Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просила: - встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Росоша, Липовецького р-ну, Вінницької обл., та помер [INFO] в м. Сестрорецьк, Санкт-Петербург, російська федерація. Заявник обґрунтовує свою заяву наступними обставинами. [INFO] в м. Сестрорецьк, Санкт-Петербург, російська федерація помер чоловік заявника [PERSON] про що відділом записів актів громадського стану Курортного району Санкт-Петербургу Комітету по справам запису актів громадського стану (російська федерація) було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 27.09.2024 та зроблено запис акту про смерть №170249780001002620004. Після смерті чоловіка заявника залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки в с. Росоша, Вінницької обл., яке заявник бажала прийняти подавши нотаріусу відповідну заяву. Однак, нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви з тих підстав, що заявником надано свідоцтво про смерть спадкодавця, яке видане в російській федерації. Встановлення судом факту смерті чоловіка заявника дасть можливість їй реалізувати свої спадкові права. Також позивач пояснює, що її чоловік [PERSON] з 2000-них років виїздив до рф на заробітки, однак не зміг виїхати під час війни і помер на її території. Ухвалою суду від 05.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в окремому провадженні з викликом учасників справи, а заінтересованій особі визначено строк для подання відзиву. Заінтересованою особою у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, однак представник у своїй письмовій заяві просила розглянути справу за наявними матеріалами, а розгляд справи просила без нього. У судове засідання заявник не з`явилась, а у своїй заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, заяву просила задовольнити. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] в м. Сестрорецьк, Санкт-Петербург, російська федерація помер чоловік заявника [PERSON] , про що відділом записів актів громадського стану Курортного району Санкт-Петербургу Комітету по справам запису актів громадського стану (російська федерація) було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 27.09.2024 та зроблено запис акту про смерть №170249780001002620004. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.10.1976 доводиться, що [PERSON] та заявник були подружжям. Позивач пояснює, що її чоловік [PERSON] з 2000-них років виїздив до рф на заробітки, однак не зміг виїхати під час війни і помер на її території. Після смерті чоловіка заявника залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки в с. Росоша, Вінницької обл., яке заявник бажала прийняти подавши нотаріусу відповідну заяву. \~ \~ \~ \~Однак, нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви з тих підстав, що заявником надано свідоцтво про смерть спадкодавця, яке видане в російській федерації. Встановлення судом факту смерті чоловіка заявника дасть можливість їй реалізувати свої спадкові права. Заявник стверджує, що оскільки її чоловік [PERSON] помер на території російської федерації, тому отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо. Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану, орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка заявника [PERSON] , який помер [INFO] в м. Сестрорецьк, Санкт-Петербург, російська федерація, заявник зазначає, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся в момент проживання в країні, яка наразі є територією країни-агресора, а медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті - відсутній. Згідно п. 14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зі змінами, у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника. Відповідно п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.ч. 4,7 глави 1 розділу ІІ вищевказаних Правил, у державній реєстрації актів цивільного стану може бути відмовлено, якщо державна реєстрація суперечить вимогам законодавства України; державна реєстрація повинна проводитись в іншому органі державної реєстрації актів цивільного стану; з проханням про державну реєстрацію звернулась недієздатна особа або особа, яка немає необхідних для цього повноважень. Документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, на підтвердження смерті чоловіка на території російської федерації, подала свідоцтво про смерть, видане відділом записів актів громадського стану Курортного району Санкт-Петербургу Комітету по справам запису актів громадського стану (російська федерація) було видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 27.09.2024 та зроблено запис акту про смерть №170249780001002620004. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Ключове значення, яке має встановлення факту смерті або народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Відповідно ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ст. 13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-ІХ«Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993». Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.1993 та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.1997 та вихід України з Конвенції від 22.01.1993 та Протоколу від 28.03.1997. Дія Конвенції 22.01.1993 та Протоколу 28.03.1997 зупинена з 27.12.2022. Суд встановив, що [PERSON] доводився заявнику чоловіком, а тому заявник є його спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, але при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини покійного чоловіка заяву не прийнято, а тому встановлення судом факту смерті чоловіка заявника [PERSON] дасть можливість заявнику реалізувати спадкові права. Разом з тим, заявник стверджує, що оскільки її чоловік [PERSON] помер на території російської федерації, тому отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо. У цьому контексті суд зауважує, що п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що заявлена вимога: встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який народився в с. Росоша, Липовецького р-ну, Вінницької обл., та помер [INFO] в м. Сестрорецьк, Санкт-Петербург, російська федерація, обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved