Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з цією заявою та просить постановити рішення, яким: Встановити факт, того що [PERSON] , який народився [INFO] є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за позивачем [PERSON] право власності на: -1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . -1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову, позивач стверджує, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на 1/3 частину житлового будинку, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла своє майно невістці - матері позивача [PERSON] , але [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини та спадщину прийняв онук померлої [PERSON] , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу. [INFO] помер [PERSON] , після його смерті також відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] залишив заповіт, яким заповів все своє майно онуку [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини нотаріусу. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивач звернувся до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області, Однак, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та вказано на необхідність звернення до суду у зв`язку тим, що виявлені розбіжності в прізвищах померлих та спадкоємця, які не дають можливості встановити родинні відносини спадкодавців та спадкоємця, а тому відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом. З цих підстав позивачем заявлено вимогу про встановлення факту родинних відносин між ним, [PERSON] та померлими бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] , які є батьками його померлого [INFO] батька [PERSON] , з яким він все життя проживав а одному домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного факту йому необхідно для прийняття спадщина після смерті бабусі і дідуся. \~ \~ \~ \~Зазначене стало приводом для звернення до суду. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 19.08.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого розгляду на 23.09.2024 року о 15:00 годині (а.с.31), про що повідомлено учасників по справі (а.с.32). Цією ж ухвалою, суд зобов`язав приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. надати до суду в строк до 22.09.2024 року копії спадкових справ: - № 3/2023 щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] - № 272/2023 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.33). 09.09.2024 року приватним нотаріусом Агбун М.І. надано відповідь на ухвалу суду, до якої долучено копію спадкової справи щодо мана померлої [PERSON] (а.с.36-56). В підготовче засідання призначене на 23.09.2023 року: Позивач та його представник - не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені згідно вимог чинного законодавства, однак на електронну адресу суду представник заявника надіслав заяву про перенесення справи на іншу дату (а.с.57). Представник відповідача також не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду подав заяву про відсутність заперечень щодо вимог [PERSON] та про розгляд справи без його участі (а.с.34-35). Підготовче засідання 23.09.2023 року не відбулося в зв`язку з відпусткою головуючого судді (а.с.58). Ухвалою суду від 21.10.2024 року справу за позовною заявою [PERSON] до Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 19.11.2024 року о\~10:00 годині (а.с.60), про що повідомлено сторін по справі (а.с.61, 62). В підготовче засідання 19.11.2024 року: - позивач не прибув, причини неявки не повідомив; - представник позивача підтримала вимоги, наполягала на їх задоволенні. Підтвердила, що стороною позивача надано суду усі докази. Окрім цього заявила клопотання про виклик і допит свідків в судовому засіданні; - представник відповідача також не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду подав заяву про відсутність заперечень щодо вимог [PERSON] та про розгляд справи без його участі (а.с.63). Ухвалою від 19.11.2024 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 09:00 годину 11.12.2024 року (а.с.67) та доведено до відома сторін по справі (а.с.68-70). В судовому засіданні 11.12.2024 року: - позивач прибув, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в позові. Стверджував, що є онуком [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] . Ще за життя бабусі і дідуся виявили помилку в написанні їх прізвища, навіть мали намір виправити належним чином. Однак, бабуся раптово померла, а дідусь вже був прикутим до ліжка, та за їх життя не змогли вирішити це питання. Наразі, будучи спадкоємцем за законом після смерті бабусі та за заповітом після смерті дідуся має намір оформити спадщину. Втім в зв`язку з наявністю розбіжностей в написанні його прізвища « [PERSON] » з прізвищем бабусі і дідуся « [PERSON] (ва)», нотаріусом було відмовлено. - представник позивача підтримала вимоги, наполягала на їх задоволенні. Надала пояснення щодо правових підстав даного позову, просила його задовольнити; - представник відповідача не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства. Раніше на адресу суду подавав заяву про відсутність заперечень щодо вимог [PERSON] та про розгляд справи без його участі (а.с.63). Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті за своїм внутрішнім переконанням, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб згідно ст. 4 ЦПК України, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Конституція України гарантує право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. З точки зору права всі життєві факти, які так чи інакше зачіпають суспільні відносини поділяються на юридично значимі та юридично байдужі, з якими право не зв`язує будь-яких юридичних наслідків. Таким чином, не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами не самі по собі чи в силу будь-яких особливих властивостей, а в результаті визнання їх такими державою та закріплення у законі. Так, ст.293 ЦПК України\~визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України\~в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно положень ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Главою 6 ЦПК України врегульовано порядок розгляду судом справ про встановлення юридичних фактів. Статтею 315 ч.1 п.1 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, дані відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: ст.293-294, 315-319 ЦПК України, п. 10, 12 Постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зі змінами від 25.05.1998 року. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [INFO] народився заявник [PERSON] (а.с.5), що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] від 03.07.1995 року, в якому відомості про батька дитини, тобто заявника вказано « [PERSON] », мати « [PERSON] - болгарка». Прізвище дитини, тобто заявника також зазначено « [PERSON] » (а.с8, 52). Відповідно до копії свідоцтва про народження батька заявника серії [NUMBER] , виданого повторно 02 квітня 1974 року Болградським відділом ЗАГС вбачається що « [PERSON] » народився [INFO] , у графі батьки значиться: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] » (а.с.9). Згідно свідоцтва про одруження дідуся і бабусі серії [NUMBER] від 05 березня 1974 року виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, актовий запис № 27, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.10). [INFO] помер батько позивача:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.09.2017 Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.11). Згодом померли дідусь і бабуся позивача, батьки його батька [PERSON] , а саме: [INFO] померла [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть серії [NUMBER] , виданою 19.10.2022 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.12). [INFO] помер\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 12.07.2023\~року \~Болградським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління \~юстиції в\~Одеській області (а.с.13). В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та є матір`ю позивача, пояснила що в свідоцтві про народження чоловіка його прізвище вказано « [PERSON] », а прізвища його батьків писалися дещо по іншому через букву «о» - « [PERSON] (ва). На той час не звернули на це увагу, думали що це не завдасть ніякої шкоди, а вже після смерті чоловіка зрозуміли, що виникли проблеми. Сім`я проживала завжди в одному домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . Навіть після смерті чоловіка, вона не кинула його батьків, і надалі з ними проживала і доглядала до смерті кожного. Наразі її син, позивач по справі, має намір прийняти спадщину, виконати волю померлих бабусі і дідуся, а для цього є необхідність довести родині відносини. Свідок [PERSON] , [INFO] , пояснила суду що позивач [PERSON] є її племінником. [PERSON] це її тітка по батьківській лінії родини, батько свідка та [PERSON] є рідні брат та сестра. Пояснила, що померлі приходяться рідними дідом та бабою позивача, проживали всі в одному домоволодінні. Вона чула розмови, що в написанні їх прізвищ допущено помилку, але як це виправити нікому не було відомо, та і за їх життя не виникало з цього приводу проблем. Лише після смерті діда та баби, з`ясувалося, що їх онук не може прийняти спадщину з цих підстав. Свідомо підтверджує, що позивач є онуком [PERSON] , [INFO] , та померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] Свідок [PERSON] , пояснила суду, що позивач є сином її двоюрідного брата. Їй відомо, що прізвища родичів старшого покоління [PERSON] , та [PERSON] в їх документах писалися через букву «о», тоді як усі інші родичі мали прізвище « [PERSON] (ва)». Через цю помилку позивач не може оформити спадщину після смерті бабки та діда. Підтверджує,\~що позивач\~ [PERSON] є\~онуком [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] . Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки є близькими друзями, родичами як померлих осіб, так і позивача і добре знають їх сім`ю. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Судом також встановлено, що згідно довідки про склад сім`ї №03-01-11/165 від 28.03.2024 виданої Кубейською сільською радою не момент смерті спадкодавця [PERSON] в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] до складу членів сім`ї входили: [PERSON] - чоловік, [PERSON] невістка, [PERSON] - онук та інші члени родини (а.с.14). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщені осіб №03-01-11/168 від 28.03.2024 виданої Кубейською сільською радою не момент смерті спадкодавця [PERSON] , який проживав постійно в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] до складу членів сім`ї входили: [PERSON] невістка, [PERSON] - онук та інші члени родини (а.с.16). З досліджених витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у вигляді приватної спільної часткової власності у розмірі по 1/3 частці за кожним з них, із зазначенням прізвища « [PERSON] /ва» (а.с.18, 78-79). З технічного паспорту на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] вбачається, що замовниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.21-24). Рішенням Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 28.09.2022 № 133-VIII про «Перейменування об`єктів топоніміки в населених пунктах Кубейської територіальної громади вул. Лермонтова було перейменовано на [ADDRESS] (а.с.23). З матеріалів спадкової справи №3/2023, що була сформована Приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. після померлої [PERSON] вбачається, що особами, які звернулись до нотаріуса про прийняття спадщини був її чоловік [PERSON] та невістка [PERSON] (а.с.37-38). Спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла все своє майно невістці [PERSON] , однак згідно заяви [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини (а.с.37). В матеріалах спадкової справи також наявна заява діда заявника [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини за законом після померлої дружини [PERSON] ,\~а також\~від спадкування\~обов`язкової частки на користь свого онука [PERSON] (а.с.25). Наявності спору про право під час розгляду даної справи в порядку позовного провадження судом не встановлено. Відповідно до двох постанов приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Агбун М.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2024 року слідує, що свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] , не може бути видано за відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцем [PERSON] та померлими [PERSON] та [PERSON] , а саме перешкодою є розбіжності в написанні прізвищ вказаних осіб. Разом із цим, дослідивши надані заявником письмові докази, суд переконався, щодо наявності родинних відносин між заявником [PERSON] та померлими [PERSON] та [PERSON] , які є його дідусем та бабусею, а наявні розбіжності в написанні їх прізвищ зумовлені особливостями перекладу прізвища з російської на українську мову. А тому такі дані не повинні позбавляти заявника права на спадщину, оскільки під час розгляду справи судом був встановлений відповідний факт родинних відносин між зазначеними особами. Таким чином, беручи до уваги вищевказані норми процесуального права та зважаючи на те, що встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, яке дозволить реалізувати право на отримання спадщини, і зазначений факт судом визнано доведеним, тому заява про встановлення факту родинних відноси підлягає задоволенню. Встановлення даного факту родинних відносин заявнику необхідно для прийняття та оформлення спадщини. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно зі ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. При розгляді даної справи, предмет доказування в частині встановлення факту родинних відносин доведений заявником відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. На підставі вище зазначеного, суд дійшов до висновку, що [PERSON] , [INFO] , є рідним онуком [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] , а тому є всі підстави вважати встановленим факт родинних відносин між онуком та дідусем і бабусею. Щодо заявлених вимог про визнання права власності: Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України). Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим\~способом захисту,\~що має\~застосовуватися,\~якщо існують\~перешкоди для\~оформлення спадкових\~прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Главою 86\~ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема,\~Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7). Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину. Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як зазначалося судом вище, з досліджених витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що за спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у вигляді приватної спільної часткової власності у розмірі по 1/3 частці за кожним з них, із зазначенням прізвища « [PERSON] /ва» (а.с.18, 78-79). Єдиною підставою для відмови у видачі спадкоємцю [PERSON] свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] та за заповітом після смерті дідуся [PERSON] нотаріус зазначає неможливість підтвердження родинних відносин з огляду на виявлені розбіжності в написанні їх прізвищ « [PERSON] » та « [PERSON] (ва)» (а.с.25,26). Жодних інших правових підстав для відмови, нотаріусом не зазначено, а відтак суд вважає, що на цей час право позивача не порушено, а тому захисту в судовому порядку не підлягає. З позовної заяви та доданих до неї доказів, що досліджені судом, не вбачається перешкод для оформлення спадкових праві і отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті бабусі і дідуся позивачем, після встановлення факту родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцями, а тому у частині позовних вимог про визнання права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] суд вважає за доцільне - відмовити.

Outcome: partial