Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

ОСББ «Перспектива 5-Б» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] суми заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території як співвласника квартири [ADDRESS] в розмірі 24 177 /двадцять чотири тисячі сто сімдесят сім/ гривень 47 копійок, з яких: 19\~131,76 грн. - сума боргу зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком; 2374,08 грн. - інфляційні збитки за період з 01.07.2017 року по 24.02.2022 року; 2671,63 грн. - 3% річних за період з 01.07.2017 року по 24.02.2022 року. Позов обґрунтовано тим, що згідно з інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що співвласники будинку на загальних зборах затвердили порядок сплати, перелік та розміри внесків i платежів спiввласникiв, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків i платежів. Співвласники багатоквартирного будинку відповідно до протоколів загальних зборів затверджувати тариф на оплату послуг за управління будинком. Починаючи з 01.10.2023 року встановлено тариф за управління багатократним будинком та прибудинковою територією в розмірі 8.0 за м/2. Зазначений тариф не змінювався та діє станом на подання позовної заяви до суду. Станом на 20.08.2024 року заборгованість відповідача зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку становить 19\~131,76 гривень. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідачів інфляційні втрати та 3% річних, а також витрати на сплату судового збору. 21.10.2024 року через канцелярію суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Баришнікова А.Г. надійшов відзив на\~позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що до матеріалів справи не додано підтверджуючих документів законності створення ОСББ. Представник відповідача ставить під сумнів щодо права ОСББ збирати щомісячні платежі. Крім цього зазначає, що договір між відповідачем та ОСББ про участь в утриманні будинку не укладався. Зазначає, що позивачем заявлено позовні вимоги поза межами позовної давності. Застосування санкцій з боку позивача також вважає безпідставними, оскільки було припушено строк позовної давності до суми основного боргу. Також зазначив, що під час воєнного стану забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та \\або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням відповідно до Постанови КМУ\~від 05\~березня 2022\~року №\~206.\~ Також просив суд зменшити витрати на правничу допомогу, також врахувати ту обставину, що відповідач є інвалідом 2 групи за загальним захворювання. До відзиву надано контр-озрахунок заборгованості за яким з відповідача підлягає стягненню сума у розмірі 3953,80 гривень. Наполягав на частковому задоволенні позовних вимог. 21.10.2024 року через канцелярію суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Баришнікова А.Г. надійшла заява про застосування наслідків пропуску позовної давності. На підставі якої представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. 24.10.2024 року від представника позивача ОСББ «Перспектива 5-Б» - адвоката Мурашко І.О. надійшли заперечення на заяву про застосування наслідків пропуску позовної давності. В обґрунтування представник позивача зазначає, що власник нерухомого майна [PERSON] має заборгованість за послуги управління багатоквартирним будинком за період 01.07.201701.08.2024 р. у розмірі 19 131,76 грн. ОСББ «Перспектива 5-Б» звернулося до суду 28.08.2024 р. з позовом про стягнення 24 177,47 грн (основний борг, інфляційні втрати та 3% річних). Перебіг позовної давності зупинено через карантин (12.03.202030.06.2023) відповідно до Закону №540-ІХ та воєнний стан (з 24.02.2022) відповідно до п. 19 Прикінцевих положень ЦКУ. Постанова КМУ №206 від 05.03.2022 забороняє нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 24.02.2022 р. Позивач обмежив нарахування до 23.02.2022 р. Таким чином, позовна давність не пропущена, заява про застосування строків позовної давності безпідставна. Позивач діяв у межах строків, продовжених законодавством. 25.10.2024 року від представника позивача ОСББ «Перспектива 5-Б» - адвоката Мурашко І.О. надійшла відповідь на\~відзив на позовну заяву. Позивач наполягає на задоволенні позову в повному обсязі, аргументуючи це законодавчими нормами та фактичними обставинами. Відповідач є власником квартири та співвласником будинку, в якому створено ОСББ. Посилання відповідача на нібито незаконність протоколу зборів ОСББ є безпідставними, оскільки ці питання не стосуються предмету спору. Позивач наголошує, що карантин і воєнний стан призупинили перебіг строку позовної давності, відповідно до законодавства. Строк позовної давності щодо заборгованості з 01.07.2017 по 01.08.2024 не пропущено. Позивач має право на нарахування інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки ці суми є компенсаційною, а не штрафною санкцією. Висновки відповідача про звільнення від відповідальності на підставі воєнного стану стосуються лише кредитних зобов`язань, що не поширюється на спірні правовідносини. Позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі, оскільки відповідач не довів законність своїх заперечень. Представник позивача у судовому засіданні підтримав в повному обсязі позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представники відповідача у судовому засідання визнали позовні вимоги частково, відповідно до відзиву на позовну заяву. Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків. Положеннями ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №389088363 від 31.07.2024, відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідно до статуту ОСББ «Перспектива 5-Б», останнє створено відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» і об`єднує власників квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Судом встановлено, що на загальних зборах ОСББ «Перспектива 5-Б» були прийняті рішення про затвердження обов`язкового щомісячного внеску на утримання будинку, що підтверджується протоколами № 2 від 18.02.2017, № 4 від 15.12.2018, № 5 від 24.09.2023. З розрахунку заборгованості за внесками на утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , вбачається, що останній має заборгованість зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком за період з 01.07.201701.08.2024 року, яка станом на 01.08.2024 року становить 19\~131,76 гривня. Крім цього, позивач у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з 01.07.2017 року по 24.02.2022 року в розмірі - 2374,08 грн та 3 % річних за період з 01.07.2017 року по 24.02.2022 року у розмірі - 2671,63 грн. . відповідно до наданих розрахунків. Відповідно до статті\~319 ЦК України\~власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття\~322 ЦК України). Частиною першою статті\~385 ЦК України\~передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Статтею\~1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до частини четвертої статті\~4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. У статті\~15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. За змістом частин першої другої статті\~16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності та оплати; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об`єднання відповідно до вимог статті 10 цього Закону; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; виключати з свого складу членів об`єднання, які не виконують своїх обов`язків; брати на баланс майно об`єднання; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом. Доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів; ініціювати скликання загальних зборів; захищати права, представляти законні інтереси власників в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; за рішенням загальних зборів та згодою власників приміщень, які не є членами об`єднання, використовувати приміщення в житловому комплексі для потреб органів управління об`єднання. Статтею\~17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~встановлено, що ОСББ має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань резервного і ремонтного фондів, звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до статті\~23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»,\~внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. У статті\~10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено\~Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~(далі -\~Закон № 417-VIII), який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Частиною першою статті\~7 Закону № 417-VIII\~визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті\~7 Закону № 417-VIII). Відповідно до статті\~509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, аналіз наведених норм права свідчить про те, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів, а також сплачувати вартість інших комунальних послуг. Таким чином, співвласник житлового приміщення у житловому Будинку, в якому створене Об`єднання, несе обов`язок зі сплати внесків відповідно до прийнятих загальними зборами рішень, а також з оплати інших платежів за спожиті житлові або комунальні послуги. Статтями\~525,\~526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Правило статті\~526 ЦК України\~є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Судом встановлено, що [PERSON] \~як власник квартири багатоквартирного будинку, який перебуває в управлінні ОСББ «перспектива 5--Б», не виконав свої обов`язки щодо внесення щомісячних внесків на утримання і управління цього багатоквартирного будинку, розмір заборгованості підтверджений належними і допустимими доказами, що призводить до висновку про те, що вся заборгованість підлягає стягненню у примусовому порядку. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Виходячи з висновків Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі №464/3790/16-ц, у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у постанові від 20 вересня 2019 року у справі №638/10417/15ц, - у правовідносинах з неналежного виконання грошового зобов`язання поза межами строку дії договору права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Оскільки стаття 625\~ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи в судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Суд погоджується з розрахунком інфляційних втрат, наданих позивачем в межах заявлених ним таких втрат, враховуючи втрати від інфляції за період з 01.07.2017 року по 24.02.2022 року року включно складають 2374,08 грн. Нарахування 3% річних за порушення грошового зобов`язання розраховується наступним чином: сума заборгованості х 3% : 365 х кількість днів прострочення (за період з 01.07.2017 по 24.02.2022), отже 3 % річних будуть складати 2671,63 грн. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Перспектива 5-Б» інфляційних втрат у сумі 2374,08 грн. та 3 % річних у сумі 2671,63 грн. Щодо доводів представників відповідача про заборону нарахування та стягнення інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням відповідно до Постанови КМУ від 05 березня 2022 року № 206 суд знаходить їх необґрунтованими з огляду на таке. Так, позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснено за період з 01.07.2017 року до введення воєнного стану, а оскільки Постанова КМУ від 05.03.2022 № 206 набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022, підстави для неврахування даного розрахунку відсутні. Щодо застосування позовної давності суд зазначає таке. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановлено, що даний позов пред`явлений до суду 28.08.2024, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції суду на першому аркуші позовної заяви. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року. Дію карантину неодноразово було продовжено на всій території України, востаннє постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року № 383 до 30 червня 2023 року. Отже, беручи до уваги вищевказані положення Постанов Кабінету Міністрів України, встановлений на території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), діяв з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року. Крім того, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі. Законом України від 15 березня 2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п. 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції Закону №3450-IX від 08 листопада 2023 року) встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тобто, виходячи з вищенаведених положень закону, пропущеною слід вважати позовну давність лише за вимогами,\~що виникли до 12 березня 2017 року. Строк позовної давності за вимогами, що виникли після 12 березня 2017 року, та на які поширюється загальна позовна давність у три роки, вважається продовженим на підставі п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, до закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупиненим на строк дії воєнного стану в Україні. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позовні вимоги пред`явлені за період з 01.07.2017 суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності, про що заявлено стороною відповідача. Також суд відхиляє посилання сторони відповідача на невиконання та неналежне ОСББ «Перспектива5-Б» обов`язку з утримання будинку та прибудинкової території, виходячи з такого. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). За приписами\~ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем). Відповідачем не надані суду акти-претензії, які б були відповідними доказами неналежного надання позивачем відповідних комунальних послуг або якості послуг за спірний період\~. Крім того, в матеріалах справи містяться копії протоколів загальних зборів ОСББ «Перспектива5-Б», в яких затверджено кошториси на управління та утримання будинку, звітів про виконання кошторису, які є підтвердженням витрат на управління, утримання, збереження будинку ОСББ «Перспектива5-Б». Доводи сторони відповідача про те, що протоколи загальних зборів ОСББ «Перспектива5-Б» є неналежними доказами, суд відхиляє, оскільки\~матеріали справи не містять доказів визнання\~\~протоколів\~\~ недійсними. Зважаючи на наведене, факт надання ОСББ «Перспектива5-Б» послуг з управління багатоквартирним будинком по [ADDRESS] за спірний період презюмується. Крім того, суд вважає,що ознайомлення/неознайомлення співвласника з документами господарської діяльності ОСББ, про що зазначено стороною відповідача, не звільняє його від обов`язку сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території у розмірах, затверджених загальними зборами ОСББ. Також посилання відповідача на те, що ОСББ «Перспектива5-Б» не може здійснювати управління багатоквартирним будинком спростовується матеріалами справи та вищенаведеними нормами законодавства . Щодо розподілу судових витрат суд вбачає за необхідне зазначати таке. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до вимог ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Так, із матеріалів справи вбачається, що представником позивача заявлено до стягнення з позивача 7500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат представником позивача за позовом було надано договір №1 про надання правничої (правової) допомоги від 20 серпня 2024 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1194275 від 20.08.2024 року, виданий адвокатом Мурашко І.О., квитанція про сплату послуг адвоката на загальну суму 7500 грн. Враховуючи вищенаведене, оцінюючи характер правової допомоги у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи, приймаючи до уваги заяву відповідача про зменшення витрат на правову допомогу та пропорційність до розміру задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню до 3 000 грн.. Також представником відповідача надав до відзиву на позовну заяву довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №823074 згідно якої відповідачу [PERSON] встановлено 2 (другу) групу інвалідності за загальним захворюванням . Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Таким чином відповідач звільняється від сплати судового збору. Отже суд приходить до висновку про повернення позивачу Об?єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Перспектива 5-Б» з державного бюджету судовий збір, сплачений ним при подачі позовної заяви, а саме: в сумі 3028 /три тисячі двадцять вісім/ гривень 00 копійок за платіжною інструкцією № 563 від 22.08.2024.

Outcome: partial