Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що від шлюбу з відповідачкою має сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час повнолітній та дочку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої на підставі судового наказу від 3 вересня 2024 року зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. З 20 травня 2017 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та відповідно до свідоцтва про народження є батьком малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Його сім`я складається з дружини [PERSON] , яка з 31 січня 2023 року не працює та знаходиться на його утриманні, сина дружини [PERSON] та спільної дочки [PERSON] . Син дружини [PERSON] навчається в Немішаївському фаховому коледжі НУБіП України на денній формі навчання і перебуває на його утриманні. Крім цього, в період з 2019 року по лютий 2024 року разом з ним по [ADDRESS] проживав і знаходився на утриманні його син [PERSON] . З урахуванням викладеного та його матеріальних можливостей просив зменшити розмір аліментів, визначений наказом Бородянського районного суду Київської області від 03 вересня 2024 року, що набрав законної сили, у цивільній справі №939/2286/24 за заявою [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 06 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання. Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала 15 листопада 2024 року, у встановлені судом строки відзив на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2002 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.9, 8). Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 жовтня 2015 року шлюб між ними було розірвано (а.с. 12). Відповідно до судового наказу Бородянського районного суду Київської області від 03 вересня 2024 року позивач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, що місячно, починаючи з 28 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). З 20 травня 2017 року позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 13). [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Згідно довідки Клавдієво-Тарасівського старостинського округу Бучанського району Київської області №642 від 26 вересня 2024 року, [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , постійно проживає по [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , дочкою [PERSON] , сином дружини [PERSON] (а.с. 16). З акту обстеження місця проживання, складеного депутатом Немішаївської селищної ради від 24 вересня 2024 року вбачається, що в [ADDRESS] зареєстрована та фактично проживає бабуся позивача [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою, але фактично не проживають. З 2019 року по лютий 2024 року за даною адресою проживав [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Відповідно до ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З доданих до позову документів вбачається, що на утриманні позивача крім спільної дитини сторін, знаходиться ще і дочка [PERSON] , [INFO] . Отже,\~враховуючи те, що позивач має на утриманні ще й малолітню дочку [PERSON] , що не було враховано судом при винесенні наказу про стягнення з нього аліментів, суд задовольняючи позов, вважає за доцільне зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved