Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

У серпні 2024 року представник ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернувся в суд з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 09.03.2024-100000937 від 09.03.2024 у розмірі 14 805 грн., а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 09.03.2024-100000937. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 7 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.03.2024, строком на 70 днів з процентною ставкою 1,35% за один день користування кредитом. Позивач виконав свої зобов`язання в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав і кредит у визначений строк не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 14 805 грн., з яких: 7 000 грн. - тіло кредиту; 1 050 грн. комісії пов`язаної із наданням кредиту; неустойка за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання в розмірі 140 грн.; 6 615 грн. - проценти. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 03.10.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 12.11.2024. В позовній заяві представник позивача просить суд про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий Центр». Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого проживання та вказану адресу у позові, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 09.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 09.03.2024-100000937 (кредитної лінії) шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 7\~ 000 грн. строком на 70 днів за процентною ставкою\~ у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду. Згідно із п. 13 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 35011,01%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 12 862,07 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 5 862,07 грн. На виконання умов договору 09.03.2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 7 000,00 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи LIQPAY, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» В матеріалах справи міститься заявка, пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка підтвердження (акцент), додаток до анкети позичальника, інформація надана через систему BankID підчас проходження ідентифікації позичальника, довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 09.03.2024-100000937 від 09.03.2024, квитанція про перерахування грошової суми в розмірі 7 000 грн. за договором № 09.03.2024-100000937, паспорт споживчого кредиту. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З довідки-розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 20.08.2024 у відповідача виникла прострочена заборгованість за договором № 09.03.2024-100000937 від 09.03.2024 у розмірі 14 805 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000 грн., неустойки за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання в розмірі 140 грн., комісії в сумі 1 050 грн. та процентів в сумі 6 615 грн. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним зобов`язанням у заявленому позивачем до стягнення розмірі. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подачу позову судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved