Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Обухівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Української міської ради Обухівського району Київської області, у якому просить: -позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його сина - [PERSON] , [INFO] ; -позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його сина - [PERSON] , [INFO] ; -стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] ; сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06.2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управляння юстиції у Луганській області 10.09.2011 року, актовий запис №584. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 01.06.2018 року шлюб між сторонам розірвано. На даний час діти проживають разом з матір`ю - позивачем, з моменту розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виховання дітей, на зв`язок не виходить, не проявляє інтересу до їх життя, не турбується про їх стан здоров`я, виховання та розвиток, аліменти не сплачує, а тому [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 24.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 25.09.2024 року замінено третю особу Службу у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області на Службу у справах дітей та сім`ї Української міської ради Обухівського району Київської області. Ухвалою суду від 04.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилась, від її представника - адвоката Горбенко А.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Української міської ради. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що з 10.09.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 01.06.2018 року у справі № 409/293/18, що підтверджується копією рішення суду. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: -сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; -сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На даний час діти проживають разом з матір`ю - позивачем, з моменту розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виховання дітей, на зв`язок не виходить, не проявляє інтересу до їх життя, не турбується про їх стан здоров`я, виховання та розвиток, аліменти не сплачує, а тому [PERSON] звернулась до суду з даною позовною заявою. 06.01.2024 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Згідно довідок, виданих Академічним ліцеєм № 1 Української міської ради Обухівського району Київської області від 02.04.2024 року № 92, 93 вбачається, що [PERSON] навчається у 5-А класі, а [PERSON] навчається у 3-Б класі зазначеного ліцею. З характеристики [PERSON] , виданої Академічним ліцеєм № 1 Української міської ради Обухівського району Київської області вбачається, що останній виховується мамою у неповній сім`ї, має брата 2012 року народження, батько з сім`єю давно не проживає, контактів не підтримує, перебуває за кордоном. Мати приділяє належну увагу вихованню та розвитку дитини, підтримує зв`язкок з навчальним закладом, активно спілкується з класним керівником, цікавиться здобутками дитини, відвідує батьківські збори. Відповідно до характеристики [PERSON] виданої Академічним ліцеєм № 1 Української міської ради Обухівського району Київської області вбачається, що мати приділяє належну увагу вихованню сина, постійно цікавиться успіхами дитини та комунікує з класним керівником та вчителями, учень забезпечений всіма необхідними засобами навчання. Рішенням Виконавчого комітету Української міської ради № 270 від 22.08.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно вищевказаного висновку вбачається, що Службою у справах дітей та сім`ї Української міської ради у процесі підготовки даного висновку на підставі наданих оригіналів/копій засвідчених належним чином документів встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дітей не займається та навчанням не цікавиться. Діти проживають з матір`ю та вітчимом за адресою: [ADDRESS] . З моменту розірвання шлюбу батько дітей самоусунувся від виховання синів, виїхав до російської федерації, на зв`язок з дітьми не виходить, не проявляє інтерес до їх життя, не турбується про їх стан здоров`я, виховання та розвиток, аліменти на їх утримання не сплачує. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON] не виконує свій конституційний обов`язок, передбачений ст. 51 Конституції України та ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України по утриманню та вихованню дітей, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Оцінивши надані суду докази, ставлення відповідача до позову, суд вважає, що під час розгляду справи знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідач [PERSON] не виконує свій конституційний обов`язок по утриманню та вихованню дітей, свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків: не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, та спілкування з дітьми у обсязі, необхідному для нормального розвитку синів. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей. При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідача до своїх дітей, він має право, в порядку ст. 169 СК України, на поновлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав відповідачки за правилами частин 2 та 3 статті 166 Сімейного кодексу України, не звільняється її від обов`язку щодо утримання дитини. Положеннями ст.180 Сімейного Кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст.ст.181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки, судом зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його синів, що є окремою підставою для стягнення аліментів, а тому вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованими. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи потреби дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, виходячи з визначеного законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд дійшов висновку стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06.2024 року до досягнення дітьми повноліття. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. за позовну вимоги про стягнення аліментів, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved