Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

05.11.2024 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] у місті\~Ванкувер,\~округ Кларк,\~штат Вашингтон,\~Сполучені Штати\~Америки, померла його мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8413 га, кадастровий номер: 0523180200:02:002:0151, яка розташована на території Якимівської сільської ради Вінницького (колишнього Оратівського) району Вінницької області, та належала померлій на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області № 386 від 20.11.2006. За життя мати позивача [PERSON] склала заповіт, який 22.01.1999 було посвідчено секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано у реєстрі за № 06, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла сину [PERSON] . Позивач зазначає, що на час відкриття спадщини він разом із матір`ю не проживав, оскільки мати [PERSON] із 2014 року проживала у Сполучених Штатах Америки (на дату смерті у спеціальному закладі для людей похилого віку), а тому про наявність заповіту, складеного на його користь він дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Так, про наявність заповіту йому повідомив брат, який здійснив поховання матері у США, оскільки він є громадянином даної держави та проживає там протягом останніх 20 років. Саме він серед документів матері знайшов даний заповіт та повідомив позивачу про його існування. Однак, для подачі заяви про прийняття спадщини позивачу було необхідно отримати документи про смерть матері та здійснити переклад на українську мову із апостилюванням. В подальшому, свідоцтво про смерть [PERSON] належним чином оформлене із апостилюванням було зроблено після спливу встановленого законодавством шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Таким чином, у зв`язку із пропуском позивачем строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, а саме доказів постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем, приватним нотаріусом Кравченко О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За вказаних обставин, позивач [PERSON] просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі №141/713/24 та призначено підготовче судове засідання на 05.12.2024, зобов`язано позивача надати суду обґрунтовану постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії; належний документ, що засвідчує консульську легалізацію, проставлення апостилю або нотаріально завірений переклад документу (свідоцтва про смерть [PERSON] « [INFO] »);\~докази громадянства\~США у\~померлої [PERSON] ; інші належні докази в обґрунтування позовних вимог, які не були додані до позовної заяви. Також ухвалою суду від 11.11.2024 витребувано у Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області інформацію щодо того, чи відкривалася спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 28.11.2024 на виконання вимог ухвали суду від 11.11.2024 до суду надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79163039 від 15.11.2024, згідно якої спадкову справу до майна померлої [INFO] \~ [PERSON] заведено\~06.11.2024\~у приватного\~нотаріуса Вінницького\~районного нотаріального\~округу Кравченко\~О.В.,\~номер у\~нотаріуса 110/2024. Ухвалою суду від 05.12.2024 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні по справі № 141/713/24 до 19.12.2024, витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. належним чином завірену копію спадкової справи № 110/2024, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 12.12.2024 до суду надійшла копія спадкової справи № 110/2024, заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Кравченко О.В. Позивач, будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, 19.12.2024 в судове засідання не з`явився. Відповідач Оратівська селищна рада Вінницького району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, 19.12.2024 в судове засідання також не з`явилася, повноважного представника не направила. Натомість, 18.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява Оратівської селищної ради від 15.11.2024 про розгляд справи № 141/713/24 без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч. 1 ст. 223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, з`ясувавши думку представника позивача, а також з урахуванням конкретних обставин справи №141/713/24, наявності доказів своєчасного та належного повідомлення сторін про час, день та місце розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи № 141/713/24 за відсутності відповідача Оратівської селищної ради Вінницької області. Представник позивача адвокат Скічко Т.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити позов у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та в матеріалах справи. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи № 141/713/24, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] позивач [PERSON] народився [INFO] , у графі «Батько» записано [PERSON] , у графі «Мати» записано [PERSON] . Як убачається із нотаріально засвідченого перекладу свідоцтва про смерть № 2022-066465, виданого 26.01.2023, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Ванкувер, округ Кларк, штат Вашингтон, Сполучені Штати Америки. Також, як убачається з довідки Новоживотівського старостинського округу Оратівської селищної ради № 289/08.00.2-10 від 08.11.2024, відповідно до запису в погосподарській книзі Якимівської сільської ради за 1996-2000 роки, [PERSON] , [INFO] , та її чоловік - [PERSON] , [INFO] , 06.01.1999 вибули в США на проживання. Іншими відомостями про останнє місце реєстрації померлої [PERSON] та склад зареєстрованих осіб на час її смерті старостинський округ не володіє. Згідно інформації Управління ДМС у Вінницькій області № 0501.4-7167/05.2-24 від 12.11.2024, у ВПР та МР УМВС України у Вінницькій області 08.01.1999 було оформлено виїзд на постійне проживання у США громадянці України [PERSON] , [INFO] , уродженці с. Якимівка Оратівського району Вінницької області. Відомостей про припинення громадянства України [PERSON] УДМС України у Вінницькій області не має. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої наявне нерухоме майно. Як убачається із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174210, виданого Оратівською РДА, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», с. Якимівка Оратівського району Вінницької області, розміром 1,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень. На підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області № 386 від 20.11.2006 «Про затвердження технічної документації з розподілу земель колективної власності на земельні частки (паї) власникам сертифікатів членам колишнього КСП «Україна» с. Якимівка і видачі державних актів на право власності на землю» вирішено передати у власність громадянам згідно з списком, що додається, земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видати державні акти на право власності на землю. Так, згідно списку громадян с. Якимівка для видачі державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів із земель колишнього КСП «Україна» Якимівської сільської ради, що є додатком до розпорядження голови райдержадміністрації від 20.11.2006 № 386, за № 58 записана [PERSON] , загальна площа земельної ділянки 1,8413 га. Як убачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0501600782014 від 25.02.2014, земельна ділянка площею 1,8413 га, кадастровий номер 0523180200:02:002:0151, розташована на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, цільове призначення якої є для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності приватна власність. Відповідно до заповіту, посвідченого 22.01.1999 секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Петрук Л.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 06, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, заповіла сину [PERSON] . Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79030029 від 06.11.2024, заповіт заповідача [PERSON] , посвідчений 22.01.1999 секретарем виконкому Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Петрук Л.Я., чинний, номер у Спадковому реєстрі 36883576, номер в реєстрі нотаріальних дій - 06. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79473554 від 10.12.2024, спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена 06.11.2024 приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Кравченко О.В., стан чинний, номер у нотаріуса 110/2024, номер у Спадковому реєстрі 73242434. З матеріалів спадкової справи №110/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] убачається, що справу розпочато приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Кравченко О.В. 06.11.2024 за заявою [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Кравченко О.В. від 15.11.2024, у зв`язку з тим, що позивачем пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку із відсутністю доказів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, зокрема доказів постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , а саме щодо земельної ділянки площею 1,8413 га, кадастровий номер: 0523180200:02:002:0151, що розташована на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, вид цільового призначення земельної ділянки: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Згідно \~пунктів 1 та 3 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у справах з іноземним елементом, якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів, укладених в рамках державно-приватного партнерства, зокрема концесійних договорів, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, зокрема об`єктом концесії, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт; а також якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст. 1217 ЦК України). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до частин 1-2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. За змістом частини третьої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою статті 1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.ч. 2-3 ст. 1272 ЦК України). Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Згідно диспозиції вказаної норми закону, у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як установлено судом та стверджує позивач у позові, останній не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про існування заповіту померлої матері на його користь, та, в подальшому, свідоцтво про її смерть належним чином оформлене із апостилюванням було зроблено після спливу встановленого законодавством шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, саме на позивача покладений обов`язок доказування факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Отже, досліджуюючи матеріали справи № 141/713/24, в контексті системного аналізу чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та у співвідношенні із наданими позивачем доказами на обґрунтування заявлених позовних вимог, суд доходить висновку про доведеність позивачем поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки позивач не був обізнаний про існування заповіту, складеного спадкодавцем на його ім`я. Поряд з цим, судом було установлено, що позивач тривалий час окремо проживав (м. Вінниця, Україна) від померлої матері, яка, у свою чергу, проживала та померла у спеціальному закладі для людей похилого віку у місті Ванкувер, округ Кларк, штат Вашингтон, Сполучені Штати Америки. Окрім цього,\~ свідоцтво про смерть спадкодавця належним чином оформлене із апостилюванням було зроблено після спливу встановленого законодавством шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що, в свою чергу, призвело до неможливості своєчасно подати ним заяви про прийняття спадщини у передбачений ст. 1270 ЦК України строк. За вказаних фактичних обставин справи № 141/713/24, оцінючи надані позивачем докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем та той факт, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (інших спадкоємців, які прийняли спадщину, ні судом, ні нотаріусом не встановлено), суд доходить переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved