Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

АТ «ТАСКОМБАНК» через свого представника звернулося до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8645673561 від 13 жовтня 2021 в сумі 100878,07 грн, з яких: 63778,09 грн - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена), 10,18 грн - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена), 37089,80 грн - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена). Позовні вимоги мотивовані, тим, що 13 жовтня 2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8645673561, згідно з яким позичальнику було надано грошові кошти в розмірі 74477,22 грн на строк 60 місяців. Згідно з кредитним договором № 8645673561 встановлено наступні відсотки за користування кредитом: 0,01 % річних від суми боргу за договором, 2,49% - щомісячні від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів. Пунктом 3.3 кредитного договору встановлено, що всі інші умови кредитного договору зазначено в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», які розміщені на сайті кредитодавця, з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднується, підписавши договір. 17 грудня 2021 року право вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № 171221. Відповідно до умов договору та витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року, позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором. 24 липня 2024 року відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором. Умови вказаного кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти не повернуті. Станом на 18 вересня 2024 року заборгованість відповідача становить 100878,07 грн, з яких: 63778,09 грн - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена), 10,18 грн - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена), 37089,80 грн - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена). Посилаючись на вказані обставини та те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання взятих на себе зобов`язань і заборгованість за вищевказаним кредитним договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ТАСКОМБАНК», який набув права вимоги за ним, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 03 жовтня 2024 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу визначено строк для надіслання до суду відзиву на позовну заяву, позивачу - для надання відповіді на відзив. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В надісланій до суду заяві представник позивача Косатий Д.А. просив провести розгляд даної справи без участі представника позивача, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою останнього відомого зареєстрованого місця проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача на офіційному сайті судової влади. Вказане підтверджується матеріалами справи. Відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подавала, клопотання від неї про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не надходило. Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши наявні у матеріалах справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 жовтня 2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8645673561, згідно з яким позичальнику було надано грошові кошти в розмірі 74477,22 грн на строк 60 місяців (а.с. 3-5). Відповідно до Паспорту кредиту № 5673561 позичальнику встановлено наступні відсотки за користування кредитом: 0,01% річних від суми боргу за договором, 2,49% - щомісячних від суми кредиту (а.с. 6-7). 17 грудня 2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу № 171221, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає (відступає) АТ «ТАСКОМБАНК» за плату належні йому права вимоги, а АТ «ТАСКОМБАНК» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги до позичальників, вказаних у реєстрі прав вимог (а.с. 8-13). Як вбачається з додатку № 2 до договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року, складено Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за договором факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року (а.с. 14). Водночас із додатку № 4 до договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року вбачається, що складено Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги в електронному вигляді за договором факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року (а.с. 15). З Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року вбачається, що АТ «ТАСКОМБАНК» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 74227,48 грн (а.с. 17). Із виписки по особовому рахунку за період з 13 жовтня 2021 року по 18 вересня 2024 року вбачається, що [PERSON] активно користувалася кредитними коштами (а.с. 19-38). Відповідно до довідки ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» від 13 березня 2023 року [PERSON] оформила кредит на загальну суму 74477,22 грн, їй списано частину кредиту в сумі 4208,00 грн (а.с. 45). Відповідача було повідомлено про те, що права вимоги за кредитним договором № 8645673561 від 13 жовтня 2021 року, який було укладено між нею та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № 171221 від 17 грудня 2021 року (а.с. 46). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 8645673561 від 13 жовтня 2021 станом на 18 вересня 2024 року заборгованість відповідача становить 100878,07 грн, з яких: 63778,09 грн - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена), 10,18 грн - заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена), 37089,80 грн - заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) (а.с. 18). 24 липня 2024 року від АТ «ТАСКОМБАНК» відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором (а.с. 46), однак відповідач борг за кредитним договором не погашає, на повідомлення не реагує. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як передбачено ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормою ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні, саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Так як своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом. Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які у своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 100878,07 грн. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved