Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в особі представника Гребенюка О.С. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.09.2017 року станом на 17.07.2023 року в розмірі 111 604,23 грн., яка складається з 92 138,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19 465,68 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. зі сплати судового збору. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву б/н від 06.09.2017 року, згідно якої отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на кредитну платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті - заяві, де є відповідь - запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. В подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток і підписавши паспорт споживчого кредиту від 28.11.2018 року, отримав картку з кредитним лімітом 200 000,00 грн. Інформація щодо встановлення та зміни розміру кредитного ліміту підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, загальний розмір якої станом на 17.07.2023 року становить 111 604,23 грн., що є підставою для звернення позивача до суду. Ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло клопотання в якому вона просить суд проводити судовий розгляд без його участі та участі позивача, просить задовольнити позовні вимоги, проти прийняття заочного рішення не заперечує (а.с. 1, 3). Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав, викликався до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 119, 120, 126). У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву № б/н від 06.09.2017 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 16), а також заяву про приєднання до умов та правил банківських послуг від 18.11.2022 року (а.с. 17-29). Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ім`я [PERSON] , в період часу з 28.11.2018 року по 11.04.2023 року відбувалось збільшення та зменшення кредитного ліміту; 27.03.2020 року встановлений кредитний ліміт у розмірі 100 000,00 грн.; 11.04.2023 року зменшений кредитний ліміт до 0,00 грн. (а.с. 14). Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] , 28.11.2018 року та 18.11.2022 року згідно кредитного договору були видані кредитні картки, термін дії останньої картки - 11 місяць 2024 року. (а.с. 15). Згідно розрахунку позивача, заборгованість за договором від 06.09.2017 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , станом на 17.07.2023 року складає 111 604,23 грн., з яких 92 138,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19 465,68 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 9-13). Згідно з виписки АТ КБ «Приватбанк» з карткового рахунку [PERSON] за договором б/н за період часу з 28.11.2018 по 19.07.2023 року, залишок після останньої операції станом на 01.07.2023 року складає «- 111 604,23» грн., що відповідає зазначеної позивачем загальній суми заборгованості (а.с. 94-105). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як убачається з матеріалів справи, 06.09.2017 року відповідачем підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, відповідач приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг, які разом з тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачем також була підписана заява про приєднання до умов та правил банківських послуг від 18.11.2022 року, в якої зазначені істотні умови Договору «Кредитні картки», тарифи на обслуговування, суми кредитного ліміту, строк кредитування, процентна ставка (відсотків річних) та порядок її зміни, порядок повернення кредиту, права та обов`язки Банка та клієнта, відповідальність з їх порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.09.2017 року та випискою з рахунку, відповідачем здійснювалося використання коштів з карткового рахунку (зняття та переказ коштів, оплата товарів та послуг), що свідчить про користування встановленим кредитним лімітом, при цьому погашення кредитної заборгованості відповідачем не здійснювалося. Відповідно, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 17.07.2023 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 111604,23 грн., яка складається з 92 138,55 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19 465,68 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яка підлягає стягненню з останнього, оскільки підтверджується належними та допустимими доказами. Відповідно до положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем, як позичальником умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог його з боку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до відповідача підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved