Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з липня 2008 року, рішенням суду від 13.08.2019 року шлюб між ними - розірвано. Вказує на те, що вони із [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що відповідач ухиляється від виховання дітей, не дбає про їх матеріальне забезпечення, зовсім не цікавиться їхнім життям, не піклується про їхній фізичний, духовний та моральний розвиток. Ухиляється від сплати аліментів призначених за рішенням суду. Просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно їх неповнолітніх доньок. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, при цьому посилалася на те, що відповідач зовсім не цікавиться життям дітей, аліменти не сплачує, не спілкується з дітьми взагалі. Також зазначила, що молодша дочка не знає свого батька. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи, відзиву на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області Гулько А.Г. в судовому засіданні просила суд позовні вимоги задовольнити, при цьому вказувала, що питання позбавлення батьківських прав [PERSON] було предметом розгляду на засіданні Органу опіки та піклування, вони намагалися поспілкуватися з останнім, однак, відповідач не мав бажання з ними розмовляти. Пояснила, що на підставі зібраних ними документів вони прийшли до висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав, оскільки останній ухиляється від виховання дітей. Також вказала, що ними було заслухано думку дітей про доцільність позбавлення батьківських прав, які вказали, що вони не мають бажання спілкуватися з батьком, який ними не цікавиться. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона добре знає і позивача і відповідача. Надала суду покази про те, що [PERSON] участі у вихованні своїх дітей не приймає, не цікавиться їх життям. Також вказала, що останній зловживає алкоголем, ніде не працює, перебуває у жалюгідному стані. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч.3, ч.4 ст.155 Сімейного Кодексу України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається одинакові відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13.08.2019 року між [PERSON] і [PERSON] - розірвано. Встановлено, що позивачка [PERSON] вдруге зареєструвала шлюб із [PERSON] , в шлюбі народила двох синів: [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , разом з якими виховує доньок від першого шлюбу, разом із чоловіком виховують та утримують чотирьох дітей. При цьому відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не цікавиться їхнім життям, здоров`ям, вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дітей, не піклується про їхній фізичний, духовний і моральний розвиток, тобто не дбає про підготовку дітей до самостійного свідомого життя та праці в суспільстві, не сприяє розвитку їхній особистості та природних здібностей, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Крім того, встановлено, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дітей станом на лютий 2024 року становить 166 868,00 гривень, що підтверджується розрахунком Глибоцького ВДВС по заборгованості ВП № 60619693. Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07.10.2020 року відповідач [PERSON] був засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України, зокрема, за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей. Відповідно до рішення № 14/193 виконавчого комітету Глибоцької селищної ради, Чернівецького району Чернівецької області від 04.07.2024 року та висновку Органу опіки та піклування, доцільно позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки останній ухиляється від виховання та утримання дітей. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їхнього життя, внутрішнього світу, не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав є обґрунтованими та підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved