Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Адвокат Пацурковська О.М., діючи в інтересах [PERSON] , звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 80 000 (вісімдесяти тисяч) доларів США. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що у середині серпня 2022 року відповідач, який зустрічався з донькою позивача [PERSON] у телефонній розмові, попросив у останнього 80 000 доларів США під приводом передачі коштів доньці та онуку, сумнівів у позивача не виникло з приводу вказаних обставин, оскільки його донька з відповідачем проживали тривалий час. Між [PERSON] та [PERSON] були дружні стосунки. Донька позивач разом з онуком у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, виїхали за межі міста Харкова. Відповідач [PERSON] , перебував у Харкові, неодноразово приїздив до позивача, привозив продукти та ліки, допомагав, оскільки позивач був людиною похилого віку і не завжди міг самостійно вирішити побутові проблеми. Під час здійснення телефонного дзвінка відповідачем [PERSON] із проханням надати грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США, нібито, для передачі [PERSON] , остання перебувала поза межами України, у Польщі. В той же день відповідач приїхав до позивача додому за адресою [ADDRESS] . Під час їх розмови до позивача у квартиру [ADDRESS] прийшов [PERSON] , [INFO] , який є похресником провідати останнього. Розмова між позивачем та відповідачем припинилась і [PERSON] віддав грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США, які були розфасовані та упаковані у 8 пачок по 10 000 доларів США відповідачу, нібито, для передачі його доньці. [PERSON] перерахував пачки грошових коштів, поклав їх до пакету, а пакет у сумку та пішов. Грошові кошти були власністю позивача, які він заробляв на протязі всього свого життя та відкладав. Приблизно 17-20 серпня 2022 року позивачу зателефонувала донька [PERSON] та він запитав у неї чи передав їй [PERSON] грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США, на що остання повідомила, що вона не просила відповідача брати грошові кошти. Донька позивача зателефонувала відповідачу, на що він повідомив, що взяв кошти у її батька на зберігання. 29.08.2022 року [PERSON] спілкувалась по телефонну з [PERSON] він підтвердив перебування грошових коштів у розмірі 80 000 доларів США у нього, дану розмову нею було записано. В подальшому [PERSON] уникав телефонних розмов з [PERSON] та їх спільними друзями. 05.09.2022 року донька позивача повернулась до України, зателефонувала відповідачу, повідомила про приїзд та висловивши прохання зустрітись та повернути їй грошові кошти батька у розмірі 80 000 доларів США. 10.09.2022 року [PERSON] приїхав до міста Києва у своїх особистих справах та пообіцяв з нею зустрітися, щоб віддати 80 000 доларів США, але при зустрічі сказав, що забув та не подумав про гроші. [PERSON] наполягала, щоб вони разом поїхали до Харкова з метою передачі [PERSON] грошових коштів батька, але відповідач зібрав свої речі і сказав, що грошей не має, попросив надати номер карткового рахунку для їх перерахування. Протягом вересня-листопада донька позивача намагалась домовитись із відповідачем про добровільне повернення її батьку грошових коштів, однак відповідач грошові кошти не повертав, намагався уникати спілкування з [PERSON] 13.12.2022 року позивач звернувся до Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, який шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами у розмірі 80 000 доларів США. \~ \~ \~ \~ 13.12.2022 року ХРУП № 1 за заявою [PERSON] до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022221130002393 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. 14.12.2022 року позивача було допитано слідчим ХРУП № 1 та під час допиту підтвердив факт передачі грошових коштів у розмірі 80 000 доларів США [PERSON] , який ввів його в оману сказавши, що дані грошові кошти просила передати донька [PERSON] . 21.12.2022 року в якості свідка слідчим ХРУП № 1 була допитана донька позивача, яка підтвердила факт спілкування в телефонному режимі з [PERSON] з приводу отриманих ним від позивача грошових коштів, а також факт наявності грошових коштів у позивача. 27.12.2022 року [PERSON] надала слідчому ХРУП № 1 заяву про дозвіл працівникам поліції здійснити огляд мобільного телефону, в ході проведення якого встановлено переписку з [PERSON] щодо повернення грошових коштів. Відповідно до рапорту оперуповноваженого ВКП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Максима Деркача встановлено, що дійсно [PERSON] , ввівши в оману потерпілого [PERSON] , взяв грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США що підтверджується, зокрема, аудіо записом телефонної розмови між [PERSON] та [PERSON] , а також показами свідків [PERSON] та [PERSON] 26.01.2023 р. слідчим ХРУП № 1 було опитано свідка [PERSON] , [INFO] , яка підтвердила, що [PERSON] зберігав у своїй квартирі грошові кошти у розмірі 100 000 доларів США, які вона особисто бачила, 80 000 доларів США з яких заволодів [PERSON] , про що свідок дізналась згодом. Станом на час подання позову, відповідач набуті грошові кошти не повернув, у зв`язку із чим з метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся із позовною заявою до суду. Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 22 березня 2023 року до суду відповідачем подано відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки твердження про телефонну розмову між [PERSON] та відповідачем у цей період спростовується списком вхідних та вихідних дзвінків відповідача за вказаний період. Номер телефону позивача у вказаному списку відсутній, а отже позивач надав до суду неправдиву інформацію. Не надано доказів факту наявності відповідної суми грошових коштів у пенсіонера, а також факту їх передачі. [PERSON] штучно створені докази з мотивів помсти або примушування для відновлення стосунків. У кримінальному провадженні рішення не прийнято. А також не вірно обрано позивачем спосіб захисту цивільного права, оскільки набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, оскільки вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів. 27 березня 2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідачем не подано суду докази разом з поданням відзиву на позов. Відповідач лише зазначив про спростування факту телефонної розмови між [PERSON] та ним, посилаючись на список вхідних та вихідних дзвінків за вказаний період, без надання відповідного підтвердження. Твердження відповідача про відсутність доказів того, що його донька прохала батька надати грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США відповідачу для подальшої передачі їй, повністю узгоджується з позицією позивача про дійсну відсутність такого прохання. [PERSON] не зверталась до [PERSON] з проханням взяти у її батька грошові кошти для своїх потреб. Посилання відповідача, що він був малознайомою для позивача особою, є його особистою думкою. Вказуючи про суперечність показів під час допиту здійсненому слідчим, щодо цілей передачі грошових коштів у розмірі 80 000 доларів США зі сторони [PERSON] безпосередньо [PERSON] , відповідач не зазначає у чому саме полягають протиріччя, тоді як, позивач стверджує, що дані грошові кошти були ним передані на прохання останнього, нібито, для передачі доньці. Сумніви відповідача щодо наявності грошових коштів у розмірі 80 000 доларів США у позивача на момент передачі даних коштів безпосередньо відповідачу будуть спростовані показаннями свідків, відповідно до положень п.3 ч.2 ст.76 ЦПК України. Аналізуючи твердження [PERSON] щодо неналежності доказу обумовленого присутністю свідка [PERSON] в момент передачі грошових коштів від [PERSON] безпосередньо [PERSON] з огляду на заінтересованість даного свідка, зводиться до того, що відповідачем не заперечується факт отримання ним грошових коштів у розмірі 80 000 доларів США від позивача, а намагається спростувати відповідну інформацію, якою володіє саме свідок [PERSON] та на підставі якої буде можливість встановити наявність або відсутність обставин та факту передачі позивачем та отримання відповідачем грошових коштів від позивача. Заперечення відповідача про факт телефонної розмови між ним та [PERSON] , відповідно до змісту якої відповідач підтвердив знаходження у нього грошових коштів у розмірі 80 000 доларів США, спростовується аудіозаписом даної телефонної розмови. Твердження відповідача щодо умисних, на його думку, дій [PERSON] з мотивів помсти або примушення [PERSON] до відновлення стосунків, є нічим іншим, як фантазією. Твердження відповідача з приводу відсутності процесуального рішення у кримінальному провадженні за заявою [PERSON] до органів поліції з приводу вчинення [PERSON] кримінального злочину, який попередньо кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України не впливає на наявність обставин на порушення прав позивача, що й обумовило звернення до суду за захистом свого права із відповідним позовом. Спосіб захисту порушеного права обирає саме позивач, а інші учасники процесу (у т.ч., відповідач) не повинні уникати виконання певних зобов`язань. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 13 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року задоволено клопотання адвоката Пацурковської Олени Миколаївни, яка представляє інтереси [PERSON] про заміну позивача правонаступником. Залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави у якості правонаступника позивача [PERSON] після смерті [PERSON] . 29 липня 2024 року представником правонаступника позивача [PERSON] подано відповідь на відзив, яка за змістом аналогічна відповіді на відзив, яка була подана позивачем [PERSON] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] під час судового розгляду була допитана у якості свідка, під присягою у подальшому її залучено правонаступником позивача [PERSON] . Позивач суду пояснила, що з 2016 року проживала з відповідачем [PERSON] однією родиною без реєстрації шлюбу. Після повномасштабного вторгнення на початку березня 2022 року вона разом з сином та відповідачем виїхали до Хмельницького, де проживали. В подальшому [PERSON] повернувся до Харкова, жив в її квартирі, де вони проживали разом, доглядав за її батьками приїздив до них у Хмельницький. Влітку ними було прийнято рішення, що вона разом з сином поїде до Польші, а відповідач залишиться у Харкові, буде займатись справами, допомагати її батькам. В липні вона виїхала, з відповідачем підтримувала звичайні стосунки, проте звернула увагу, що він став віддалятись, не завжди відразу відповідав. Телефонувала батьку раз на три - чотири дні. Приблизно 17-18 серпня 2022 року з телефонної розмови з батьком дізналась, що він передав відповідачу грошові кошти в розмірі 80 000 доларів США, начебто за її проханням та з метою їх передачі їй. Зателефонувала відповідачу, він підтвердив, що грошові кошти у нього, зазначив, що взяв їх на зберігання, не спростовував цього обіцяв повернути. 26-27 серпня 2022 року відповідач в розмові зазначив, що приспав її цуцика, та розпочинає нове життя, а вони нехай живуть як вважають за потрібне. 29 серпня 2022 року вона зателефонувала [PERSON] , він підтвердив, що грошові кошти батька у нього. Вона повернулась до Києва, туди ж приїхав і відповідач, привіз теплі речі, на питання чи привіз він грошові кошти належні її батькові повідомив, що не подумав про це. Вони разом повернулись до Харкова, приїхали приблизно о 22 годині. [PERSON] пообіцяв повернути грошові кошти на банківський рахунок в гривні, однак не повернув, повідомив, що у нього не виходить. Потім о 2 годині ночі повідомив, що гроші віддав її батькові. Оскільки була ніч вона вирішила дочекатися ранку та з`ясувати ці обставини у батька. Вранці відповідач поїхав, потім у присутності батька в її квартирі відбувся конфлікт з відповідачем, з приводу не повернення грошових коштів, які він взяв у батька та коштів, які вона залишала йому на зберігання, її особистих коштів. Він зібрав речі та пішов з квартири. Вона намагалась залишити доброзичливі стосунки, вмовила відповідача поїхати провідати маму, попросила сина відвести батька додому, оскільки після конфлікту батьку стало зле. Відповідач пообіцяв повернути грошові кошти. Вона з сином повернулась до Києва, 16 вересня 2022 року відповідач [PERSON] через знайомого [PERSON] передав належній їй грошові кошти в розмірі 33 тисячі доларів США. Кошти належні батьку та які у нього взяв не повернув. Батько усе життя збирав грошові кошти, у нього була сума приблизно 100000 доларів США. Батьки заощаджували, нічого собі не купували, зберігав батько кошти в квартирі у чорній сумці, вони були розфасовані по 10000 тисяч. Про наявність даних коштів були обізнані її рідна сестра та племінниця. Дані кошти батько збирав на навчання онука за кордоном. [PERSON] здогадувався про наявність грошових коштів у її батька, а тому залишившись з ним в Харкові під приводом їх передачі їй привласнив кошти собі. Підстав оговорювати не має, не вимагала щоб він писав розписку, оскільки обіцяв повернути, на що і сподівалась. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено наявність відповідних грошових коштів у [PERSON] а також факту передачі грошових коштів [PERSON] в розмірі 80000 тисяч доларів США [PERSON] . В судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснив, що він з 2016 року проживав з [PERSON] без реєстрації шлюбу. Після повномасштабного вторгнення на початку березня вони разом виїхали до Хмельницького, де проживали. В подальшому [PERSON] повернувся до Харкова, проживав у квартирі [PERSON] . Доглядав за її батьками приїздив до них у Хмельницький. Влітку ними було прийнято рішення, що вона разом з сином поїде до Польші, а він залишиться у Харкові, буде займатись справами допомагати її батькам. У [PERSON] були квартири на які він просив надати доручення з метою їх здачі в оренду. В липні [PERSON] через Чалую передавав [PERSON] грошові кошти. Вона поїхала до Польші. Між ними виникали конфлікти. Вона телефонувала питала про гроші, потім сказала, що повернеться та розберемося з грошима. Вона повернулась до Києва, потім вони разом приїхали до Харкова. Вночі вона у нього в барсетці знайшла протизаплідні засоби, між ними виникла сварка, він пообіцяв віддати їй грошові кошти в гривні, але банк не пропускав платіж, з ранку він поїхав потім повернувся у квартиру, де був її батько [PERSON] , конфлікт продовжився, він зібрав речі та виїхав з квартири. Пізніше через знайомого, після продажу квартири передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 33000 тисячі доларів, які [PERSON] забрала у Києві. Кошти у [PERSON] батька [PERSON] не брав. Суд, вислухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України , предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлені наступні обставини: [PERSON] та [PERSON] з квітня 2016 року до 11 вересня 2022 року проживали разом за адресою: [ADDRESS] . За твердженням свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у середині серпня 2022 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 80 000 доларів США, на прохання [PERSON] під приводом передачі коштів доньці [PERSON] . Під час передачі грошових коштів був присутній свідок [PERSON] , який підтвердив вказані обставини. Як встановлено з показів допитаної у якості свідка позивача [PERSON] , вона не висловлювала [PERSON] жодних прохань про передачу їй грошових коштів батьком через відповідача. Дізналась про обставини прередачі батьком відповідачу [PERSON] грошових коштів в розмірі 80000 доларів США з телефонної розмови з батьком 17-18 серпня 2022 року. 29 серпня 2022 року під час спілкування [PERSON] по телефонну з [PERSON] , останній підтвердив перебування у нього грошових коштів у розмірі 80 000 доларів США, що підтверджується аудіозаписом розмови. 10 вересня 2022 року [PERSON] приїхав до міста Києва, де на той час перебувала [PERSON] , після чого вони разом поїхали до Харкова з метою передачі [PERSON] грошових коштів батька, але відповідач зібрав свої речі і сказав, що грошей не має, попросив надати номер карткового рахунку для їх перерахування. 13 грудня 2022 року [PERSON] звернувся до Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, який шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами у розмірі 80 000 доларів США, які йому належали, попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 383,384 КК України. Зі змісту даної заяви судом встановлено, що [PERSON] просить вжити заходів до [PERSON] [INFO] , який у серпні 2022 року шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в розмірі 80000 доларів США за адресою [ADDRESS] . 13 грудня 2022 року о 17:53:36 ХРУП № 1 за заявою [PERSON] внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022221130002393. Відповідно до протоколу допиту потерпілого [PERSON] , складеного старшим слідчим СВ ХРУП № l ГУНП в Харківській області Жирко І. від 14 грудня 2022 року, встановлено, що [PERSON] було допитано у кримінальному провадженні у якості потерпілого, розяснено його права, та по суті обставин він повідомив, що проживає за вищевказаною адресою разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , яка прикута до ліжка по стану здоров я. За адресою: [ADDRESS] , проживає його донька [PERSON] , [INFO] , разом з її сином [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу. За адресою: [ADDRESS] проживає друга донька [PERSON] , [INFO] . Протягом 24 років, він працював в органах поліції, наразі є пенсіонером, доглядає за дружиною. 29 лютого 2022 року його донька [PERSON] разом з сином виїхали за межі території міста Харкова та Харківської області у зв язку з бойовими діями з боку РФ, підтримував з ними зв`язок за допомогою телефону, коли [PERSON] телефонувала. Донька [PERSON] перебувала в стосунках протягом деякого часу з [PERSON] , іноді вони проживали разом. Приблизно у середині серпня 2022 року, точного часу не пам`ятає, зателефонував [PERSON] , який на той час був у м. Харкові, та попросив гроші у розмірі 80 000 доларів США для передачі [PERSON] та онуку. Начеб то вона попросила їх передати. Під час розмови [PERSON] зазначив, що гроші він особисто віддасть [PERSON] , на що він погодився та сказав, щоб приїздив за грошима. В цей же день, через декілька годин, до нього приїхав [PERSON] , якого він іноді бачив та якого зможе впізнати за загальними рисами. Вони почали розмовляти на різні теми, потім він дістав гроші та віддав їх в руки [PERSON] . Гроші були розкладені по пачкам, в кожній пачці було 10 000 доларів США, [PERSON] порахував пачки, поклав їх до сумки та поїхав у невідомому напрямку. Під час спілкування та передачі коштів [PERSON] до нього прийшов [PERSON] , який є хрещеним сином. Він приніс борщ та зарядний пристрій. Після чого пішов по своїм справам. Через декілька днів, до зателефонувала [PERSON] , під час спілкування він перепитав чи передав [PERSON] їй гроші в розмірі 80 000 доларів. На що вона повідомила, що нічого не знає за гроші та нікого не просила брати для неї гроші. Після чого, він зрозумів, що [PERSON] , шахрайським шляхом заволодів його грошима в розмірі 80 000 доларів США, які він збирав для онука. Під час телефонної розмови [PERSON] зазначила, що буде з`ясовувати всі обставини у [PERSON] . Через деякий час [PERSON] зателефонувала та повідомила, що [PERSON] , сказав їй, що дійсно взяв гроші в розмірі 80 000 доларів і начебто передасть кошти їй особисто при зустрічі. До теперішнього часу [PERSON] , гроші в розмірі 80 000 доларів США не повернув, на зв`язок зі ним не виходив. В ході розмови з донькою [PERSON] , вона пояснила, що намагається повернути гроші в розмірі 80 000 доларів, які я передав в руки [PERSON] , шляхом усної домовленості, без заяви про вчинення кримінального правопорушення. Після того, як я передав гроші в розмірі 80 000 доларів США, [PERSON] не бачив. В серпні місяці 2022 року, під час відсутності доньки [PERSON] , [PERSON] почав приїздити частіше, начеб-то допомагати. Розмови з [PERSON] про наявність у нього грошових коштів в розмірі 80 000 доларів США у нього не було. Відповідно до протоколу допиту свідка [PERSON] , складеного старшим слідчим СВ ХРУП № l ГУНП в Харківській області Жирко І. від 21 грудня 2022 року, встановлено, що [PERSON] було допитано у кримінальному провадженні у якості свідка, та вона пояснила, що проживає разом з сином [PERSON] . У квітні 2016 року познайомилася з [PERSON] почали спілкуватися, а згодом і зустрічатися та проживати разом у її квартирі. Бачилися на подвір`ї будинку з її батьками, оскільки вони проживають неподалік. З [PERSON] проживали до 01 березня 2022 року, до виїзду з Харкова у зв`язку з постійними обстрілами з боку РФ до Хмельницького. З [PERSON] підтримувала телефонний зв`язок та він іноді приїздив провідати її. В липні 2022 року, вирішила разом з сином поїхати до Польщі [PERSON] підтримав дане рішення, але сам залишився проживати в Харкові в її квартирі. 09 липня 2022 року, вона виїхала домовившись з [PERSON] , що він догляне її собаку та батьків. Підтримували телефонний зв`язок з [PERSON] . Приблизно 2-3 рази на тиждень вона телефонувала батькові - [PERSON] та матері [PERSON] , зі слів батька дізналася, що [PERSON] іноді приходив до них та начеб-то допомагав привозив харчі допомагав по господарству. Приблизно з 17 до 20 серпня 2022 року вона зателефонувала батькові, під час розмови він поцікавився, чи передав гроші [PERSON] в розмірі 80 000 доларів США, на що вона здивувалася та повідомила, що ніяких грошей він не передавав, оскільки вона такого не просила. На що батько повідомив, що дві дні тому до нього зателефонував [PERSON] та сказав, що їй потрібні гроші в розмірі 80 000 доларів США, для подальшого використання та їх у подальшому він повинен їй передати. На що батько погодився та сказав, щоб він приїхав за грошима. В цей же день, [PERSON] приїхав до її батька, взяв гроші в розмірі 80 000 доларів США, а саме 8 пачок по 10 000 доларів США в кожній пачці. Вона повідомила батькові, що все з`ясовує у [PERSON] , навіщо він взяв гроші, які вона не просила у батька. Зателефонувала [PERSON] повідомила, що повертається до України, разом з сином. Після чого запитала, навіщо він взяв гроші у її батька, на що [PERSON] сказав, що все буде добре і гроші будуть під контролем. Він їх взяв з метою збереження. З [PERSON] намагалась не конфліктувати, щоб він уподальшому повернув гроші. 05 вересня 2022 року вона повернулася з сином до України, до м. Києва. По приїзду в Київ відразу зателефонувала [PERSON] , повідомила що чекає його, щоб він привіз гроші, які він повинен повернути. 10 вересня 2022 року, приблизно о 16:00 годині зателефонував [PERSON] , та сказав, що приїхав до м. Києва з товаришем [PERSON] , у справах, вона повідомила йому свою адресу. Через деякий час він приїхав на питання чи привіз гроші батька, [PERSON] відповів, що не подумав та забув за них. Потім, вона сказала, що зараз збираюся і вони разом їдуть до Харкова, щоб забрати гроші. Вони сіли до її автомобіля марки MazdaСХ 30, з державним номерним знаком [NUMBER] , та поїхали до Харкова. В цей день, приблизно об 22:00 год, приїхали додому, зайшли до квартири, на питання де гроші, та прохання повернути їх, [PERSON] попросив номер банківської картки, на яку начебто повинен зараз їх перерахувати в гривні. Скинувши йому номер карти, він сказав, що не може перерахувати дані гроші, оскільки в нього заблокований мобільний телефон. Розуміючи, що він обманює сказала, щоб негайно повернув 80 000 доларів США її батька та 50 000 доларів, які вона залишила йому особисто, для збереження. 09 липня 2022 року, перед виїздом за кордон до Польщі, вона дала Миколі 50 000 доларів США, на збереження, оскільки вони перебували з ним у стосунках і тому вона довіряла свої гроші, але це не стосується грошей її батька, якими він шахрайським шляхом заволодів, під приводом того, що начебто вона попрохала їх взяти. В цей день оскільки було дуже пізно, батькові не телефонувала, та не пішла до нього додому, зачекала ранку, щоб з`ясувати, чи повернув [PERSON] гроші. 11 вересня 2022 року, [PERSON] зібрався та поїхав по своїм справам, уникавши з нею будь-якою розмови. Після того, як він поїхав, вона погукала батька до себе, щоб запитати, чи повертав [PERSON] гроші, на що він сказав, що ніхто нічого не повертав.В цей же день, коли батько був у неї вдома, вона зателефонувала [PERSON] , та запросила його для розмови, щоб з`ясувати, в присутності батька, чи повертав він гроші. Спочатку [PERSON] не хотів приїздити та заходити до квартири, але все ж таки вдалося умовити його піднятися. В ході розмови, вона запитала у [PERSON] , чи повертав він гроші батькові, на що він сказав, що повернув, проте відразу почав нервуватися та збирати свої речі, конфліктувати. Батькові в цей час стало зле, він почав пити ліки. Вона попросила сина відвести батька додому. [PERSON] збирав речі та виносив їх до автомобіля. В кінці розмови, [PERSON] сказав, що поверне гроші 80 000 доларів США батькові та 50 000 доларів США їй особисто, в кінці тижня. 12 вересня 2022 року, вона з сином повернулася до м. Києва. Зателефонувала [PERSON] та запитала коли чекати гроші, на що він відповів, що зараз продає квартиру та після продажу поверне гроші, 15-18 вересня 2022 року. 16 вересня 2022 року зателефонував [PERSON] і сказав, що передав гроші в розмірі 33 000 доларів США їх спільним знайомим [PERSON] з тої суми, яку вона залишала йому на збереження. В цей день приблизно 20:00 годині [PERSON] передав гроші від [PERSON] в розмірі 33 000 доларів США. Коли вийшла з квартири від [PERSON] , зателефонувала [PERSON] , та запитала, коли він віддасть гроші батька в розмірі 80 000 доларів, на що він уникав відповіді та поклав слухавку. Через декілька днів, вона знову зателефонувала [PERSON] , щоб знову запитати, коли віддасть борг, на що він сказав, що зайнятий і розмовляти не має часу. 24 вересня 2022 року, вона зателефонувала [PERSON] , але він не відповів на дзвінок та відхилив його. Через декілька хвилин прийшло смс-повідомлення з текстом: «зателефоную пізніше», і по теперішній час на зв`язок зі мною не виходить, на смс-повідомлення не відповідає. 03 листопада 2022 року, вона зателефонувала [PERSON] , але він не відповідав на дзвінки. Після чого написала смс-повідомлення, але відповіді не отримала. Батько він весь час збирав гроші для її сина, щоб він у подальшому навчався у іноземному вузі. Відповідно до заяви [PERSON] , остання 27.12.2022 року надала слідчому дозвіл на огляд її мобільного телефону Apple iPhone 12 ProMax. Відповідно до протоколу огляду предмету мобільного телефону Apple iPhone 12 Pro Max добровільно наданому [PERSON] встановлено наявність переписки у месенжері Telegram між [PERSON] та [PERSON] за 03.11.2022 рік, наступного змісту: « на питання [PERSON] про місце перебування ключів від дачі, [PERSON] повідомлено, якщо знайде їх, передасть, на питання щодо повернення грошових коштів в розмірі 80000 доларів США належних [PERSON] , відповідь не надано». Відповідно до протоколу огляду предмету від 28 грудня 2022 року, у присутності свідка [PERSON] проведено огляд диску DVD -R4.7 GB/120min білого кольору на якому зафіксовано розмову між [PERSON] та [PERSON] з побутових питань, в ході якої на питання [PERSON] , тот кеш 80000 він у тебе, [PERSON] зазначено так, далі розмова продовжується з приводу перебування розміру грошових коштів на картковому рахунку відповідача. Відповідно до рапорту оперуповноваженого ВП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Максима Деркача встановлено, що [PERSON] проживав зі свідком у кримінальному провадженні [PERSON] , встановлено вид діяльності [PERSON] , коло його знайомств, зазначено, що [PERSON] взяв грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США у [PERSON] , що підтверджується, аудіо записом телефонної розмови між [PERSON] та [PERSON] , а також показами допитаних свідків у кримінальному провадженні [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до протоколу допиту свідка [PERSON] , складеного старшим слідчим СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області Жирко І. від 26 грудня 2023 року, встановлено, що [PERSON] доводиться свідку дідусем, з яким вона має добрі стосунки та щодня спілкується, свідок повідомила, що дідусь протягом усього життя збирав грошові кошти та які зберігав у власній квартирі у розміри до 100000 доларів США, які вона особисто бачила. Також зазначила, що їй зі слів [PERSON] , а потім зі слів дідуся відомо, що [PERSON] заволодів грошовими коштами дідуся у розмірі 80000 доларів США, коли [PERSON] під час війни виїхала за межі України . В ході прослуховування диску DVD - R 4.7 GB/120 min білого кольору під час судового розгляду, судом встановлено записану розмову між [PERSON] та [PERSON] з побутових питань в ході якої, на питання [PERSON] , тот кеш 80000 він у тебе, [PERSON] зазначено так, далі розмова продовжується з приводу перебування розміру грошових коштів на картковому рахунку відповідача. Під час судового розгляду відповідач [PERSON] дані обставини визнав, проте зазначив, що дана розмова мала місце, зміст її не оспорював, зазначив, що вона була о 3 годині ночі та [PERSON] таким чином штучно створила докази у даній справі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] , доводиться їй дідусем, з яким вона має добрі стосунки та щодня спілкується, проживали поряд, свідок повідомила, що дідусь протягом усього життя збирав грошові кошти та які зберігав у власній квартирі у розміри до 100000 доларів США, які вона особисто бачила. Також зазначила, що їй зі слів [PERSON] , а потім зі слів дідуся відомо, що дідусь у середені серпня 2022 року передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 80000 доларів США, начебто для передачі [PERSON] , зі слів відповідача, проте як зясувалось вона про це відповідача не просила. Відповідач грошові кошти не повернув. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивач [PERSON] , доводиться йому хрещеним батьком, якому він приносив їжу, допомагав від час війни. Приходив до [PERSON] часто, одного разу в середині серпня прийшов в обідній час до хрещеного додому, приніс їжу зрядний пристрій та коли виходив побачив, як [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти, в руках у якого був чорний пакет з якого він дістав пару пачок доларів, та потім зі слів [PERSON] йому стало відомо, що його хрещений через [PERSON] передав грошові кошти [PERSON] , а [PERSON] їх не передав. Йому відомо що хрещений збирав грошові кошти для дітей та онуків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що він під час досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022221130002393 від 13.12.2022 р., за заявою [PERSON] з приводу вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, виконував доручення надані слідчим, в ході виконання яких йому сталі відомі оставини того, що за показами допитаних свідків та потерпілого було встановлено, що [PERSON] проживав зі свідком у кримінальному провадженні [PERSON] , встановлено вид діяльності [PERSON] , коло його знайомств, зазначено що [PERSON] взяв грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США у [PERSON] , що підтверджується аудіо записом телефонної розмови між [PERSON] та [PERSON] , а також показами допитаних свідків у кримінальному провадженні [PERSON] та [PERSON] , чи прийнято остаточне рішення у кримінальному провадженні йому не відомо. Оцінюючи доводи позивача на підтвердження своїх позовних вимог, а також заперечення відповідача та представника відповідача, суд виходить з наступного. Конституція України у статті 41 гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Таким чином, на підставі письмових доказів та показів допитаних свідків, матеріалами справи встановлено, що в серпні 2022 року [PERSON] взяв грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США у [PERSON] . З показів допитаного відповідача вбачається єдина відмінність з приводу описаних вище подій, що грошові кошти він не брав, але ці твердження в повному обсязі спростовуються показами свідка [PERSON] , аудіо записом розмови [PERSON] та [PERSON] . Також відповідно до відзиву відповідач зазначає, що він не спілкувався по телефону з [PERSON] , проте в судовому засіданні поза межами встановлених процесуальних строків для долучення доказів відповідач надав виписку з телефонними розмовами, які відбувались в серпні 2022 року між ним та [PERSON] , та у залученні яких у зв`язку з пропуском строку подання було відмовлено. Наявність грошових коштів у [PERSON] підтверджується показами допитаних свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Долучені до матеріалів цивільної справи протоколи допиту потерпілого, свідків, протоколи проведення слідчих дій в сукупності з безпосередньо дослідженими показами свідків, є логічні, послідовні та узгоджуються між собою в частині наявності між [PERSON] та [PERSON] фактичних шлюбних відносин, тривалого проживання разом, сприйняття [PERSON] відповідача [PERSON] членом родини. Також з показів допитаних свідків встановлено, що в серпні 2022 року [PERSON] взяв грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США у [PERSON] , що також підтверджується аудіо записом розмови [PERSON] та [PERSON] . Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Постанова ВП ВС від 16.06.2020 по справі № 145/2047/16-ц вказує, що відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. З аналізу наведеної судової практики вбачається, що за загальним правилом договір є укладеним у випадку повного і безумовного прийняття (акцепту) однією стороною пропозиції іншої сторони про укладення договору (оферти). При цьому укладання господарських договорів допускається у спрощений спосіб шляхом обміну листами, прийняття до виконання замовлень тощо. Зокрема, прийняттям пропозиції відповідно до частини 2 статті 642 Цивільного кодексу України є вчинення особою, яка одержала оферту, відповідних конклюдентних дій (надання послуг, сплата коштів тощо). Зазначена правова норма не містить вичерпного переліку можливих конклюдентних дій (Постанова ВС від 17.12.2018 рок у справі №912/1883/17). Докази зазначені позивачем на обґрунтування позовних вимог, письмові документи, покази допитаних свідків, аудіозапис розмови вказують на факт набуття відповідачем вказаних грошових коштів. Позивачем доведено відсутність у відповідача правової підстави для набуття або збереження спірних коштів. [PERSON] грошові кошти у розмірі 80 000 доларів США [PERSON] за життя не повернув. Із наданої суду копії спадкової справи N 28/2023 від 12.12.2023 року, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] вбачається, що єдиною спадкоємицею майна померлого є його донька [PERSON] , інший спадкоємець першої черги дружина спадкодавця [PERSON] , [INFO] , прийняла обовязкову частку у спадщині, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, але [INFO] померла. Відповідно до заповіту від 30.10.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Мішеніним І.С., [PERSON] , [INFO] , все належне майно за життя заповідала [PERSON] , реєстровий номер 313. В судовому засіданні встановлено, що після смерті позивача [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] спадщину прийняла [PERSON] , її було залучено до участі у справі, як правонаступника позивача, що підтверджується наданими суду та дослідженими доказами. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ЦПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. Отже, позивачем надано належні, достовірні та достатні докази на підтвердження передачі відповідачу коштів безпідставно. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх не спростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. У зв`язку з наведеним суд вважає, що обставини, на які посилався позивач в своїй позовній заяві, знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем під час розгляду справи представлено належні, достовірні та достатні докази на підтвердження факту набуття відповідачем грошових коштів від [PERSON] безпідставно та за відсутності між сторонами будь-яких правовідносин, які б передбачали необхідність передачі зазначених коштів, тому наявні підстави для задоволення позову. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня. Суть кондикційного зобов`язання виражається в тому, що набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого, а тому зобов`язаний не лише повернути йому майно в натурі чи відшкодувати його вартість (стаття 1213 ЦК), а й у повному обсязі компенсувати потерпілому негативні наслідки від неможливості йому користуватися майном за призначенням шляхом відшкодування всіх доходів, які набувач одержав або міг одержати від цього майна, а набувач безпідставно збагатився за рахунок потерпілого. Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (див. висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 161/2823/19, від 19 вересня 2019 року у справі № 924/831/17 та інших). Отже, для з`ясування наведених вище питань, а відтак і правильного вирішення спору судам в межах наданих їм повноважень процесуальним законом належить дослідити обставини, якими опосередковувалися спірні правовідносини, зміст доказів наданих сторонами на підтвердження своїх аргументів щодо позову, і на підставі цього встановити наявність (відсутність) підстав для задоволення позовних вимог. Суд зауважує, що звертаючись з цим позовом [PERSON] зазначав, що він за твердженням відповідача [PERSON] про необхідність передачі коштів донці передав останньому грошові кошти в розмірі 80000 тисяч доларів США, проте як в подальшому було з`ясовано сама подія, прохання доньки про передачу їй грошових коштів адресоване відповідачу [PERSON] було відсутнє. Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом ст.1212 ЦК, безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11, чч.1, 2 ст.509 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених у ст.11 цього кодексу. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення та його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У ч.1 ст.202 ЦК встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК звужує застосування інституту безпідставного збагачення в зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України». У пункті 3 частини третьої статті 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Тлумачення частини третьої статті 651, частини четвертої статті 653, пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України свідчить, що якщо одна із сторін договору передала у власність іншій стороні певне майно (сплатила кошти) і судом встановлено порушення еквівалентності зустрічного надання внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків однієї із сторін, сторона, що передала майно (сплатила кошти), має право вимагати повернення переданого іншій стороні в тій мірі, в якій це порушує погоджену сторонами еквівалентність зустрічного надання. Тобто, якщо сторона яка вчинила виконання, проте не отримала зустрічного надання в обсязі, який відповідає переданому майну (сплаченим коштам) і згодом відмовилася від договору, то вона може вимагати від сторони, яка порушила договір і не здійснила зустрічне надання, повернення майна (коштів) на підставі пункту 3 частини третьої статті 1212 ЦК України. Вказане підтверджується позицією Верховного Суду, викладеній у Постанові від 25.03.2020 року (справа №537/4259/15-ц). Разом з тим, загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підстави ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. З огляду ст. 1212 ЦК суб`єктами в кондикційному зобов`язанні є, з одного боку, власник майна (титульний володілець), який у зобов`язанні має право вимоги та виступає кредитором, а з іншого, набувач майна, який виступає боржником, але станом на час вирішення по суті кондикційної вимоги може й не володіти майном у натурі, адже ч. 2 ст. 1213 ЦК передбачає обов`язок набувача в разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодувати його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Особливістю матеріального об`єкта кондикційного зобов`язання є його універсальність таким об`єктом може бути будь-яке майно: як індивідуально-визначене, так і визначене родовими ознаками, у тому числі й грошові кошти. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. У пункті VII.-2:101 Книги VII Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що збагачення є безпідставним, за винятком таких випадків: особа, яка збагатилася, має право на отримання збагачення за рахунок потерпілого в силу договору чи іншого юридичного акту, судового рішення або норми права; або потерпілий вільно і без помилки погодився на настання невигідних для себе наслідків. У статті VII-3:101 Книги VII Модельних правил європейського приватного права щодо змісту збагачення зазначено, що особа вважається збагаченою у випадку: a) збільшення доходів або зменшення обов`язків; b) отримання послуги або результатів виконаної роботи; c) користування чужим майном. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (див. постанову Верховного Суду від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20). За таких обставин, оскільки відповідачем набуті грошові кошти позивачу не повернуті, суд вважає, що позов в частині повернення коштів є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) доларів США., які були передані [PERSON] [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved