Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Гідулян І.Ю. 15.07.2008 року (номер ВКМ № 940073), ним було придбано у власність зазначений житловий будинок. Даний факт також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.08.2008 року. Позивач стверджує, що вказаний будинок зазнав значних пошкоджень внаслідок артилерійського обстрілу, що підтверджується актом комісійного обстеження від 19.10.2023 року. Крім того, будинок постраждав унаслідок природних стихій, таких як буревій 27 вересня 2020 року, після чого позивач власними силами замінив дах та відновив будинок. Позивач вказує, що з 2013 року відповідачка по справі, його колишня дружина [PERSON] , не проживає у вказаному будинку, не бере участі в його утриманні, не сплачує комунальних платежів та не виявляє інтересу до нерухомості. При цьому позивач самостійно утримує будинок, здійснює ремонт, сплачує комунальні послуги та проживає у ньому разом зі своєю родиною протягом понад 10 років. Позивач також зазначає, що намагається скористатися програмою «єВідновлення» для отримання компенсацій за пошкоджене майно, проте не може цього зробити через необхідність отримання згоди відповідача, який тривалий час знаходиться за кордоном. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок у цілому за правилами набувальної давності, відповідно до статті 344 ЦК України, зазначаючи, що він добросовісно, відкрито та безперервно володіє майном протягом встановленого законом строку. Позивач. Надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`явив. Враховуючи думку позивача, який не заперечив, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за доцільне провести заочний розгляд справи. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу ВКМ № 940073 від 15.07.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Великоолександрівського району Гідулян І.Ю., [PERSON] придбав у власність житловий будинок за адресою: [ADDRESS] про, що також зазначено у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 19976129 від 21.08.2008 року номер запису 990 в книзі 5. На даний час вказаний будинок пошкоджений внаслідок артилерійского обстрілу, про, що наявний Акт комісійного обстеження об`єкта пошкодженого внаслідок збройної агресії Російської Федерації, який затверджено головою комісії 19.10.2023 року № 1222. Спірний будинок потребує значних вкладень на його відновлення, разом з тим позивач обмежений у отриманні виплат через програму «єВідновлення», оскільки вказаний будинок відповідно до рішення суду від 25.03.2015 року розподілено рівними частками (1/2) між сторонами по справі, що потребує надання згоди [PERSON] , на нарахування витрат на відновлення будинку в цілому. Позивач [PERSON] , самостійно утримує будинок в цілому з прибудинковою територією та проживає в ньому понад 10 років, а відповідач в свою чергу понад 10 років не проявляє інтерес до вказаного нерухомого майна, на що вказує факт відсутності з її боку дій щодо володіння майном (здійснення поточного ремонту, внесення комунальних платежів тощо), при тому, що власність обтяжує та зобов`язує [PERSON] , до конкретних дій щодо збереження та обслуговування нерухомого майна. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 07 серпня 2014 року Справа № 650/992/14-ц, тобто спільне проживання з відповідачем по справі [PERSON] , припинилось за довго до розподілу майна, і становить понад 10 років, за цей час позивач самостійно повністю утримує будинок, здійснив прибудови до нього, сплачує комунальні послуги, відновлював його лише своїми коштами після його руйнування, яке відбувалося декілька разів як з природних обставин так і з підстав обстрілів. Так після буревію який відбувся в селищі Велика Олександрівка, 27 вересня 2020 року під час якого внаслідок негоди через сильний дощ та поривчастий вітер у смт Велика Олександрівка частково зруйновано дахи близько 300-от житлових будинків, школи (початкової частково, старшої повністю від якої на відстані 100 метрів знаходиться спірний будинок), що висвітлено в багатьох ЗМІ наприклад за посиланням https://www.ukrinform.ua/rubric- regions/3 107596-burevii-na-hersonsini-zirvani-dahi-povaleni-dereva-vidrizanij-gaz.html, належний позивачу будинок зазнав значних пошкоджень та ним було самостійно здійснено заміну даху, відповідач будь яких витрат на будинок не несе, інтересу до нього не проявляє, відтак позивач відкрито проживає та користується будинком понад 10 років за повного усунення відповідача. Відповідно до домової книг № [NUMBER] у вказаному будинку зареєстрована дружина позивача [PERSON] , натомість відповідач [PERSON] (колишня дружина) не зареєстрована за вказаною адресою, що також узгоджується з витягом від 28.10.2024 року за № 11834 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб відповідно якого у вказаному будинку зареєстровано 4 осіб, а саме [PERSON] , його дружина та двоє дітей, разом з тим тягар утримання будинку в цілому виконується ним самостійно. Факт проживання [PERSON] за вищенаведеною адресою понад десять років як і факт не проживання з 2013 року відповідача [PERSON] , підтверджено довідкою від 30.10.2024 року № 1375, яка видана Великоолександрівською селищною військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області відповідно якої « [PERSON] , з 2007 року по теперішній час постійно проживає, за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , з 2013 року по теперішній час за адресою [ADDRESS] не проживає. Слід зазначити, що дії позивача за повної бездіяльності відповідача [PERSON] , абсолютно кореспондуються з правами та обов`язками, які належать власнику будинку, з наявним бажанням і в подальшому покращувати в ньому умови проживання. Зазначені обставини, як кожна окремо, так і в сукупності, свідчать про бажання [PERSON] , на законодавчому рівні встановити право власності на будинок як і неможливість визнання за ним такого права, окрім як за зверненням до суду, з вимогою визнання права власності як за набувачем таких прав за набувальною давністю. Тобто позивач володіє спірним домоволодінням більше десяти років, при цьому набувши таке право добросовісно. Інших осіб, які претендують на це майно під час судового розгляду не встановлено. Згідно зі ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача засновані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов`язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння). Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач відкрито на протязі більше 10 років володіє і користується спірним житловим будинком, при тому, що відсутні інші особи, які можуть заявити про своє право на нього, позивач набув права на будинок за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.

Outcome: approved