Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просила ухвалити рішення, яким встановити факт проживання [PERSON] , [INFO] , однією сім`єю з [PERSON] , в період з 23 листопада 2015 року до дня його смерті - [INFO] , тобто не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , вони спільно проживали однією сім`єю та були зареєстровані за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом та вважали себе подружжям, незважаючи на відсутність офіційної реєстрації шлюбу. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , у якому заявник зареєстрована та проживає по сьогоднішній день, іншого житла не має. Заявник звернулась до Суворівської державної нотаріальної контори у місті Одеса для подання заяви про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено. Окрім заявника у спадкодавця інших спадкоємців немає. Встановлення факту необхідне для реалізації спадкових прав. Ухвалою судді від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання заявника про витребування доказів. Заявниця надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила задовольнити вимоги заяви. Представник зацікавленої особи Великобуялицька сільська рада Березівського району Одеської області у судове засідання не з`явився, заяв та клопотань не надавали. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі фактичні обставини справи. [INFO] помер [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №130 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За довідкою Великобуялицької сільської ради Березівського району № 1267/02-24 від 10.12.2024 року [PERSON] дійсно зареєстрована, проживає та проживала з 2011 року за адресою: [ADDRESS] разом з померлим співмешканцем [PERSON] до дня його смерті [INFO] , та вели сумісне господарство. Письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами [PERSON] , також підтверджена та обставина, що [PERSON] проживала разом з померлим співмешканцем [PERSON] більше п`яти років. 18 жовтня 2023 року за №2787/02-31 [PERSON] Суворівською державною нотаріальною конторою у місті Одеса видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З вказаної постанови вбачається, що пп.4.1 та 4.2 п.4 Глави 10\~розділу 11\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~при видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом нотаріус\~перевіряє наявність\~підстав для\~ закликання\~до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. При ухваленні рішення суд виходить з такого. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.5 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Статтею 1264 ЦК України, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до абз.2 п.2\~постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. У п.21\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Відповідно до\~ст.3 ч.2 СК України, сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6\~Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до п.7\~постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У справі, що розглядається, факт, про вставлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для отримання Свідоцтв про право на спадщину за законом. Положеннями ст.ст.80,\~81 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1\~статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, представлені заявником та витребувані судом докази на підтвердження факту її проживання зі спадкодавцем [PERSON] , як однією сім`єю, на час відкриття спадщини, в контексті положень ст.ст.76-80ЦПК України, є належними та допустимими, спір щодо спадкового майна відсутній, суд дійшов висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Outcome: approved