Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 12 лютого 2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику №3018290224, відповідно до умов якого Позивач зобов`язався надати Відповідачу кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) та заявки кредитор надав позичальнику кредит у розмір 8 000 грн. 00 коп. на 26 календарних дні з кінцевим терміном повернення кредиту до 09.03.2024 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % за день. 12.02.2024 року Позивач видав Відповідачу кредит у розмірі 8 000,00 грн., чим виконав свої зобов`язання у повному обсязі. Проте, Відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати коштів за користування кредитом у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку із чим у Відповідача виникла заборгованість, яка станом на день подання позовної заяви становить 57 400,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49 400,00 грн. - заборгованість за відсотками. У зв`язку з вищевикладеним, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 57 400,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 31.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлялась належним чином шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових документів за адресою реєстрації, однак конверт повернувся без вручення. Відзиву Відповідач не надала. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами без участі Відповідача. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 12.02.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено Договір про надання грошових коштів у позику №3018290224, який підписано Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також Відповідачем підписано електронним підписом Паспорт споживчого кредиту про умови кредитування. Відповідно до умов вказаного Договору, Позичальнику надано кредит у розмірі 8 000,00 грн., загальним строком на 26 днів, з терміном повернення до 09.03.2024, зі сплатою дисконтної (зниженої) процентної ставки 1% на день. ТОВ «Іннова Фінанс» належно виконало умови кредитного договору, надавши Відповідачу кредитні кошти у сумі 8 000,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» до платіжної інструкції № 19765-1354-87356300 від 12.02.2024 року. Отже, ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. У свою чергу Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість, яка станом на день подання позовної заяви становить 57 400,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 49 400,00 грн. - заборгованість за відсотками. У наданому Позивачем розрахунку заборгованості вказані суми 8 000,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 49 400,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженими договорами кредиту. Водночас, заявлені Позивачем до стягнення суми процентів значно перевищують суми процентів, які передбачені умовами договорів позики (кредиту) у межах погоджених строків користування грошовими коштами. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17. Тому, оскільки Позивач не довів заявлені ним суми процентів, а також не довів право нараховувати проценти на умовах договорів поза межами строків правомірного користування позикою, суд вважає, що до стягнення підлягають сума основного боргу в межах укладеного договору, а також сума процентів, яка була передбачена умовами договору - 2 800,00 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у загальному розмірі 10 800,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 455,78 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial