Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

У вересні 2024 ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" звернулося до Городищенського районного суду Черкаської області з позовом про стягнення з\~ [PERSON] \~заборгованості в\~розмірі 41\~803,24\~гривень,\~ яка\~утворилася станом\~ на\~ 16.11.2023\~року у\~зв`язку з\~невиконанням кредитного\~договору №\~Z62.00615.004628913,\~укладеного 07.12.2018\~року [PERSON] \~з Публічним\~акціонерним товариством\~"Ідея\~Банк",\~ \~та понесених судових витрати в розмірі 2422 гривень 40 копійок і витрат на правничу допомогу у сумі 5200 гривень 00 копійок. Ухвалою судді Городищенського районного суду Черкаської області від 30 жовтня 2024 року, провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, сторонам встановлені строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. Представник позивача адвокат Маслюженко М. П. в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника позивача, позов підтримує, не запречують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоч повідомлявся заздалегідь належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи (АТ "Укрпошта" рекомендований лист № 0610204731350). Відзив (заперечень) щодо суті позову не надав, і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. На підставі частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 8 статті 178 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Беручи до уваги наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, та вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. При цьому, суд враховує, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно зясованих обставин, обєктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 грудня 2018 року між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та [PERSON] (відповідач по справі) був укладений кредитний договір № Z62.00615.004628913. Кредитиний договір був підписаний позичальником власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку, відтворених за допомогою технічного пристрою відповідно до публічної оферти АТ "Ідея Банк" від 16 вересня 2015 року. Позичальник надав письмову заяву про екцепт вказаної публічної оферти. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк надав позичальнику кредит (кредитні кошти) на поточні потреби в сумі 30 614,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобовязується одержати і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок позичальника, що відкривається Банком. У п. 1.2. Кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяців з дня підписання Договору, тобто до 07.12.2020 року включно. Згідно п. 1.3., 1.4 Кредитного договору позичальник за користування кредитом сплачує банку річну змінювану проценту ставку, яка на день укладення кредитного договору становила 15.00% річних. Згідно до п. 2.5. Кредитного договору нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом "факт/факт". Базою для нарахування процентів є неповернена сума кредиту. Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентами в 24 щомісячних внесках згідно Графіку щомісячних платежів. Одночасно з укладенням Кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА Життя" договір від 07.12.2018 року добровільного страхування життя. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 3 993,13 гривень. Вигодонабувачем за цим договором страхування є Банк. Договір кредиту та страхування є змішаним. За умовами Кредитного договору, а саме п. 1.12., позичальник доручив Банку та дав розпорядження переказати страховику в безготівковій формі кредитні кошти в частині суми страхового платежу. У відповідності до приписів Закону України "Про споживче кредитування" при укладенні Кредитного договору Банком була доведена до відома Позичальника інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом Позичальника під текстом Договору, а також під текстом Паспорту споживчого кредиту. Після укладення Кредитного договору Банк свої зобовязання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 30 614,00 гривень, з яких був сплачений на рахунок ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА Життя" страховий платіж від імені позичальника в сумі 3 993,13 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позичальника, а також відповідними ордерами -розпорядженнями на перерахування коштів. У подальшому позичальник виконав свої зобовязання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами лише частково. Згідно виписки по рахунку Позичальника за весь строк з моменту укладення Кредитного договору і до моменту звернення з цим позовом Позичальник сплатив Банку лише 16 419,57 гривень. Останній платіж проведено 07.12.2020 року. Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії. У звязку із зазначеним, станом на 07.12.2020 сформувалася наступна заборгованість позичальника перед Банком за договором: заборгованість за основним боргом в сумі 24 046,97 гривень; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11 413,07 гривень, що разом становить 35 460,04 гривень. Станом на 16.11.2023 розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобовязанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з вимогами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 520 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, згідно зі статтею 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № Z62.00615.004628913 від 07.12.2018 року, сформованої Первісним Кредитором (АТ "Ідея Банк") станом на 16.11.2023 року заборгованість Боржника/Позичальника становить 35 460,04 гривень, з них : заборгованість за основним боргом в сумі 24 046,97 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в смуі 11 413,07 грн. 16.11.2023 року між АТ "Ідея Банк" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Фактор) був укладений договір факторингу № 16/11-23. ТОВ "Фінансова компанія "СОНАТІ" є фінансовою установою та має діючу ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, зокрема з надання послуг з факторингу видану розпорядженням Нацкомфінпослуг № 1250 від 09.06.2020. Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно договір факторингу № 16/11-23 Клієнт і Фактор підписали всі додатки до договору, зокрема і друкований Реєстр Боржників. Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Первинними договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № № Z62.00615.004628913 від 07.12.2018 року. Пунктом 5.4. договору факторингу № 16/11-23 передбачено, що Фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобовязання за цим Договором третім особам, які згідно із Законодавством мають не це право. Користуючись даним правом ТОВ "Фінансова компанія "СОНАТІ" (Клієнт) 29.12.2023 року уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" (Фактор) договір факторингу № 29/12-23. ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" є фінансовою установою та має діючу ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання послуг з факторингу, видана згідно рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України № 21/1311 від 11.09.2020 року. Отже, відступлення права вимоги відбулось законно з урахуванням ч. 2 ст. 18 Закону України "Про споживче кредитування". Згідно п. 2.1 цього договору Клієнт відступає Фактору, а Фактор приймає Права Вимоги та в їх оплату зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах визначених цим Договором. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023 року ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" набуло право вимоги і є поточним кредитором щодо заборгованості Боржників за Первинними Договорами. Відповідно до Додатку № 2 "Друкований Реєстр Боржників" до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" перейшло і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z62.00615.004628913 від 07.12.2018 року. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта перед фактором. У відповідності до частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судовим розглядом встановлено, що до теперішнього часу заборгованість за кредитним договором відповідачем [PERSON] не погашена. Доказів, які б спростовували зазначений в позові розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів оплати заборгованості відповідач не надав. Враховуючи викладене, позов є обґрунтованими і\~підлягає до\~задоволення у\~повному обсязі,\~та з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "САНФОРД КАПІТАЛ" необхідно стягнути 41 803,24 гривень, що складається з: 24 046,97 гривень заборгованості за основним боргом; 11 413,07 гривень заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, та беручи до уваги приписи п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, за період починаючи з наступного дня з дати закінчення строку дії креитного договору 08.12.2020 року і до 23.02.2022 року (включно), позичальник має сплатити: інфляційні втрати в сумі 5 052,25 гривень; три проценти річних в сумі 1 290,95 гривні. За результатами розгляду справи, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги норми ст. ст. 137, 141 ЦПК України, характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 200,00 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. Та, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved