Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

У березні 2024 року представник позивача Акціонерного товариства (далі - АТ) «Кредобанк» адвокат Пех А.М. (свідоцтво, довіреність дійсна до 31 грудня 2024 року (а.с.54,55) звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 43836/2021 від 17 серпня 2021 року у розмірі 613 144,87 грн, судові витрати покласти на відповідачів. Позов обґрунтовує тим, що 17 серпня 2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 43836/2021 (далі по тексту - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, що передбачені графіком погашення кредиту. Сума виданого кредиту становить 551 412,00 грн строком до 16 серпня 2028 року. Процента ставка змінювана. Орієнтована загальна вартість кредиту 981 796,44 грн. Кредит видавався на покупку транспортного засобу «CHERY», модель «TIGGO 8», рік випуску 2021, номер шасі (кузову) [NUMBER] . У забезпечення виконання зобов`язань позичальника, банк та [PERSON] уклали 18 серпня 2021 року договір застави, відповідно до якого позичальник передав у заставу банку автомобіль «CHERY», модель «TIGGO 8», рік випуску 2021, номер шасі (кузову) [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] . З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 17 серпня 2021 року позивачем також було укладено з [PERSON] договір поруки. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредит, проте позичальник належним чином не повертає отримані кредитні кошти, внаслідок чого наявна заборгованість за Кредитним договором у розмірі 613 144,87 грн, що складається з 523 463,31 грн тіла кредиту та 89 681,56 грн відсотків. Позивачем направлено відповідачам досудову вимогу з пропозицією погасити заборгованість, яка залишилась без задоволення, борг не сплачено. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами кредитних зобов`язань у відповідачів, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк А.В. від 29 березня 2024 року відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 66-68). Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк від 29 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви сторони позивача про забезпечення позову (а.с. 69-72). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 175-176). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 30 липня 2024 року відмовлено у заяву відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі (а.с.177-179). За матеріалами справи відповідач [PERSON] 15 травня 2024 року отримав копію позовної заяви з додатками (а.с.101). 29 травня 2024 року через систему «Електронний суд» відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому просить зупинити провадження у справі, вказуючи про оскарження в судову порядку виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого стягується кредитна заборгованість за кредитним договором № 43836/202117 від серпня 2021 року, укладеним між АТ «Кредобанк» та [PERSON] . У відзиві вказується про наявність форс-мажорної обставини, що підтверджується листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 про настання непереборної сили. Така обставина передбачена п.5.7. Кредитного договору, згідно якого виникнення та дія форс-мажорних обставин продовжує строк виконання зобов`язань сторін за Кредитним договором на період цих дій. У травні 2022 року, представник банку зв`язався з [PERSON] і, визнаючи наявність форс-мажорних обставин, запропонував з 07 липня 2022 року, коли закінчить діяти Указ Президента України від 18 квітня 2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» підписати з банком додатковий договір №1, який і надіслав. У додатку №1 до цього договору сума прострочених платежів за попередній період визначається, як 0,00 грн, у тому числі: погашення суми кредиту; проценти за користуванням кредитом; інші послуги банку. Таким чином, між АТ «Кредобанк» та [PERSON] погоджено, що форс-мажорна обставина на період її дії не тільки звільняє від відповідальності за порушення зобов`язання, а і від виконання самого зобов`язання на період її дії. Підтвердженням настання форс-мажорних обставини та прийняття її АТ «Кредобанк» підтверджується тим, що протягом березня, квітня, травня, червня 2022 року позивач не здійснював нарахування заборгованості та відсотків за кредитом. З урахуванням викладеного відповідач [PERSON] вважає, що строк погашення кредиту не настав, що виключає його стягнення за рішенням суду, оскільки відсутнє порушене право позивача, а тому просить у задоволенні позову відмовити (а.с.119-141). 31 травня 2024 року через систему «Електронний суд» стороною позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій заперечується наведені доводи у відзиві на позовну заяву. Вказується про безпідставне посилання на лист Торгово-промислової палати України про форс-мажорну обставину (обставину непереборної сили), оскільки відповідно до ст.14 Закону України «Про Торгово-промислові палати України» наявність форс-мажорної обставини засвідчується торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами шляхом видачі сертифікатів. Лист Торгово-промислової палати України є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючи ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність таких обставин. Вказується, що позичальник не здійснює оплати за кредитом, заставне майне не передано, дій щодо врегулювання заборгованості не здійснюється. Зазначається, що на час подачі даного позову, відповдач [PERSON] подав позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В період відкриття виконавчого провадження стягнення боргу не проводилось, заставне майно не вилучалось (а.с.145-149). 04 червня 2024 року через систему «Електронний суд» відповідач [PERSON] подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] зазначає, що його дружина з дітьми з літа 2022 року перебуває з кордоном, копію відзиву на позовну нею отримано в електронний формі за допомогою месенджера. Вказується на безпідставну вказівку позивача стосовно того, що відповідач приховує заставне майна, адже банк не звертався до нього на предмет інспектування предмету застави, як то передбачено Кредитним договором. Як вказує відповідач [PERSON] , позивач не заперечує факт прийняття як доказ настання форс-мажорних обставин та застосування відтермінування строку повернення кредиту та процентів, згідно підпункту 5.7.5 діючого кредитного договору. Повідомляє, що відповідач неодноразово звертався до позивача з пропозиціями по Кредитному договору, про що свідчить листування між сторонами договору, в також додатковий договір 1 та додаток 1 - додані відповідачем до відзиву на позов. І тільки нехтування позивачем умов договору та норм закону призводить до теперішнього становища (а.с.152-154). Згідно з даними Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 522370 від 02 квітня 2024 року, адреса реєстрації відповідача [PERSON] : [ADDRESS] (а.с.63). Відповідачка [PERSON] недоказова судом повідомлялась про розгляд справи за адресою її реєстрації, поштове відправлення повернулось на адресу суд без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.165,196). Правом подачі відзиву на позовну заяву [PERSON] не скористалась. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи. Надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бакулін О.Ю. (а.с.168,169) у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяви та запереченні на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON] - адвоката Бакуліна О.Ю., дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до Анкети-заяви № 43836/2021 від 16 серпня 2021 року відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Кредобанк» на отримання кредиту під заставу транспортного засобу (а.с.21). Судом встановлено, що 17 серпня 2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] , як позичальником, укладено кредитний договір № 43836/2021 (а.с. 11-17). Відповідно до п. п. 1.1, 2.1 Кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені цим кредитним договором. Банк видає позичальнику кредит в сумі 551 412,00 грн на строк до 16 серпня 2028 року. Пунктом 2.2 Кредитного договору встановлено, що кредит видається для здійснення повної/часткової сплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу «CHERY», модель «TIGGO 8», рік випуску 2021, кузов [NUMBER] , укладеного між позичальником та Філія «Автоцентр на Теремках» ПАТ «Українська автомобільна корпорація». Згідно положень п. п. 3.3, 4.1, 4.1.1 Кредитного договору, на момент укладення цього договору сторонами обумовлено значення змінюваної процентної ставки на перший період дії ставки, надалі первинна процентна ставка в розмірі 9,99 % річних. Починаючи з другого та всіх наступних періодів дії ставки проценти за користування кредитом сплачуються відповідно до встановленого для цих періодів значення змінюваної процентної ставки. Позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені цим кредитним договором. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами протягом усього строку кредитування, відповідно до графіку погашення заборгованості. У п.п. 4.7, 4.8 Кредитного договору визначено, що банк у випадках передбачених п. 2.10 цього Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 4.7 Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні, протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (п. 4.7 Кредитного договору). Відповідно до п. 6.1 Кредитного договору виконання зобов`язань за цим договором забезпечується заставою транспортного засобу «CHERY», модель «TIGGO 8», рік випуску 2021, кузов [NUMBER] ; договором поруки № 43836/2021/2 на суму 551 412,00 грн. 18 серпня 2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір застави на забезпечення виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту за кредитним договором № 43836/2021 від 17 серпня 2021 року. Предметом застави є транспортний засіб «CHERY», модель «TIGGO 8», рік випуску 2021, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] (а.с.22, 23). Також з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 43836/2021 від 17 серпня 2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] , як поручителем, укладено договір поруки № 43836/2021/2 від 17 серпня 2021 року (а.с.30). Відповідно до п. п. 1.1, 2.1, 2.2 договору поруки, поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за Кредитним договором № 43836/2021 від 17 серпня 2021 року, укладеним між боржником та кредитором. У випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. АТ «Кредобанк» виконало свої зобов`язання за кредитним договором від 17 серпня 2021 року № 43836/2021, надавши відповідачу [PERSON] кредит в сумі 551 412,00 грн, що останнім не заперечується, а також підтверджується меморіальним ордером № 47228125 від 19 серпня 2021 року (а.с.46). Проте відповідач [PERSON] порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати відсотків у встановлені договором строки, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість. Відповідно наданих позивачем доказів, зокрема помісячного розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 43836/2021 від 17 серпня 2021 року та виписки по особовим рахункам, станом на 01 листопада 2023 року заборгованість становить за тілом кредиту 523 463,31 грн, заборгованості за відсотками - 89 681,56 грн. (а.с.44,45,47-50). Вказаний розрахунок відповідачами не оспорюється та приймається судом як належний та допустимий доказ заборгованості відповідачів перед позивачем. 11 квітня 2023 року АТ «Кредобанк» направило відповідачу [PERSON] рекомендованим листом досудову вимогу № 85-14251776/23 щодо погашення кредитної заборгованості в сумі 582 074,13 грн. (а.с.31,32). 06 червня 2023 року АТ «Кредобанк» направляло відповідачці [PERSON] рекомендованим листом досудову вимогу № 85-14251776/23 щодо погашення кредитної заборгованості в сумі 590 932,07 грн. (а.с.40,41). Проте вказані вимоги залишилися без виконання з боку відповідачів. 29 листопада 2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Моргун О.С. за заявою АТ «Кредобанк» вчинено виконавчий напис №2634 щодо звернення стягнення на рухоме майно, яке належить [PERSON] , а саме на транспортний засіб «Chery Tiggo 8», 2021 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] на користь АТ «КредоБанк» за кредитним договором № 43836/2021 від 17 серпня 2021 року (а.с. 24). За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, отриманих шляхом повного доступу, рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2024 року у справі №752/1634/24, було визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №2634 від 29 листопада 2023 року, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Моргун О.С. Рішення суду набрало законної сили 29 листопада 2024 року. Відповідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. За нормою частин 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Верховний Суд у постанові від 22 лютого 2023 по справі № 759/11628/14-ц зазначив, що порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Відповідно до п. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Встановлено, що відповідачі не виконали належним чином зобов`язання перед АТ «Кредобанк» та не повернули отримані [PERSON] кошти та проценти, на що позивач розраховував при укладенні Кредитного договору. Тому у відповідачів утворилася заборгованість у розмірі 613 144,87 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 523 463,31 грн та відсотків у розмірі 89 681,56 грн. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. А отже, АТ «Кредобанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником та поручителем обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також процентів за користування ним. Щодо доводів відповідача [PERSON] про звільнення його від виконання зобов`язання за Кредитним договором, а також від відповідальності за його порушення на період дії форс-мажорних обставин, про що сторонами Кредитного договору було погоджено, суд зазначає наступне. Як зазначає відповідач [PERSON] у своїх запереченнях, лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) був прийнятий АТ «Кредобанк» як доказ настання такої форс-мажорної обставини та позивач застосував підпункт 5.7.5 Кредитного договору, згідно з яким виникнення та дія форс-мажорних обставин продовжує строк виконання зобов`язань сторін за Кредитним договором на період дії цих обставин. Так, відповідно до листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (а.с. 139). Відповідно до п. 5.7 Кредитного договору, сторона, яка порушила зобов`язання за Кредитним договором, звільняється від відповідальності за таке порушення, якщо вона доведе, що порушення сталося внаслідок випадку або дії (впливу на неї) визначених ЗУ "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили", що засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами. Доказом дії форс-мажорних обставин є відповідний документ, виданий ТПП (пп. 5.7.2 Кредитного договору). Сторона, яка знаходиться під дією обставини непереборної сили, повинна повідомити про це іншу сторону протягом 3 (трьох) днів з дати початку дії на неї обставини непереборної сили та в цей же строк звернутися в ТПП для одержання документів, визначених у пп. 5.7.2 Кредитного договору. Документи, визначені в пп. 5.7.2 Кредитного договору, мають бути надані стороною, яка знаходиться під дією непереборної сили, іншій стороні впродовж трьох днів з дня одержання цих документів (пп. 5.6.3 Кредитного договору). Також п.п. 5.7.4 - 5.7.5 договору визначено, що порушення стороно пп. 5.7.3 Кредитного договору позбавляє її права посилатися на форс-мажорну обставину як на підставу звільнення від відповідальності за порушення Кредитного договору. Виникнення та дія форс-мажорних обставин продовжує строк виконання зобов`язань сторін за Кредитним договором на період дії таких обставин (а.с. 11-14). Приписами частин першої, другої статті 611 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Згідно із статті 141 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності. Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі № 904/3886/21 від 25 січня 2021 року. Разом з тим, вказаний лист ТПП України адресований «Всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Лист ТПП від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Між тим, відповідач [PERSON] у свої запереченнях лише вказує, що звернувся до АТ "Кредобанк" з повідомленням обставин непереборної сили, надавши позивачу лист ТПП від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, однак жодних доказів такого звернення та отримання позивачем повідомлення суду не надає. Посилання на ту обставину, що позивач протягом березня, квітня, травня та червня 2024 року не здійснював нарахування заборгованості за тілом кредиту та відсотків за кредитом, що також вбачається із з розрахунку заборгованості за договором кредиту, наданим позивачем, не є достатнім та належним доказом повідомлення позичальником кредитодавця про настання обставин непереборної сили, яким повинен бути документ ТПП, про що імперативно було врегульовано сторонами у Кредитному договорі. Також матеріали справи містять додатковий договір № 1 від 07 липня 2022 року до Кредитним договором № 43836/2021 від 17 серпня 2021 року та додаток № 1 до додаткового договору, у яких сторони погоджують змінити порядок погашення позичальником заборгованості за даним договором. У пункті 2 додаткового договору № 1 від 07 липня 2022 року зазначається, якщо впродовж дії Кредитного договору поичальник набуде статус військовослужбовця, на якого поширюються пільги, передбачені Законом України «Про соціальний статус військовослужбовців та членів їх сімей», в частині не нарахування встановлених Кредитним договором процентів за користування кредитом. При цьому позичальник зобов`язується періодично підтверджувати статус військовослужбовця, на якого поширюються пільги. Додатком до додаткового договору викладено новий графік платежів, графік погашення заборгованості за Кредитним договором (а.с.125,126,128,129). Однак, надані стороною відповідача [PERSON] копії вказаних документів є лише проектами договорів, які не містять підписів сторін та печатку банку, а тому не можуть бути доказами зміни умов основного Кредитного договору, та більш того, свідчити про урегульованість між сторонами неможливості виконання кредитних зобов`язань через наявність форс-мажорних обставин. Таким чином, відповідачем [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами настання форс-мажорних обставин, які б зумовили звільнення відповідачів як від виконання зобов`язання за кредитним договором, так і від відповідальності за його невиконання. Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору, що документально підтверджено (а.с.61,62), який у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках по 5 536, 59 грн. з кожного.

Outcome: approved