Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу після смерті [INFO] [PERSON] . Позивач спадщину не прийняв, оскільки не подав у визначений законом строк заяву нотаріусу про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не був родичем померлої та не знав про наявність заповіту, який був складений спадкодавцем на його користь. У вересні 2024 року родичі спадкодавця повідомили про наявність заповіту позивачу, після чого він звернувся до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] проживала по сусідству. Оскільки в неї не було дітей та близьких родичів, його батьки доглядали її. Останні роки життя [PERSON] проживала у будинку для престарілих осіб у с. Вільховець. У вересні цього року далека родичка [PERSON] - [PERSON] , зустрівши його біля магазину, повідомила, що серед документів знайшла заповіт, складений [PERSON] на його користь та передала цей заповіт йому. Проте на той час строк для прийняття спадщини пройшов. Про наявність цього заповіту йому не було відомо. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. у судовому засідання позов підтримав з підстав викладених у ньому. Відповідач Новоушицька селищна рада направила до суду клопотання про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк. спр. 31,36). Процесуальні дії у справі 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 03 грудня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом 05 серпня 2019 року [PERSON] заповіла земельні ділянки з кадастровими номерами: 6823382500:07:002:0040, 6823382500:06:001:0063 згідно державного акту серії ХМ №105712 від 02 червня 2005 року [PERSON] , тобто позивачу (арк. спр. 20). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр. 19 на звороті). [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] , про що свідчить довідка №495 від 01 листопада 2024 року, видана Новоушицькою селищною радою (арк. спр. 21 на звороті). Із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №105712 від 02 червня 2005 року видно, що [PERSON] є власником двох земельних ділянок, загальною площею 2,86 га, кадастрові номери: 6823382500:07:002:0040, 6823382500:06:001:0063, які знаходиться на території Заміхівської сільської ради (арк. спр. 20-21). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (арк. спр. 29-30). Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса (арк. спр. 22), що є підставою для звернення позивача за захистом своїх прав до суду. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцю за заповітом [PERSON] , оскільки останній пропустив строк для її прийняття. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.ст. 1217, 1223 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, послався на те, що після смерті [PERSON] він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки про існування заповіту дізнався від родичів спадкодавця у вересні 2024 року, після чого заповіт був переданий йому. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд першочергово враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд зауважує, що в ході судового розгляду не здобуто даних щодо наявності інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б прийняли спадщину, чи претендували б на неї, право позивача на прийняття спадщини ніким не оспорюється, а відповідач у справі позов визнав, а тому відмова у позові фактично порушила б законне право позивача на отримання спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , що б порушило принцип «справедливості» при вирішенні даної справи. З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивач з поважної причини - через незнання про існування заповіту, пропустив передбачений законом строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тому порушене право [PERSON] підлягає захисту у спосіб, визначений у позовній заяві. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, Новоушицька селищна рада, на території якої знаходиться нерухоме спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved