Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

В січні 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обгрунтування позову вказує, що у березні 2023 йому стало відомо з мережі інтернет в пошуковій системі «Coogle» за запитом від його імені « [PERSON] » одним із результатів пошуку відображається посилання на веб-сторінку htts://clarity-project.info із зазначенням наступної інформації: « [PERSON] , [INFO] , особа яка переховується від органів досудового розслідування; дата зникнення: 30.07.2021. Внесено до реєстру: 26.09.» При переході на вказану веб-сторінку htts://clarity-project.info відкривалася веб-сторінка з посиланням [INFO], на якій була відображена наступна інформація: [PERSON] , дата народження - [INFO] особа, яка переховується від органів досудового розслідування, регіон Дніпропетровська, Кривий Ріг, дата зникнення: 30.07.2021; [PERSON] , дата народження - [INFO] , скрывающееся от органов досудебного расследования, регіон Дніпропетровська, Кривий Ріг, дата зникнення: 22.06.2016; [PERSON] , дата народження - [INFO] , скрывающееся от органов досудебного расследования, регіон Дніпропетровська, Кривий Ріг, дата зникнення: 22.07.2016. При цьому біля кожної графи зазначеної вище інформації містилася позначка, натиснувши яку можна відкрити більш деталізовану інформацію. Після натиснення позначки відкривалася наступна інформація: Розшук [PERSON] , [INFO] дата народження, категорія - особа яка переховується від органів досудового розслідування, регіон Дніпропетровська Кривий Ріг, дата зникнення 30.07.2021 внесено до реєстру 26.09.2021 актуальна на 26.09.2021 місце зникнення Дніпропетровська, Кривий Ріг, розшукує Металургійне відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській обл. звинувачується ст.185 ч.5, запобіжний захід не застосовувався; [PERSON] , [INFO] дата народження, категорія - особа яка переховується від органів досудового розслідування, регіон Дніпропетровська Кривий Ріг, дата зникнення 22.07.2016 актуальна на місце зникнення Дніпропетровська, Кривий Ріг, розшукує Металургійне відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській обл. звинувачується ст.185 ч.5, запобіжний захід ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу,07.11.2018; [PERSON] , [INFO] дата народження, категорія - особа яка переховується від органів досудового розслідування, регіон Дніпропетровська Кривий Ріг, дата зникнення 22.07.2016 актуальна на місце зникнення Дніпропетровська, Кривий Ріг, розшукує Металургійне відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській обл. звинувачується ст.185 ч.5, запобіжний захід ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, 10.05.2018; Внизу сторінки містилася графа «Часті запитання», при відкритті якої відображалася інформація про те, що особа не перебуває у розшуку «станом на зараз» але перебувала у розшуку станом на 05.11.2021 та 01.01.1970. (тобто ще до дати свого народження) В подальшому інформація щодо позивача була змінена. Зазначає, що інформація, що розміщена на веб-сторінці [INFO] за гіпер-посиланням clarity-project.info є недостовірною, оскільки: позивач не перебуває у розшуку і, відповідно, не є особою, яка переховується від правоохоронних органів; щодо позивача відсутні відкриті кримінальні провадження, порушені Металургійним відділенням поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській області чи іншими відділами Національної поліції України; щодо позивача відсутні відкриті кримінальні провадження за ч.5 ст.185 Кримінального кодексу України або будь-які інші кримінальні провадження; у правоохоронних органів відсутній дозвіл на затримання позивача з метою приводу. Також вказує, що інформація розміщена на вищевказаній сторінці відповідача є такою, що принижує честь та гідність позивача та завдає шкоди його діловій репутації, формуючи негативне враження про особу [PERSON] у зв`язку з чим недостовірна інформація підлягає спростуванню та видаленню з мережі інтернет, а саме: із веб-сайту htts://clarity-project.info за посиланням [INFO]. Недостовірною є інформація, що [PERSON] є особою, яка переховується від органів досудового розслідування. Поширювана відповідачем інформація про те, що [PERSON] - це «особа, яка переховується від органів досудового розслідування» дає змогу ідентифікувати, кого стосується зазначена інформація, а саме - особи позивача, оскільки містить вказівку його ім`я, прізвище, по батькові та дату народження. Просить суд визнати недостовірною інформацію, оприлюднену Товариством з обмеженою відповідальністю «Кларіті АПП» на веб сторінці [INFO] веб-сайту htts://clarity-project.info щодо [PERSON] наступного змісту [PERSON] , [INFO] дата народження, категорія - лицо, скрывающееся от органов досудебного расследования, регіон Дніпропетровська Кривий Ріг, дата зникнення 22.07.2016 (архівна інформація) дата зникнення 22.07.2016 актуальна на: (архівна інформація) місце зникнення Днепропетровская, Кривой Рог , розшукує Металургійне відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській обл. звинувачення ст.185 ч.5, запобіжний захід: ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу 07.11.2018; [PERSON] , [INFO] дата народження, категорія - лицо, скрывающееся от органов досудебного расследования, регіон Днепропетровская Кривой Рог , дата зникнення 22.07.2016 (архівна інформація) дата зникнення 22.07.2016 актуальна на (архівна інформація) місце зникнення Днепропетровская, Кривой Рог , розшукує Металургійне відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській обл. звинувачення ст.185 ч.5, запобіжний захід ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу,10.05.2018; зобов`язати ТОВ «Кларіта АПП» припинити поширювати вказану недостовірну інформацію, оприлюднену на веб сторінці [INFO] веб-сайту htts://clarity-project.info; зобов`язати ТОВ «Кларіта АПП» видалити вказану недостовірну інформацію, оприлюднену на веб сторінці [INFO] веб-сайту htts://clarity-project.info та будь-яких інших інформаційних джерелах. Стягнути з відповідача судові витрати. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 15.01.2024 по справі відкрито загальне провадження. Від відповідача надійшов відзив на позов в якому відповідач посилався на те, що є українським підприємством одним із предметів діяльності якого є оброблення даних розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльністю Інформація яка розміщена на веб-сторінці, що додає позивач до позовної заяви формується відповідачем на підставі публічної інформації у формі відкритих даних, оприлюдненої на веб-сайті http//data.qov.ua. Посилалися на те, що прізвища різняться [PERSON] позивач, поширення - [PERSON] , що свідчить що це дві різні особи. Просили відмовити в задоволенні позову. Від позивача надійшла відповідь на відзив в якій посилалися на те, що позивачем надані докази, що саме позивач є тією особою відносно якої поширена інформація. При цьому відповідачем на надано доказів, який би підтвердив факт встановлення ТОВ «Кларіті АПП» достовірності поширеної інформації, яка розміщена на веб-сайті http//data.qov.ua за посиланням [INFO] веб-сайту htts://clarity-project.info про позивача. Просили позов задовольнити. Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких посилалися на те, що публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, в тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації. Також посилалися на те, що позивач при наведенні своїх доводів у позові, відповіді на відзив уникає факту перебування в розшуку в минулому, дане твердження свідомо оминається. Відповідач вважає, що у обставинах які зазначає позивач взагалі відсутній юридичний склад правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову. Просив суд в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримувала, з обставин викладених у позові та просила задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з обставин викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Предметом спору між сторонами є інформація, оприлюднена Товариством з обмеженою відповідальністю «Кларіті АПП» на веб сторінці [INFO] веб-сайту htts://clarity-project.info наступного змісту [PERSON] , [INFO] , категорія - лицо, скрывающееся от органов досудебного расследования, регіон Дніпропетровська Кривий Ріг, дата зникнення 22.07.2016 (архівна інформація) дата зникнення 22.07.2016 актуальна на: (архівна інформація) місце зникнення Днепропетровская, Кривой Рог , розшукує Металургійне відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській обл. звинувачення ст.185 ч.5, запобіжний захід: ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу 07.11.2018; [PERSON] , [INFO] дата народження, категорія - лицо, скрывающееся от органов досудебного расследования, регіон Днепропетровская Кривой Рог , дата зникнення 22.07.2016 (архівна інформація) дата зникнення 22.07.2016 актуальна на (архівна інформація) місце зникнення Днепропетровская, Кривой Рог , розшукує Металургійне відділення поліції Криворізького відділу ГУНП в Дніпропетровській обл. звинувачення ст.185 ч.5, запобіжний захід ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу,10.05.2018 Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Таким чином, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно зі ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і ч. ч. 2, 3 ст. 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Ст. 201 ЦК України передбачено, що, зокрема, честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. За положеннями ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. За змістом ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Аналогічні приписи закріплені у ст. 1 Закону України "Про інформацію". Ст. 5 цього Закону передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Ст. 7 Закону України "Про інформацію" передбачено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин: 1) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; 2) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; 3) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; 4) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Поширенням інформації слід вважати: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Законом України від 27 березня 2014 року № 1170-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про інформацію" та Закону України "Про доступ до публічної інформації" виключено ч. 3 ст. 277 ЦК України, якою було закріплено презумпцію добропорядності, згідно з якою обов`язок доказування достовірності поширеної інформації покладається на відповідача. Таким чином, доказування у справах про дифамацію повинно здійснюватись з урахуванням загальних правил доказування, закріплених з ЦПК України. Так, позивач доводить обґрунтованість свого позову, а саме: поширення інформації відповідачем та її недостовірність (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 761/7795/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 521/19965/16). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту поширення інформації відповідачами, позивач надав копії роздруківок сторінки веб-сайту у мережі Інтернет. У п. 12 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 "Про cудову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник вебсайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника вебсайту можуть бути витребувані відповідно в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації. У ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що вебсайтом є сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси вебсайту і (або) облікового запису власника цього вебсайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом. Вебсторінка - складова частина вебсайту, що може містити дані, електронну (цифрову) інформацію, інші об`єкти авторського права і (або) суміжних прав тощо. Власник вебсайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання вебсайту. За відсутності доказів іншого власником вебсайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до вебсайту, і (або) отримувач послуг хостингу. Власник вебсторінки - особа, яка є володільцем облікового запису, що використовується для розміщення веб-сторінки на вебсайті, та яка управляє і (або) розміщує електронну (цифрову) інформацію в межах такої вебсторінки. Власник вебсайту не є власником вебсторінки, якщо останній володіє обліковим записом, що дозволяє йому самостійно, незалежно від власника вебсайту, розміщувати інформацію на вебсторінці та управляти нею. Відповідно до Закону України "Про телекомунікації" домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється, а доменне ім`я - позначення (словесне, цифрове, словесно-цифрове), яке використовується для ідентифікації діяльності юридичних і фізичних осіб в мережі Інтернет, з будь-якою метою. З урахуванням п. 12 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 "Про cудову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" належним підтвердженням того, що певна особа є власником сайту, можуть бути дані, отримані від адміністратора адресного простору українського сегмента мережі Інтернет у відповідному домені, а також дані, отримані від реєстратора, який на підставі цивільно-правового договору, укладеного з реєстрантом, здійснював реєстрацію відповідного доменного імені. Статтею 29 Закону України «Про інформацію» передбачено, що інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» від 22 квітня 2010 року наголошено, що пункт 2 статті 6 Конвенції не забороняє владі інформувати суспільство про здійснювані кримінальні розслідування, проте вимагає робити це із максимальною обережністю та обачністю, які необхідні для дотримання принципу презумпції невинуватості. Наявність суспільного інтересу не виключає необхідності дотримання положення частини четвертої статті 296 ЦК України, адже цивільним законодавством встановлено заборону не на поширення інформації про кримінальні провадження, яка може бути предметом суспільного інтересу, а саме на використання імені обвинуваченої особи до набрання законної сили обвинувальним вироком суду стосовно неї при поширенні цієї інформації. Більше того, частиною сьомою статті 296 ЦК України передбачено можливість використання початкової літери прізвища фізичної особи у засобах масової інформації, літературних творах, і це не є порушенням її права. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду», суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію з прав людини і практику суду як джерело права. Так, статтею 10 Європейської Конвенції з прав людини встановлено (Рим 04.11.1950р., ратифікована 17.07.1997р.), що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією. Враховуючи наведену статтю 10 Європейської Конвенції з прав людини, Європейський суд з прав людини на підставі своєї практики застосування Конвенції встановив, що її 10 стаття обумовлює різний ступінь захисту для тих чи інших категорій вираження поглядів. Доказів того, що інформація яка є предметом спору між сторонами принижує гідність, честь чи ділову репутацію саме позивача, чи порушує інші його особисті немайнові права, або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, суду надано не було, тоді як відповідно до ст. 81 ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок доведення, як на особу, яка посилається на певну обставину. З огляду на те, що у суду відсутні підстави вважати, що інформацію, яку просив спростувати позивач стосується саме його, оскільки інформація стосується [PERSON] , а не Скидан. Тобто, інофрмація, що є предметом спору не ідентифікує позивача, а тому суд відмовляє в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed