Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

У березні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Печерського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.12.2016 [PERSON] звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» із заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заявою №2671594550 від 29.12.2016 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», підписанням якої підтвердив згоду, що вказана заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР», становлять кредитний договір. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. В порушення вказаних умов, відповідач не виконав обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит. 26.26.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20190626, відповідно до умов якого останнє передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників - Додаток №1 до Договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 30 482,48 грн., з яких: 14 518,55 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1 156,60 грн. - заборгованість за відсотками, 4 214,83 грн. - заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом), 10 592,50 грн. - заборгованість за пенею. На виконання п. 6.6. Договору, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача, зазначену в договорі, направлено повідомлення про відступлення прав вимоги. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.06.2019, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а тому відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в сумі 30 482,48 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. Ухвалою суду від 01.06.2020 справу передано за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2022 головуючим суддею у справі визначено Рибалку Ю.В. Ухвалою суду від 11.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. На підставі розпорядження керівника апарату Подільського районного суду міста Києва від 17.01.2024 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, оскільки згідно з наказом № 4/02-02 від 11.01.2024 суддю Рибалку Ю.В. відраховано зі штату Подільського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 01.02.2024 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. 19.02.2024 від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі. В обґрунтування заперечень вказав, що відповідач жодних договорів не укладав. В документах наданих позивачем стоїть підпис виконаний іншою особою. У зв`язку з чим, є підстави для проведення почеркознавчої експертизи. 26.02.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання заперечує доводи викладені у відзиві, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, матеріали справи містять її клопотання про розгляд справу без її участі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч.1,3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 29.12.2016 [PERSON] звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» із заявою про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заявою №2671594550 від 29.12.2016 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР». Крім того, відповідачем була заповнена анкета з особистими та контактними даними. Відповідно до пп. 1.5. п. 1. Умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) в редакції від 30.03.2015 ці умови разом із заявою про приєднання і заявою на отримання кредиту становлять кредитний договір. За умовами укладеного договору відповідачу було задоволено кредит у розмірі 21 185,00 грн., строком на 24 місяці, початковий процент 4.50% від суми кредиту, щомісячні проценти 2.50% від суми кредиту, річний процент 12.00% від суми боргу за договором. Згідно з пп. 2.1. п. 2. Умов кредитодавець надає позичальнику кредит шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником у заяві на отримання кредиту. Факт перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 15 000,00 грн. підтверджується платіжним дорученням №І103607780 від 29.12.2016. Так, згідно вказаного платіжного документа ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало [PERSON] 15 000,00 грн. на рахунок № [NUMBER] , який було вказано в заяві на отримання кредиту. Згідно вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Таким чином, вказане вище платіжне доручення містить всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства. Отже, порядок видачі коштів в безготівковій формі кредитором не порушено. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Крім того, позичальник не скористався своїм правом відкликання згоди на укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів від дня його укладення, передбаченим пп. 3.5. п. 3. Умов. Посилання відповідача у відзиві на те, що ним не підписувались вказані вище заяви, не підтверджується належними та допустимими доказами. Клопотань щодо проведення почеркознавчої експертизи останнім не заявлялось. Відповідно до пп. 3.1., 3.4. п. 3. Умов за надання кредиту позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю проценти. Ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою та визначається заявою на отримання кредиту. Пунктом 4. Умов встановлено, що за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю пеню у розмірі 0,3% від суми прострочення за кожний день прострочення. З довідки №-3480825-SG від 16.07.2019 вбачається, що станом на 26.06.2019 відповідач має заборгованість у розмірі 30 482,48 грн., яка складається з суми несплаченого боргу в розмірі 19 889,98 грн. і пені та неустойки в розмірі 10 592,50 грн. З вказаної довідки також вбачається, що відповідач частково здійснював платежі на погашення заборгованості. Згідно з п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 вказано, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Постаною Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 у справі №526/405/13 встановлено, що факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх недійсними тривалий час, а також користування кредитними коштами та сплати відповідачем в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими, що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ, передбачених кредитними договорами. Також в Постанові Верховного Суду від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за кредитним договором №2671594550, з метою виконання умов вказаного договору, відповідач [PERSON] вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Підпунктом 8.2. пунктом 8 Умов встановлено, що позичальник згоден з тим, що кредитодавець може відступити будь-які свої права вимоги та/або перевести будь-які свої обов`язки за кредитним договором на користь іншої (третьої особи). 26.06.2019 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20190626, відповідно до умов якого останнє передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Підпунктом 6.2.3. Договору права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №20190626 від 26.06.2019 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 30 482,48 грн., з яких: 14 518,55 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1 156,60 грн. - заборгованість за відсотками, 4 214,83 грн. - заборгованість за щомісячними відсотками (плата за управління кредитом), 10 592,50 грн. - заборгованість за пенею. З розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» встановлено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.06.2019 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Згідно з ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. На виконання п. 6.6. Договору, згідно вимог ст.ст. 512-514, 516 ЦК України на адресу відповідача, зазначену в договорі, направлено повідомлення про відступлення прав вимоги. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. …неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язків, передбачених договором, у нього виникла заборгованість за кредитним договором №2671594550 від 29.12.2016 у загальному розмірі 30 482,48 грн. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договорами зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

Outcome: approved