Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

07 жовтня 2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього онука [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] є рідною бабусею малолітнього [PERSON] , який після виписки з пологового будинку перебуває у бабусі. Відповідач [PERSON] є її сином, а [PERSON] - невісткою, які у зареєстрованому шлюбі між собою не перебували та сім`я яких в червні 2021 року розпалася. За адресою проживання батьків дитини відсутні умови для проживання малолітнього [PERSON] . Деякий час після народження дитини відповідачі час від часу відвідували дитину, однак ніхто з батьків не забрав дитину та не виховує, не піклується про сина. Відсутні будь-які прояви батьківської турботи і любові, бажання надати родинне тепло та дім. Відповідальність за виховання та утримання [PERSON] взяла на себе позивач, з якою і проживає останній. Відповідачі самоусунулися від виховання сина, не цікавляться його здоров`ям, не приймають участі у вихованні, не надають жодної підтримки, що свідчить про їх свідоме та умисне ухиляння від виховання своєї дитини. На підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Лиманської міської ради від 13.09.2021 року № 150, орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , які повністю відсторонилися від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймають участі у вихованні, не цікавляться долею своє дитини, її життям, станом здоров`я та матеріальним утриманням, про що видав відповідний висновок 09.09.2021 року № 30. Наведене спонукало [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього онука [PERSON] , звернутися з відповідним позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просила суд: постановити рішення, яким позбавити батьківських прав - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , реєстрація місця проживання: [ADDRESS] , аліменти, щомісячно, на утримання його малолітнього сина, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , реєстрація місця проживання: [ADDRESS] , аліменти, щомісячно, на утримання її малолітнього сина, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду. Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 01 лютого 2022 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила прийняти позовну заяву та відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів в повному обсязі, посилаючись на те, що обставини викладені позивачем про усунення від виховання дитини не відповідають дійсності. Звернула увагу, що неодноразово була жертвою домашнього насильства зі сторони [PERSON] , що підтверджується постановами суду. Відповідачу [PERSON] та [PERSON] створювались перешкоди у спілкуванні з дитиною, які не усунуті, у спілкуванні з дитиною, що вказують про неможливість їй брати участь у житті дитини не за власною волею. На думку [PERSON] позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення нею від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, що безумовно свідчило про злісне ухилення від виховання та утримання дитини. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року за №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 жовтня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Ісаєву Д.А. Справа перебувала у провадженні судді [PERSON] . Розпорядженням керівника апарату Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2024 року за № 119 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кіблицької Д.А. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2024 року справа розподілена судді Слюсар Л.П., ухвалою якої від 11 вересня 2024 року прийнято до провадження цивільну справу за позовною заявою [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього онука [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року, закрито підготовче провадження у справі. Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали та просила їх задовольнити. Суду навели доводи, аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації, які повернені з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України особа вважається повідомленою. Відзиву, заяв, заперечень до суду не надали. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до клопотання просили суд розглядати справу за відсутності представника третьої особи за наявними документами у справі. Враховуючи, що позивач та її представник не заперечували проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. В зареєстрованому шлюбі між собою не перебували. Згідно висновку виконавчого комітету Лиманської міської ради від 09.09.2021 № 30 «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] » [PERSON] та [PERSON] повністю відсторонилися від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймають участі у вихованні, не цікавляться долею своєї дитини, життям, станом здоров`я иа матеріальним утриманням. Батько малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю (довідка відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради від 13.08.2021 № 2482), проживає разом з бабою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (акт обстеження умов проживання Рідкодубівського старостинського округу від 09.08.2021 року № 350). Відповідно до характеристик Рідкодубівського старостинського округу від 09.08.2021 року № 347, 349 [PERSON] та [PERSON] характеризуються з негативної сторони: постійного доходу не мають, проживають на випадкові заробітки, з сусідами відносини не підтримують, авторитетом серед односельчан не користуються, Між собою постійно скандалять, б`ються, вживають спиртні напої. Утриманням і вихованням малолітнього [PERSON] , [INFO] , займається його бабуся - [PERSON] . Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 09.08.2021 року, складений працівниками Рідкодубівського старостинського округу за адресою проживання [PERSON] : [ADDRESS] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зазначено, що умови для проживання малолітньої дитини не відповідають санітарним нормам, немає достатньої кількості постільної білизни, дитячого одягу, дитячого харчування, будівлі без наявності води, гігієнічні засоби в обмеженій кількості . Іграшки для дитини відсутні. 26.08.2021 року Лиманський міський ЦСС провів оцінку потреб сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку потреб сім`ї, родина перебуває у складних життєвих обставинах так, як ні батько, а ні матір з дитиною не проживають, не спілкуються з нею, не приймають участі у вихованні, не цікавляться її досягненнями, не допомагають матеріально. Приміщення, де проживає на даний час [PERSON] з бабусею пристосоване для потреб дитини. На підставі вищезазначеного, рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Лиманської міської ради від 13.09.2021 року № 150, орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . [PERSON] за місцем свого проживання характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою старости Рідкодубівського старостинського округу від 20.09.2021 року № 379, [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами та фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою віл 14.10.2024 року № 1611-7002142222 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.10.2024, складений працівниками Служби у справах дітей Виконавчого комітету Карлівської міської ради, за адресою: Полтавська область, м. Карлівка, вул. Дробця, 79, для дитини створено належні умови для повноцінного розвитку та виховання. [PERSON] , [INFO] , відвідує Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 6 «Чебурашка» Карлівської міської ради Полтавської області, 1 молодшу групу «Вербиченька» з 18.09.2024 і здобуває дошкільну освіту за денною формою навчання, що підтверджується довідкою закладу від 09.10.2024 № 74, та знаходиться на обліку у лікаря педіатра КНП «Карлівський ЦПМСД», що підтверджується довідкою лікаря від 16.10.2024 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Тобто, жоден висновок для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Тож, при вирішенні питання про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав, суд виходить з наступного. При вирішенні питання щодо позбавлення відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , суд враховує їх характер, який з огляду на надані до матеріалів позовної заяви документи, свідчать про відсутність підстав для попередження відповідачів про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачі мали можливість та час для виправлення свого ставлення до виховання дитини, однак виходячи з наведених вище обставин, вони таких заходів не вжили, що підтверджує їх неспроможність забезпечити необхідні умови для повноцінного розвитку [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Відповідачі відсторонилися від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймають участі у вихованні, не цікавляться долею своєї дитини, життям, станом здоров`я та матеріальним утриманням. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Тож, враховуючи, що судом підтверджена доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення з них аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є працездатними особами, будь-яких доказів щодо обмежень у працевлаштуванні відповідачами не надано або обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України судом не встановлено. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з щомісячно з [PERSON] та [PERSON] , аліментів на утримання їх малолітнього сина, [PERSON] , на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 07.10.2021 року. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» та оскільки предметом судового розгляду було дві позовні вимоги: позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: approved