Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до виконавчого комітету Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , земельної ділянки площею 2,6030 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Батрадівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, К-281, кадастровий номер 2120480400:03:000:0103. Позовна заява мотивована тим, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина на вищевказане майно, яке згідно заповіту від 15.01.2004 року остання позивачу. Після звернення позивача до нотаріуса, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю усіх необхідних документів до спадкової справи, а саме відсутність оригіналу свідоцтва про смерть та Державного акту про право власності на землю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. При цьому, у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Батівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 392 ЦК України, встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності на спадкове майно, а саме вищевказану земельну ділянку підтверджено наступним: копією Заповіту від 15 січня 2004 року; копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №043073; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно витребуваної судом від Берегівського Відділу ДРАЦС у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії актового запису про смерть №45 від 14 грудня 2007 року [PERSON] померла [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За таких обставин, оскільки наявні для того законні підстави, а саме позивачем доведено належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги, тому позовну заяву [PERSON] слід задовольнити та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved