Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

у жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно та до 30.06.2026 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2003 року до 29.11.2005 року. [PERSON] вказує, що в шлюбі в них народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , який 26.09.2020 року змінив прізвище на « [PERSON] ». Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2023 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), починаючи з 12.05.2022 року і до закінчення навчання - до 30.06.2023 року. На даний час син вже є повнолітнім, проте у серпні 2023 року вступив на денну форму навчання до Навчально-наукового інституту енергетики, автоматики і енергозбереження Національного університету біоресурсів і природокористування України. Закінчує навчання 30.06.2026 року. У зв`язку з цим, самостійно влаштуватися на роботу з метою отримання доходу немає можливості. Позивач зауважує, що син перебуває на її утриманні, однак дохід, який вона отримує не є достатнім для належного утримання сина. Відповідач добровільно не надає допомоги на забезпечення сина, вона змушена звернутися до суду в даним позовом. [PERSON] має постійний дохід та можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, що навчається. З огляду на викладене, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 17.07.2024 року після задоволення заяви про самовідвід судді Голосіївського районного суду м. Києва Данілової Т.М., прийнято до свого провадження вказану цивільну справу. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін (а.с. 93). 14.08.2024 року від відповідача надійшов до суду відзив на вказану позовну заяву, в якому [PERSON] просить у позові відмовити, посилаючись на те, що він не працевлаштований та здійснює догляд за пасинком, який має інвалідність першої групи з дитинства, тому не має змоги сплачувати надалі аліменти на утримання сина на час навчання (а.с. 108-109). 29.08.2024 року від відповідача повторно надійшли до суду відзиви на вказану позовну заяву, аналогічні за змістом поданому ним відзиву 14.08.2024 року (а.с. 146-146 зворот, 155-155 зворот). Крім того, 17.09.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на вказану позовну заяву в якому, представник [PERSON] просить у позові відмовити, посилаючись на те, що відповідач протягом тривалого часу не має жодних доходів, і можливості влаштуватися на роботу, що свідчить про об`єктивну неможливість надавати допомогу на утримання повнолітньому синові, який продовжує навчання до 23 років; [PERSON] має на утриманні ще одну дитину - [PERSON] , який є інвалідом з дитинства першої групи, тому задоволення позову істотно утруднить виконання вказаного обов`язку відповідачем і негативно вплине на законні інтереси [PERSON] (а.с. 208-209). 19.09.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача на вказаний позов, в якому [PERSON] зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що він позбавлений можливості за станом здоров`я чи з інших причини отримувати стабільний дохід та надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання (а.с. 217-218). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] і [PERSON] - є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Також з`ясовано, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 29.11.2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області 29.11.2005 року зроблено актовий запис № 602 (а.с. 3). 26.09.2020 року [PERSON] , [INFO] змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с. 6). Крім того, 21.11.2020 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5). При цьому судом з`ясовано, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2023 року в справі № 753/4528/22 стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 12.05.2022 року і до закінчення навчання - 30.06.2023 року (а.с. 8-10). Відповідно до довідки Навчально-наукового інституту енергетики, автоматики і енергозбереження Національного університету біоресурсів і природокористування України від 21.08.2023 року № 1932 [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання за держзамовленням. Дата початку навчання: 14.08.2023 року. Дата закінчення навчання: 30.06.2026 року (а.с. 12). Поряд із цим, судом з`ясовано, що відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] 10.08.2023 року (а.с. 128). [PERSON] , яка 23.12.2016 року змінила прізвище на « [PERSON] », є матір`ю [PERSON] , [INFO] та його опікуном (а.с. 131, 132, 134). Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 645147, [PERSON] , 2004 року народження, з І групою інвалідності з дитинства потребує постійного стороннього догляду, повністю залежний від сторонніх осіб (а.с. 135). Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 303 від 23.08.2023 року, хворий [PERSON] , особа з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу проживає разом з [PERSON] (а.с. 136). Згідно з довідкою від 26.12.2023 року № 3576/28-5/2-1 [PERSON] перебуває на обліку в департаменті соціальної підтримки Черкаської міської ради і отримує щомісячну грошову допомогу особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю першої групи [PERSON] (а.с. 115). Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 по 3 квартали 2023 року та виписками по картці за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року та з 01.01.2024 року по 15.0.2024 року, підтверджується, що відповідач отримував соціальні виплати, всього на загальну суму 16 377,98 грн (а.с. 138, 139, 140). Також з`ясовано, що станом на 01.09.2023 року відповідач має заборгованість по аліментах в розмірі 72 648,66 грн за виконавчим листом № 753/4528/22 у виконавчому провадженні № 71347648 (а.с. 219-220). При цьому, судом встановлено 27.12.2023 року відповідач звернувся до виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження № 71347648 в зв`язку зі сплатою заборгованості (а.с. 231). Згідно з довідкою форми ОК-7 від 13.11.2024 року, дохід відповідача за 2023 рік становить 33 500,00 грн, а за січень-березень 2024 року - 21 300,00 грн. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що син сторін у справі, є повнолітнім, проте продовжує навчатися на денній формі навчання, що виключає можливість власного працевлаштування на повний день, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби в матеріальній допомозі. Зважаючи на те, що повнолітній [PERSON] фактично перебуває на утриманні матері, а батько який проживає окремо добровільно коштів на його утримання та навчання не надає, однак все ж обов`язок платити аліменти за батьком залишається, він є у працездатному віці, його син ще не досяг 23 років і продовжує навчання, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову про стягнення аліментів на користь позивача як того з батьків, з ким проживає син, який продовжує навчання. Вирішуючи питання про визначення і стягнення розміру аліментів, суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, а саме того факту, що відповідач наразі має іншу сім`ю та отримує допомогу по утриманню [PERSON] , який є особою з І групою інвалідності з дитинства та потребує постійного стороннього догляду, повністю залежний від сторонніх осіб і [PERSON] проживає з останнім, однак, з огляду на факт погашення заборгованості в повному обсязі перед позивачем у виконавчому провадженні № 71347648, останній все ж таки має можливість сплачувати невелику суму повнолітньому сину, враховуючи потреби повнолітнього сина, який навчається, принципи справедливості та розумності, рівності прав і обов`язків батьків відносно дітей, суд вважає можливим задовольнити вимоги [PERSON] частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/5 частки від частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Стягнення з відповідача аліментів у такому розмірі відповідатиме інтересам обох сторін. Що ж стосується наданих сторонами витягів з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та скрін-шотів із сервісів з інформацією про юридичних осіб, то вони до уваги судом не беруться, адже із вказаних документів неможливо достовірно ідентифікувати сторін у справі та їх відношення конкретної з наведених юридичних осіб, крім того, вказані документи не містять відомостей щодо доходів і отримання будь-яких сум коштів особами, зазначеними в них, а тому не доводять матеріальне становище кожної із сторін у справі. Щодо розподілу судових витрат, ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial