Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором в розмірі 23964,76 грн.; судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. Позивач посилається на те, що 09.07.2021 року ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір №8475511539, відповідно до вимог якого позивач надав відповідачкі кредит, а відповідачка зобов`язалася погасити кредит та відсотки за кредитом. Відповідачка договір не виконала та кредитні кошти разом з відсотками не повернула. 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, згідно якого до АТ «Таскомбанк» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. 21.12.2023 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Коллект центр» було укладено договір відступлення прав вимоги № НІ/11/14-Ф, згідно якого до ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором. У зв`язку із порушенням зобов`язань за вказаним договором відповідачка має заборгованість перед позивачем у сумі 23964,76 грн., яка складається з наступного: 9774,42 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 14190,34 грн. заборгованість за комісіями. У зв`язку з чим, просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у своєму позові просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачкою [PERSON] 09.07.2021 року було укладено договір №8475511539, відповідно до вимог якого позивач надав відповідачкі кредит в сумі 15358 грн. Відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки. Вказане підтверджується копією кредитного договору від 09.07.2021 року. 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» , було укладено договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, згідно якого до АТ «Таскомбанк» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників. 21.12.2023 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Коллект центр» , було укладено договір відступлення прав вимоги № НІ/11/14-Ф, згідно якого до ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №8475511539. Вказане підтверджується копією договору відступлення прав вимоги. Відповідачка, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконувала, та кошти не повернула, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідачки за договором становить 23964,76 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуюче викладене, суд дійшов висновку, що відповідачкою [PERSON] порушуються умови укладеного договору, внаслідок чого утворився борг перед позивачем, який складає 23964,76 грн. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачкою розрахунки заборгованості не спростовані, доказів помилковості чи неправильності наданих позивачем розрахунків, а також належного виконання зобов`язань за кредитним договором не надано. На час розгляду справи судом відповідачкою не надано доказів, які свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України. Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідачка, отримавши від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» кошти за кредитним договором, умови договору належним чином не виконувала та кошти не повернула, внаслідок чого у відповідачки виникла заборгованість у вказаному розмірі. Зважаючи на те, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передало право вимоги за кредитним договором до АТ «Таскомбанк», та АТ «Таскомбанк» передало право вимоги за кредитним договором до ТОВ «Коллект центр», яке звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідачки коштів за кредитним договором, укладеним між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», тому вказані позовні вимоги є обґрунтованими та з відповідачки необхідно стягнути заборгованість за договором в розмірі 23964,76 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 3028,20 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви. Крім того, щодо витрат на правову допомогу, судом зазначено наступне. За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Нормами ЦПК України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Данілов проти України, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Суд, враховуючи об`єм та характер наданих послуг, їх складність, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн. Вказана сума на думку суду є об`єктивно обґрунтованою, доказів протилежного відповідачкою не надано. На підставі викладеного та

Outcome: partial