Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вони з відповідачем з 01.10.2008 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . З 2020 року відповідач мешкає окремо, з дітьми не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 27.07.2023 шлюб між сторонами розірвано. Вказаним рішенням визначено місце проживання доньки [PERSON] разом із батьком. Місце проживання сина [PERSON] не визначалось судовим рішенням, оскільки на момент прийняття рішення останній досяг чотирнадцятирічного віку, проте син фактично проживає з ним та повністю знаходиться на його утриманні. Окрім спільних дітей з ним також проживає та знаходиться на утримання син відповідача від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Відповідач його покинула та не виконує жодних батьківських обов`язків щодо нього. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, належним чином участі у їх вихованні та утриманні не приймає, з дітьми не спілкується, незважаючи на те, що жодних перешкод у цьому з його сторони ніколи не було. У зв`язку з наведеним позивач вважає, що існують усі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, що буде відповідати інтересам дітей. Ухвалою судді від 11.04.2024 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.10.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подала. Представник Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримав. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленої про дату, час та місце судового засідання відповідачки, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 01.10.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.06.2010, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.02.2009. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2023 шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] . 15.04.2024 [PERSON] надала свою згоду її онукам: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на безстрокове та безоплатне проживання у належній їй на праві спільної часткової власності квартирі [ADDRESS] , що підтверджується заявою, зареєстрованою спеціалістом І категорії відділу ЦНАП Попівської сільської ради за № 18. З довідки Виконавчого комітету Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області № 02-23.16/135 від 31.05.2023 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] фактично проживають: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з характеристикою за місцем навчання неповнолітнього [PERSON] у Опорному закладі освіти «Попівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, [PERSON] за час навчання виявив, переважно, середній та достатній рівні знань, проявляє інтерес до предметів суспільно-гуманітарного напрямку. Контроль з боку батька достатній, останній приділяє належну увагу вихованню дитини, підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Мати, [PERSON] , участі у вихованні сина не приймає (у закладі освіти на класних та загальношкільних батьківських зборах, дитячих святах присутня не була, зв`язок з класним керівником не підтримує). Згідно з характеристикою за місцем навчання неповнолітньої [PERSON] у Опорному закладі освіти «Попівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, [PERSON] за час навчання засвоїла навчальний матеріал переважно на середньому рівні навчальних досягнень. Дисциплінована, але під час уроків неактивна. Контроль з боку батька достатній, останній приділяє належну увагу вихованню дитини, підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Мати, [PERSON] , участі у вихованні доньки не приймає (у закладі освіти на класних та загальношкільних батьківських зборах, дитячих святах присутня не була, зв`язок з класним керівником не підтримує). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 09.12.2024 квартирі [ADDRESS] , проживають позивач [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та батьками [PERSON] та [PERSON] . У квартирі для дітей створені усі необхідні умови для проживання, навчання. Згідно з висновком від 18.10.2024 № 02-25/3054 органу опіки та піклування Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, з 2018 року [PERSON] самоусунулась від виховання та утримання дітей. По теперішній час мати ні разу не з`являлась, не телефонувала та не приймала участі у вихованні та розвитку дітей, участі у шкільному житті дітей не бере. Позивач виховує дітей самостійно, допомагають його батьки, повністю забезпечує всім необхідним, піклується про їх фізичний стан. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Сімейним кодексом України у статті 7 визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 ч. 1 п. 2 Сімейного кодексу України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Наведені вище обставини переконують суд в тому, що поведінка відповідача відносно своїх неповнолітніх дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, оскільки відповідач свідомо, з власної волі, самоусунулася від їх виховання, тривалий час не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає участі в їх утриманні и та підготовці до самостійного життя. Більше того, навіть після звернення позивача до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, [PERSON] свого ставлення до дітей та до своїх обов`язків щодо них не змінила. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є цілком законними і обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved