Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між нею та відповідачем взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. У відповідача власні погляди на життя. Все це призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. З вересня місяця 2020 року вони спільно не проживають, подружні відносини між ними фактично припинені. Можливості зберегти сім`ю немає. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч повідомлений про дату, час і місце його проведення належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання заявлених вимог в повному обсязі та залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] » (а.с.21). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.12-13). Ухвалою судового засідання від 04.11.2024 відкладено розгляд справи (а.с.18). Ухвалою судового засідання від 12.12.2024 судом постановлено проводити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.22). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.08.1994 у Бережницькій сільській раді Жидачівського району, актовий запис №13. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставити підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 04.08.1994 серії [NUMBER] (а.с.4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем та відсутності згоди відповідача на припинення цих відносин, що унеможливило розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110 та 113 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують шлюбних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у заявах позиції. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити повністю. З огляду на приписи статті 113 СК України після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення). На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved