Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

08.08.2024 року адвокат Макаренко Олександр Миколайович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та неповнолітнього [PERSON] , про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначав наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , видане 16 липня 2024 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про смерть № 1521. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,3969 га, кадастровий № 2321810100:31:025:0002, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гуляйпільської територіальної громади Пологівського району. Земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на землю ЗП № 130459, виданого 20 червня 2006 року Гуляйпільською районною державною адміністрацією Запорізької області. Своєю спадщиною [PERSON] розпорядилась ще за життя, склавши про це заповіт, посвідчений 24 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О., за яким заповіла позивачу земельну ділянку площею 5,3969 га кадастровий номер № 2321810100:31:025:0002. Оскільки м. Гуляйполе знаходиться в зоні активних бойових дій позивач зі своєю сім`єю був змушений виїхати за межі Запорізької області, в м. Трускавець Львівської області, де 26 квітня 2022 року став на облік як внутрішньо-переміщена особа (довідка № 1331-7500597665). Повернувшись у літку 2024 року до м. Запоріжжя для поновлення даних в ТЦК, позивач дізнався про смерть [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за заповітом звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дмитрієвой Н.П., але приватним нотаріусом було відмовлено у вчинення нотаріальних дій, у зв`язку із тим, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку зазначено, що м. Гуляйполе знаходиться в стані постійних артилерійських та авіаційних обстрілів, а тому позивач був змушений виїхати в іншу область і знаходився на значній відстані від спадкового майна, що є непереборними обставинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, у позові порушено питання про визначення [PERSON] додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді від 15.08.2024 року відкрито провадження у справі і її призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 10 год. 00 хв. 03 вересня 2024 року. В подальшому підготовче судового засідання було відкладено на 09 год. 00 хв. 08.10.2024 року, 08 год. 00 хв. 24.10.2024 року, на 12 год. 30 хв. 07.11.2024 року. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2024 року справу було призначено до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 22.11.2024 року та 09 год. 00 хв. 10.12.2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав. Відповідач [PERSON] , який діє в своїх інтересах та неповнолітнього [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 12\~ЦПК\~України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК\~України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , видане 16 липня 2024 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про смерть № 1521. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,3969 га, кадастровий № 2321810100:31:025:0002, за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гуляйпільської територіальної громади Пологівського району. Земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на землю ЗП № 130459, виданого 20 червня 2006 року Гуляйпільською районною державною адміністрацією Запорізької області. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. 24.10.2014 року, згідно якому належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 5,3969 га, кадастровий номер 23218110100:31:025:0002, розташовану на території Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить [PERSON] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП № 130459, виданого 20 червня 2006 року Гуляйпільською районною державною адміністрацією Запорізької області, заповіла [PERSON] . Даний заповіт є чинним. 18.07.2024 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом. 01.08.2024 року приватним нотаріусом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитрієвою Н.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1ст. 1270 ЦК України). За ч.ч. 1-3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з роз`яснень, викладених в п. 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визначаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено, та який триває і наразі. Отже, об`єктивними обставинами поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд визнає впровадження військового стану в країні, небезпеку збройної агресії, особливості роботи нотаріальних контор під час воєнного стану на території зони бойових дій, поблизу лінії фронту (м. Запоріжжя). Вказані обставини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою пропуск строку для прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат у позові не порушувалось.

Outcome: approved