Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю Санфорд Капітал (далі ТОВ Санфорд Капітал) звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого посилались на те, 10 квітня 2019 року Публічне акціонерне товариство Ідея Банк (далі ПАТ Ідея Банк) та відповідач уклали угоду №C-001-053459-19-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до преамбули даної Угоди, її підписанням Позичальник приєднується до публічної пропозиції Банку про укладення Договору комплексного банківського обслуговування, що затверджений розпорядженням банку і розміщений на інтернет-сторінці Банку за адресою www.ideabank.ua. Також в день підписання Угоди Позичальник надав Банку заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до публічної пропозиції Договору комплексного банківського обслуговування, і приєднання до публічної пропозиції укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ Ідея Банк. Крім того, Позичальник власним підписом підтвердив ознайомлення з Тарифами Банку на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів Банку. Пунктом 2 Угоди визначено, що Банк надає кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: - максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. - ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 3900 грн. - процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00% річних - розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється згідно з тарифами Банку та ДКБО. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за Угодою та ДКБО виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок у валюті гривня та надавши Клієнту можливість користуватись кредитними коштами в сумі 3900 грн. в межах кредитного ліміту, визначеного Угодою. Клієнт здійснював користування грошовими коштами кредитного ліміту, що відображено у виписці з його рахунку. Однак, свої зобов`язання за Угодою щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач виконав лише частково і має заборгованість перед Банком в загальній сумі 11 189,43 грн., що складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 3 839,49 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7 349,94 грн. 16 листопада 2023 року між АТ Ідея Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія СОНАТІ (далі ТОВ ФК СОНАТІ) був укладений договір факторингу №16/11-23. 29 грудня 2023 року між ТОВ ФК СОНАТІ та ТОВ Санфорд Капітал укладено договір факторингу № 29/12-23. До ТОВ Санфорд Капітал перейшло право вимоги до [PERSON] за Угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки № C-001-053459-19-980 від 10 квітня 2019 року. Згідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] , остання станом на 16 листопада 2023 року має заборгованість у розмірі 11189,43 грн., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 3 839,49 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 7 349,94 грн. Всі нарахування, що відбувались безпосередньо AT Ідея Банк, ТОВ ФК СОНАТІ та ТОВ Санфорд Капітал не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача на користь ТОВ Санфорд\~Капітал заборгованість у розмірі 11189,43 грн., а також нараховані за період з 11 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року інфляційні втрати у розмірі 2020,44 грн., 3 % річних у розмірі 628,40 грн., а всього 13838,27 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., оплати послуг поштового зв`ящку у сумі відповідно до розрахункового документа про оплату послуг поштового зв`язку та витрати на правовову допомогу у розмірі 5200 грн. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2024 року вказану позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надіслано копію ухвали про відкриття провадження, а копія позовної заяви з доданими до неї документами була направлена на адресу відповідача позивачем на виконання вимог абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України, проте відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась, заяв із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін, до суду не направляла. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року між ПАТ Ідея Банк та відповідачем укладено угоду № С-001-053459-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, за умовами якої банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту Card Blanche Blue ID Insurance поточний рахунок № [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватись в рамках угоди та ДКБО (договору комплексного банківського обслуговування) та випускає клієнту платіжну картку MasterCard. Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 00 грн., ліміт кредитної лінії, доступний на момент укладення угоди становить 3900 грн. та може бути змінений в межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку, про що буде повідомлено клієнта додатково. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00 % річних (п.2.1-2.3 угоди). Відповідно до п.4 Угоди клієнт ознайомлений з паспортом споживчого кредиту,реальню річною процентною ставкою та з загальною вартістю кредитної лінії, а саме реальна річна процентна ставка складає 127,60 %. Загальна вартість кредитної лінії складає 800,20 грн. за кожні 1000 грн. з 10\~000 грн. Також, ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку, та іншими умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. У пункті 7 Сторони погодили, що ця Угода є укладеною з дня підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування (кредитної лінії), яка складає 1 рік з дати укладення та з можливістю автоматичної пролонгації, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами свої зобов`язань за Угодою. Також, відповідачем було підписано тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб нових клієнтів банку. 16 листопада 2023 року між АТ Ідея Банк та ТОВ ФК СОНАТІ укладено договір факторингу № 16/11-23 у відповідності до умов якого АТ Ідея Банк відступає ТОВ ФК СОНАТІ, а ТОВ ФК СОНАТІ приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ Ідея Банк за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 16/11-23 від 16 листопада 2023 року, ТОВ ФК СОНАТІ набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~ С-001-053459-19-980 від 10 квітня 2019 року у сумі 11189,43 грн., з яких: 3839,49 грн. заборгованість за основним боргом, 7349,94 грн. заборгованість за відсотками. 29 грудня 2023 року між ТОВ ФК СОНАТІ та ТОВ Санфорд Капітал укладено договір факторингу № 29/12-23 у відповідності до умов якого ТОВ ФК СОНАТІ відступає ТОВ Санфорд Капітал, а ТОВ Санфорд Капітал приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ ФК СОНАТІ за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 29/12-23 від 29 грудня 2023 року, ТОВ Санфорд Капітал набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~ С-001-053459-19-980 від 10 квітня 2019 року у сумі 11189,43 грн., з яких: 3839,49 грн. заборгованість за основним боргом, 7349,94 грн. заборгованість за відсотками. Положеннями частини 1\~статті 6 ЦК України\~визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~626,\~628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 1054\~ЦК України\~ за\~кредитним договором\~банк або\~інша фінансова\~установа (кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави,\~якщо інше\~не встановлено\~цим параграфом\~і не\~випливає із\~суті кредитного\~договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до\~ст.1055\~ЦК України кредитний\~договір укладається\~у письмовій\~формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц зазначено: стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами\~статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим кредитний договір, згідно зі\~ст.629 ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів\~статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що АТ Ідея Банк відступило ТОВ ФК СОНАТІ, а ТОВ ФК СОНАТІ відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за договором № С-001-053459-19-980 від 10 квітня 2019 року. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій та згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-001-053459-19-980 від 10 квітня 2019 року, сформованої первісним кредитором АТ Ідея Банк, станом на 16 листопада 2023 року заборгованість відповідача становить 11189,43 грн., з яких: 3839,49 грн. заборгованість за основним боргом, 7349,94 грн. заборгованість відсотками. При цьому, суд зазначає, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання позивачем права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT Ідея Банк. Враховуючи, що AT Ідея Банк, як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконало у повному обсязі, з огляду на правомірність набуття прав вимоги позивачем, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 11189,43 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Доказів на спростування розрахунку заборгованості або доказів сплати боргу відповідачем не надано. Крім того, згідно до ч.1, 2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.35). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, відповідач прострочивши узгоджені строки сплати грошових коштів за кредитним договором № С-001-053459-19-980 від 10 квітня 2019 року, порушила зобов`язання і має нести передбачену відповідальність і сплатити на користь нового кредитора ТОВ Санфорд Капітал суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, що передбачено статтею 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 628,40 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2020,44 грн., які нараховані за період з 11 квітня 2020 року по 23 лютого 2022 року. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат між сторонами. Пунктом 4 частини 3\~статті 133 ЦПК України\~визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження понесених позивачем витрат на оплату послуг поштового зв`язку до позовної заяви додано платіжне доручення про сплату грошових коштів у сумі 2625 грн.; опис вкладення на ім`я [PERSON] та список згрупованих відправлень УкрпоштаСтандарт від 16 вересня 2024 на суму 2625 грн., з яких вбачається, що позивачем на виконання вимог абз.2 ч.1 ст.177 ЦПК України направлено на поштову адресу відповідача пакет документів, плата за пересилання документів становить 40 грн. Оскільки надіслання позовної заяви з додатками відповідачу є обов`язком позивача у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет, то суд вважає, що витрати позивача на пересилання позивачу позовної заяви з додатками в сумі 40 грн. є процесуальними витратами, які відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.2-6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. \~Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: \~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); \~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); \~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; \~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 24.01.2022 року у справі № 911/2737/17, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір про надання правничої допомоги № 1-04 від 01 квітня 2024 року, укладеного з АО Альянс ДЛС; реєстр боржників від 15 липня 2024 року за яким позивачем на виконання умов п.2.1 договору, передано АО Альянс ДЛС, а Альянс ДЛС отримано у роботу реєстр прав вимоги до боржника [PERSON] ; акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 12 серпня 2024 року, за яким АО Альянс ДЛС було надано позивачу наступні послуги щодо боржника [PERSON] : проведення юридичного та фінансового аналізу 1200 грн., складання, підписання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості 4000 грн., всього на суму 5200 грн.. Вивчивши вказані докази, враховуючи, що відповідачем до суду не подавалось відповідного клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу та не доведено неспівмірність таких витрат,\~ суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 5200 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., а всього судові витрати на загальну суму 7662,40 грн. (40 грн. + 5200 грн. + 2422,40 грн.).

Outcome: approved