Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

29.02.2024 громадянка України [PERSON] в особі представника адвоката Коломоєць І.В. звернулась до суду з позовом до громадянина Турецької Республіки [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 17.08.2019 вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Олександрівському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 696. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Сімейні відносини припинились в січні 2024 року, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Просила шлюб розірвати, оскільки збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою судді від 15.03.2024 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання на 19.04.2024 (а.с. 37). 19.04.2024 судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою учасників справи на 28.05.2024. 13.05.2024 представник відповідача [PERSON] адвокат Плецька Юлія Вікторівна ознайомилась з матеріалами справи, про що свідчить її підпис на заяві від 08.05.2024 (а.с. 46-49). 28.05.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Плецької Ю.В. надійшло клопотання про передачу справи до Верховного Суду для визначення підсудності (а.с. 50-53). В цей же день, від неї надійшло клопотання про надання строку на примирення та зупинення провадження у справі (а.с. 53-54). 28.05.2024 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Запоріжжі судове засідання було відкладено на 24.06.2024. 24.06.2024 судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивачки на 29.07.2024. 28.06.2024 від представника позивачки надійшло клопотання про об`єднання справ в одне провадження (а.с. 70-74). Ухвалою суду від 29.07.2024 залишено без задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) адвоката Плецької Ю.В. про витребування доказів та передання цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу до Верховного Суду для визначення підсудності (а.с. 82-83). 14.08.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про передачу справи за територіальної підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, та клопотання про дотримання принципу рівності сторін за мовною ознакою (а.с. 84-86). Ухвалою суду від 13.08.2024 залишено без задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) адвоката Плецької Ю.В. про передання цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за підсудністю (а.с. 95-96). Також, ухвалою суду від 13.08.2024 залишено без задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) адвоката Плецької Ю.В. про об`єднання цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу з цивільною справою № 335/6600/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) про стягнення аліментів (а.с. 97). Крім того, ухвалою суду від 13.08.2024 задоволено частково клопотання представника відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) адвоката Плецької Ю.В. про надання строку на примирення та зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу, надано [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) строк для примирення тривалістю 3 (три) місяці, який обчислювати з 13 серпня 2024 року, та зупинено провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу до закінчення строку для примирення (а.с. 98). Ухвалою від 14.11.2024 поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] в особі представника адвоката Коломоєць І.В. до [PERSON] ( [PERSON] ) про розірвання шлюбу, та призначено розгляд даної цивільної справи у відкритому судовому засіданні на 18 грудня 2024 року на 15:00 годину із повідомленням учасників справи. Позивачка, відповідач у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином, направили до суду своїх представників. У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що сторони не примирилися, тому проти задоволення позову не заперечувала. Зауважила, що між сторонами шлюб також був зареєстрований у 2020 році на території Турецької Республіки. Заслухавши учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.08.2019 Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 696, громадянин Турецької Республіки [PERSON] та громадянка України [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2019 (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується засвідченою копією актового запису серії ВСР 124144 (а.с. 17-23). Згідно з копії довідки про реєстрацію особи громадянином України від 04.08.2023 № 2314-000022563, виданою начальником УДМС України в Запорізькій області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований громадянином України (а.с. 24). Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, спільне господарство не ведуть, з січня 2024 року проживають окремо, до примирення не прагнуть. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 1 Закону України № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 2709-ІУ цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом. Визначаючи підсудність справи судам України, необхідно керуватися загальними правилами, визначеними у статті 76 Закону № 2709-IV. Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону № 2709-IV встановлені підстави визначення підсудності справ судам України, зокрема, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 61 вказаного Закону подружжя може обрати для регулювання майнових наслідків шлюбу право особистого закону одного з подружжя або право держави, у якій один з них має звичайне місце перебування, або, стосовно до нерухомого майна, право держави, у якій це майно знаходиться. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону № 2709-IV якщо фізична особа є громадянином двох або більше держав, її особистим законом вважається право тієї з держав, з якою особа має найбільш тісний зв`язок, зокрема, має місце проживання або займається основною діяльністю. Позивачка є громадянкою України, а відповідач є громадянином Турецької Республіки. Оскільки позивачка мешкає на території України, застосуванню підлягає саме законодавство України. Таким чином, при вирішенні спору між сторонами суд застосовує норми Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~ За приписами ч. 3 ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~ \~ \~ \~ В порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, а саме розміром 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved