Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] , за результатом розгляду якого позивач просить суд стягнути з Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу на користь [PERSON] невиплачену індексацію заробітної плати в розмірі 2 730,41 грн. В обґрунтування позову вказує, що позивач був поновлений на роботі рішенням суду після незаконного звільнення. При поновленні йому встановили оклад на рівні січня 2021 року без врахування індексації заробітної плати. Відповідач всупереч вимогам Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не провів індексацію заробітної плати, що є порушенням його права на належну оплату праці. В обґрунтування вимог позивач надав розрахунки індексації заробітної плати за період з січня 2021 року по червень 2024 року, що в сумі складає 2730,41 грн. Ухвалою судді від 21.08.2024 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлявся у спосіб, передбачений ЦПК України, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, яку відповідач отримав 01.10.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що з 02.03.2017 року позивач знаходився у трудових відносинах з НДІ «Украгропромпродуктивність» на посаді завідувача науково-дослідного відділу соціально-трудових відносин, розвитку та аналітики статистичної звітності сільських територій, що підтверджується наказом № 14-к від 01.03.2017 року. 31 грудня 2021 року позивача наказом №194/к від 29 грудня 2021 року звільнено із зазначеної вище посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі змінами організаційної структури. Постановою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано незаконним наказ Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу від 29 грудня 2021 року № 194/к «Про звільнення [PERSON] »; поновлено [PERSON] на роботі в Українському науково-дослідному інституті продуктивності агропромислового комплексу з дати звільнення на посаді завідувача науково-дослідного відділу соціально-трудових відносин, розвитку та аналітики статистичної звітності сільських територій; стягнуто з Українського науково-дослідного інституту продуктивності агропромислового комплексу на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 379 645,96 грн.; постанова у частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допущена до негайного виконання; вирішено питання щодо розподілу судових витрат. На виконання постанови Київського апеляційного суду від 11.04.2024 року відповідачем видано наказ про поновлення на роботі [PERSON] з 31.12.2021 року з посадовим окладом 9 719,00 грн. відповідно до штатного розпису з 01.01.2021 року, затвердженого Міністерством аграрної політики та продовольства України 02.03.2021 року, та встановлено надбавку за науковий стаж у розмірі 30 відсотків, доплату за наукову ступінь кандидата наук з державного управління в розмірі 15 відсотків посадового окладу. Разом із тим, доручено головному бухгалтеру-завідувачу відділу бухгалтерського обліку та фінансово-господарської діяльності [PERSON] провести виплати [PERSON] , що передбачені Постановою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2024 р. справа № 752/2070/22. Крім того, на підставі заяви позивача від 07.06.2024 року наказом № 162/к вирішено перевести [PERSON] з 10.06.2024 року з посади завідувача науково-дослідного відділу соціально-трудових відносин, розвитку та аналітики статистичної звітності сільських територій на посаду завідувача відділу наукового та методичного забезпечення з посадовим окладом у розмірі 10 927,00 грн. відповідно до штатного розпису з 01 січня 2024 року. Так, позивач вказує, що відповідач має обов`язок відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №1282-ХІІ провести індексацію заробітної плати позивача: в червні 2021 року в розмірі 77,18 грн. (2270 х 3,4 : 100 = 77,18), в липні 2021 року в розмірі 111,81 грн. (2379 х 4,7 : 100 = 111,81), в серпні 2021 року в розмірі 118,95 грн. (2379 х 5,0 : 100 = 118,95), в вересні 2021 року в розмірі 118,95 грн. (2379 х 5,0 : 100 = 118,95), в жовтні 2021 року в розмірі 114,19 грн. (2379 х 4,8 : 100 = 114,19), в листопаді 2021 року в розмірі 142,74 грн. (2379 х 6,0 : 100 = 142,74), в грудні 2021 року в розмірі 173,67 грн. (2481 х 7,0 : 100 - 173,67), в квітні 2024 року в розмірі 435,48 грн. (3028 х 45,2 : 100 : 22 х 7 = 435,48), в травні 2024 року в розмірі 1087,71 грн. (3028 х 45,9 : 100 : 23 х 18 = 1087,71), в червні 2024 року в розмірі 349,73 грн. (3028 х 46,2 : 100 : 20 х 5 = 349,73). Сума індексації заробітної плати позивача за період роботи на посаді завідувача науково-дослідного відділу соціально-трудових відносин, розвитку та аналітики статистичної звітності сільських територій з 1 січня 2021 року по 7 червня 2024 року дорівнює 2 730,41 грн. Згідно з приписами частини 5 статті 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Згідно ч.1 ст.1 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Порядок індексації заробітної плати врегульовано Законом №1282-XII та відповідним Порядком. Так, статтею 1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення). Згідно з приписами частин 2 та 6 статті 5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Частиною 1 статті 9 Закону №1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. Спори, що виникають з питань індексації грошових доходів населення, вирішуються у судовому порядку (стаття 16 Закону №1282-XII). Згідно з пунктом 1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003р. № 1078 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. (пункт 11 Порядку). Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер (пункт 2 Порядку). Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету (пункт 6 Порядку). Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено, що відповідачем не виконувався свій обов`язок, щодо виплати сум індексації грошових доходів, оскільки з боку позивача не було надано розрахункових листів або наказів про проведення індексації грошових доходів, при цьому клопотання про витребування відповідних доказів з боку [PERSON] не заявлялось. Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Індексація відноситься до гарантійних виплат і є частиною заробітної плати. Тому суд критично відноситься до посилання позивача про те, що індексація йому не сплачувалась. Доказів, що індексація не проводилась позивачем не надано. За таких обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору належить компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed