Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернулася до Камінь-Каширського районного суду Волинської області з цим позовом 09 жовтня 2024 року. Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 жовтня 2024 року позовну заяву передано за підсудністю до Любешівського районного суду Волинської області. Позов з додатками надійшов до Любешівського районного суду Волинської області 11 листопада 2024 року Ухвалою від 12 листопада 2024 року у справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та призначенням першого судового засідання на 11 грудня 2024 року. На призначені час та дату судового розгляду сторони не з`явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач подав заяву про розгляд справи без нього та про визнання позову. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що 08 травня 2015 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , який народився [INFO] . Протягом тривалого часу стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За таких обставин позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач у письмовій заяві від 11 грудня 2024 року позов визнав. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 56 СК кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною першою статті 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, позов необхідно задовольнити. Питання розподілу судових витрат. Позивач сплатила 1211,20 гривень судового збору при поданні позову. У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати. Частиною першою статті 142 ЦПК встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, у цьому випадку 50 відсотків сплаченого судового збору необхідно повернути позивачу з державного бюджету, решта стягнути з відповідача у користь позивача. Висновок суду щодо позовних вимог.

Outcome: approved