Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

01 серпня 2024 року, згідно поштового відправлення, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою : [ADDRESS] в порядку спадкування після померлих [PERSON] та [PERSON] .. Позов мотивований тим, що спірний будинок був колгоспним двором, головою якого був [PERSON] , членом колгоспного двору була його дружина [PERSON] .. Хоча свідоцтво про право власності на будинок було видано [PERSON] , його дружина також мала право на частку у будинку, як член колгоспного двору. [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцями частки її майна були її чоловік [PERSON] та сини [PERSON] і [PERSON] , які проживали та були зареєстровані разом з померлої на день її смерті. [INFO] помер [PERSON] , який за життя склав заповіт, яким все своє майно заповідав синам [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Проте, оформити спадщину в нотаріальній конторі позивачі не мають змоги, оскільки в них відсутні документи, які б підтверджували право власності померлих на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судове засідання позивачі не з"явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач - Іванівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі. Відзиву на позов не надали. Третя особа - КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - Чернігівська районна державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надали заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] був колгоспним двором, головою якого був [PERSON] , членом колгоспного двору була його дружина [PERSON] , які станом на 01.07.1990 року проживали в будинку (а.с.23). Відповідно до Постанови РМ УРСР від 11 березня 1985 року № 105 « Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалося за головою колгоспного двору. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/2 частині. Згідно довідки «Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області № 33 від 28.03.2024 та № 292 від 07.05.2024, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою : [ADDRESS] станом на 01.01.2013 належить [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 22.07.1991 р (а.с. 25,26). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 15 грудня 2016 року Виконавчим комітетом Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 26 (а.с.16) На день своєї смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком - [PERSON] та синами : [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 195 від 04 липня 2024 року (а.с.17). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] доводиться доданими копіями свідоцтв про народження. ( а.с.11,15) Факт перебування у шлюбі [PERSON] з [PERSON] та зміна прізвища доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу. ( а.с.18) Після померлої [PERSON] як спадкоємці за законом першої черги в рівних частинах по 1/6 спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як такі, що проживали та були зареєстровані разом з померлим спадкодавицею на день її смерті. Також, як слідує з копії спадкової справи, яка була заведена після померлої [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] , [PERSON] . Чоловік померлої [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на день смерті [INFO] був зареєстрований разом з спадкодавцем [PERSON] . [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки не звернувся до нотаріальної контори та не був зареєстрований і не проживав на день смерті разом з [PERSON] . ( а.с.54-59) Отже, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приняли спадщину після померлої [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] в рівних частках, а саме по 1/6 частині кожний. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим повторно 15 грудня 2016 року Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.21). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 20 липня 2000 року секретарем виконкому Слобідської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, який не змінювався та не скасовувався, яким все своє майно заповідав [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Після померлого [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на 2/3 частини житлового будинку по [ADDRESS] , оскільки [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку та він успадкував 1/6 частину після померлої [PERSON] . Після померлого [PERSON] , як спадкоємці за заповітом в рівних частинах, а саме по 1/3 частині кожний, спадщину прийняли позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11,13), які своєчасно звернулися до Чернігівської районної державної нотаріальної контори, де і було заведено спадкову справу №547. ( а.с.60-68) Нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори 28.06.2024 позивачам роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки не надано документів, які б підтверджували право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 32). Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та задоволення позовних вимог з урахуванням часток кожного спадкоємця. А саме, [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON] в розмірі 1/6 частки, після померлого [PERSON] в розмірі 1/3 частки, що складає 1/2 частку житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] прийняв спадщину після померлого [PERSON] в розмірі 1/3 частки житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON] в розмірі 1/6 частки житлового будинку по [ADDRESS] .

Outcome: approved