Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

представник позивачки [PERSON] адвокат Колошкін П.І. звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося тому, у сторін почали виникати непорозуміння і сварки, втрачені почуття любові та взаємоповаги один до одного, можливості зберегти сім`ю немає, просить шлюб розірвати. Представник позивачки адвокат Колошківн П.В. в судове засідання не з`явився, в позовних вимогах просить розірвати шлюб, а справу розглядати за правилами спрощеного провадження, стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору та відновити прізвище позивачки на дошлюбне « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, належно та вчасно був повідомлений про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 червня 2019 року у Буському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 42, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час подружнього життя у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , , що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, шлюбні відносини фактичного припинені, шлюб між сторонами є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення позивачка має бажання змінити прізвище на « [PERSON] ». Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved