Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

04.10.2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання або до досягнення донькою 23 років. Позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем є донька [PERSON] , [INFO] , яка навчається на ІІ курсі денної форми навчання в Національно-науковому інституті економіки, менеджменту і міжнародного бізнесу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Донька знаходиться повністю на її (позивачки) утриманні, вона самостійно сплачує кошти за навчання дочки в розмірі 21000 грн. в рік, також сплачує кошти за проживання, харчування та інші побутові потреби дочки, однак її (позивачки) коштів не вистачає, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом. Заочним рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2024 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , РНКОПП: [NUMBER] , [ADDRESS] ) аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на весь період її навчання, починаючи стягувати з 04.10.2021 року і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, та аліменти сплачувати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , [ADDRESS] ). 25.10.2024 р. представник відповідача [PERSON] - адвокат Собина П.М. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області, в якій просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2021 року; скасувати заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2021 р. та призначити справу до розгляду. Заяву мотивує тим, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2021 р. з [PERSON] стягнено аліменти в розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на весь період її навчання, починаючи стягувати з 04.10.2021 р. і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, та аліменти сплачувати [PERSON] . Відповідач дізнався про наявність даного рішення від державного виконавця після того, як було накладено арешт на картковий рахунок відповідача. Відповідач не був повідомлений про розгляд справи, а при винесенні судового рішення не було враховано, що на утриманні відповідача перебували малолітня донька [PERSON] , [INFO] , та цивільна дружина, так як дитині не було ще 3 років. Крім того, дочка [PERSON] навчалася фактично заочно та працювала в м. Охтирка, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 14.11.2024 р. заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.11.2024 р. заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2021 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання по справі на 11 грудня 2024 року на 09.00 год., про що повідомлено учасників справи. Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Собина П.М. залишив залу судового засідання, не повідомивши про причини, тому відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності відповідача та його представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно із статтею 1 Закону України "Про охорону дитинства" дитинство - період розвитку людини до досягнення повноліття. Тобто до 18 років особа вважається такою, що в силу свого віку та не до кінця сформованого світосприйняття не здатна, зокрема і без шкоди самій собі, реалізовувати права і свободи, у зв`язку із чим потребує патронату. В той же час для вступу у доросле та самостійне життя необхідна певна соціальна адаптація, складовою якої є право на отримання спеціальної чи вищої освіти для подальшого працевлаштування. Реалізація права на освіту не є обов`язком, проте якщо особа до повноліття чи з настанням повноліття почала навчання на денній формі навчання, це значно обмежує її у можливостях на отримання доходів, які мають забезпечити покриття її необхідних побутових витрат. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6?1296цс15 викладений правовий висновок, відповідно до якого при визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України). За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Встановлено, що [PERSON] [INFO] досягла повноліття, що підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом [PERSON] (а.с. 8, 9). Встановлено також, що на момент звернення до суду з позовом (09.10.2021 р.) [PERSON] навчалася в Навчально-науковому інституті економіки, менеджменту і міжнародного бізнесу (БЕМ) Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на контрактній основі, форма навчання денна, термін навчання: 01.10.2020 р. - 30.06.2024 р., вартість навчання 79200 грн. за весь строк навчання, що підтверджується довідкою Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 66-06-200/357 від 26.05.2021 р. р., копією договору про надання освітньої послуги № 5597 від 01.10.2020 р. (а.с. 3, 24). Крім того, судом встановлено, що вартість проживання [PERSON] в гуртожитку становить 520 грн. на місяць, що підтверджується копією договору № 66-200/727 від 01.09.2021 р. (а.с. 25). Встановлено, що на час розгляду справи в суді після скасування заочного рішення (11 грудня 2024 року) [PERSON] закінчила навчання в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», що підтверджується копією диплома бакалавра [NUMBER] від 29.06.2024 р., Судом встановлено, що у зв`язку з навчанням [PERSON] потребувє матеріальної допомоги, так як форма навчання денна, через денну форму навчання вона ніде не працювала, ніяких доходів не отримувала, у неї були відсутні власні кошти на навчання. Встановлено, що оплату за навчання [PERSON] за 2021-2022 навчальний рік в сумі 10400 грн. та оплату за проживання [PERSON] в гуртожитку в сумі 3150 грн. проведено позивачкою [PERSON] , що підтверджується чеками АТ «ПриватБанк» (а.с. 30-32, 34). [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою КК «Ботанік» № 79 від 02.12.2021 р. (а.с. 35). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, тому має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці [PERSON] , а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти за рішенням суду. Крім того, наявність на утриманні відповідача малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці, яка її потребує. Схожий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) де суд зазначив, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній доньці, яка її потребує. Доводи представника відповідача про те, що дочка [PERSON] навчалася фактично заочно та працювала в м. Охтирка, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, - суд не бере до уваги з наступних підстав. Судом будо встановлено, що [PERSON] навчалася на денній формі навчання, що підтверджується довідкою Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» № 66-06-200/357 від 26.05.2021 р. р., копією договору № 5597 від 01.10.2020 р. про надання освітньої послуги, копією диплома бакалавра [NUMBER] від 29.06.2024 р., додатком до диплома [NUMBER] від 29.06.2024 р.(п.4.1 Форма здобуття освіти: денна). Отже, твердження представника відповідача про заочне навчання [PERSON] не знайшли свого підтвердження та спростовуються вказаними вище доказами. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) зазначивши, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання, до чого зводилися основні доводи апеляційної скарги відповідача. Такий виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18). Твердження представника відповідача про те, що [PERSON] не потребувала матеріальної допомоги, так як під час навчання вона працювала в магазині, отримуючи дохід, - суд також не бере до уваги, так як належних та допустимих доказів на їх підтвердження представник відповідача не надав. Відповідно до довідки Пенсійного фонду України від 04.12.2024 р. індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] у Пенсійному фонді відсутні. Відомостей про отримання [PERSON] будь-яких доходів матеріали справи не містять. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до змісту ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітніх дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує матеріальне становище [PERSON] , яка навчалася на контрактній основі, форма навчання денна, через денну форму навчання ніде не працювала, ніяких доходів не отримувала, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Також суд враховує матеріальний та сімейний стан відповідача [PERSON] , який є працездатним, проходить військову службу за мобілізацією, отримує грошове забезпечення, має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Враховуючи ту обставину, що повнолітня [PERSON] на час навчання ніде не працювала, власного доходу не мала, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, з урахуванням необхідності здійснення нею грошових витрат на оплату навчання, проживання, харчування, одяг, придбання навчальних приналежностей, оплати проїзду до навчального закладу, враховуючи можливість надання утримання другим з батьків - позивачкою, враховуючи матеріальний та сімейний стан відповідача [PERSON] , суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/8 частини заробітку відповідача щомісяця на весь період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Доказів скрутного матеріального становища відповідача, що унеможливлює утримання ним своєї повнолітньої дочки, яка навчалася та потребує матеріальної допомоги, суду не надано. На думку суду, такий розмір аліментів буде розумним, достатнім, справедливим і відповідатиме інтересам як повнолітньої дочки, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України,

Outcome: partial