Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Посилається в заяві на те, що 09 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька за актовим записом №429, між ними був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейні відносини не склались через відсутність взаєморозуміння. Вони мають різні погляди на життя, шлюб носить виключно формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного просив задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 05 вересня 2024 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Ухвалою суду від 06 вересня 2024 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 07 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 15 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшла заява в якій просив надати сторонам строк на примирення терміном шість місяців. В обґрунтування заяви посилався на те, що сторони проживають разом у спільній квартирі, ведуть спільне господарство, сім`я існує повноцінно, відбувається постійна комунікація. Сторони перебувають у шлюбі 21 рік, мають спільну дитину. Теплі відносини існували та існують протягом багатьох років, в зв`язку з чим рішення позивача щодо розірвання шлюбу є емоційним і невиправданим. Мотив звернення з даним позовом є абсолютно незрозумілим та передчасним. 24 жовтня 2024 року від відповідача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначив, що приведенні представником відповідача заперечення проти розірвання шлюбу є необґрунтованими та такими, що призводять до затягування справи. Крім того, надав заперечення проти клопотання, в якому заперечує проти надання строку на примирення та просив його залишити його без задоволення та повернути відповідно до положень ч. 4 ст. 183 ЦПК України. Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року клопотання представника відповідача про надання строку для примирення задоволено частково. Надано сторонам час на примирення строком один місяць. 26 листопада 2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про відвід головуючого в справі. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року визнано заяву відповідача [PERSON] відвід головуючого в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - необгрунтованою. Передано заяву про відвід на вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України для її подальшого вирішення. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року у задоволені заяви [PERSON] про відвід судді Машкевич К.В. від розгляду цивільної справи №752/18783/24 - відмовлено. 02 грудня 2024 року від позивача надійшла заява, з якою вбачається, що примирення між сторонами не відбулось та просить ухвалити рішення, яким його позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Сторони скористались своїми процесуальними правами та надали до суду заяви по суті справи та всі докази, які на їхню думку підтверджують їх вимоги та заперечення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції, за актовим записом №429. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Суперечності, що виникали між ними, привели до її розпаду. Сторони перестали підтримувати подружні стосунки, шлюб існує формально. Так, згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. З метою збереження шлюбу, судом було надано подружжю строк на примирення терміном один місяців, однак позитивного результату досягнуто не було, позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, сторони примирення не досягли. У свою чергу, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Згідно положень ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З моменту звернення позивача до суду 03 вересня 2024 року і до моменту винесення рішення по справі - 20 грудня 2024 року сторони не дійшли спільної згоди щодо збереження шлюбу. Вказана обставина підтверджується, у тому числі, поданими до суду запереченнями, у яких позивач просить шлюб розірвати та заперечує проти надання строку на примирення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). У свою чергу, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Виходячи з обставин, встановлених судом, умов проживання сторін та взаємовідносин в шлюбі, відсутність взаємної підтримки, як подружжя, категоричної позиції позивача з приводу розірвання шлюбу та його небажання продовжувати шлюб, виходячи з рівноправ`я шлюбного союзу, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та розірвання шлюбу.

Outcome: approved