2.1.1.2.2 та 2.1.1.2.4 Умов та правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідачка підтвердила свою згоду про те, що підписана ним анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом із Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім цього, відповідачка підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредита картка» для карток «Універсальна», «Універсальна Gold» у якому зазначено загальні витрати за кредитами, орієнтована загальна вартість кредитів для споживача за весь строк кредитування, різні відсотки річних. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно до п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, Клієнт сплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної визначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Згідно довідки АТ «Акцент-Банк» вбачається, що відповідачці відкритий рахунок № [NUMBER] та видані картки. Відповідно до довідки за лімітами АТ «Акцент-Банк» відповідачці за період з 08.03.2019 по 25.10.2024 встановлений кредитний ліміт 15400 грн. З виписки по картці за період з 08.03.2019 по 25.01.2024 вбачається, що відповідачка користувалася відкритим їй рахунком та регулярно використовувала кошти для зняття готівки, а також користувалася кредитними коштами у межах суми кредитного ліміту. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 10.10.2024 заборгованість відповідачки становить 29621.97 грн., з яких: 15325.79 грн. - заборгованість за кредитом; \~ \~ \~ \~14296.18 грн. - заборгованість по відсоткам. З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин, слід застосувати наступні норми матеріального права. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Судом встановлено, що заборгованість за тілом кредиту складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) та залишком простроченої заборгованості (тіло кредиту). Прострочений кредит - це кредитні кошти, які були наданні клієнту та не були поверненні у строк, передбачений договором. Таким чином, основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з боржника заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15325.79 грн. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованість по процентах за користування кредитом слід зазначити наступне. Встановлено, що в наданих позивачем розрахунках заборгованості та в Анкеті-заяві від 08.03.2019 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в A-Банку відсутні дані про те, яку картку видано відповідачці. Крім того, в п.4 паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» вказано інформацію щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживання для карток «Універсальна», «Універсальна Gold». Разом з цим не визначено, яку саме картку отримав відповідач. Відповідно до статті 536ЦК\~України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. В силу вимог статті 626ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до статей 627, 628ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Згідно зі статтею 638ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору с умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін мас бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1048ЦК\~України позикодавець мас право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Судом встановлено, що у заяві-анкеті позичальника процентна ставка не зазначена. Суд також зазначає, що у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» не зазначено, що вказаний паспорт є складовою частиною до кредитного договору від 08.03.2019, який укладено між сторонами у даній справі, шляхом підписання анкети заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із вище переліченими нормами законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків, оскільки матеріали справи не містять доказів, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а тому, відсутні підстави вважати встановленими обставини щодо досягнення сторонами домовленості про сплату відсотків за користування кредитними коштами. Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, про що свідчить підписання останнім паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, яку саме картку видано відповідачу (картку «Універсальна» чи картку «Універсальна голд»), а тому не можливо встановити за якими відсотками проводились розрахунки, які надано позивачем. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і Тарифи розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі №6-16цс15 і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи. Згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачки на користь позивача суму боргу за тілом кредиту. Крім того, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1566,62 грн. (15325,79 * 3028 : 29621,97), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial