Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Представник позивача адвокат Мальцева Д.М. яка діє від імені та в інтересах позивача звернулась до суду із позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина - [PERSON] . Позивач проживає з тіткою у її домоволодінні, так як його батьки з 2010 року не бажають спілкуватися з сином та не сплачують аліменти. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, проте від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позов підтримують та просять задовольнити. На заочний розгляд справи погодились. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнає повністю та не заперечує щодо його задоволення. Співвідповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим, суд за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Позов підтримують та не заперечують щодо його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно характеристики виданої Комунальним закладом «Чернігівський обласний науковий ліцей» Чернігівської обласної ради [PERSON] навчається у ліцеї з 1 вересня 2023 року. За час навчання проявив себе як здібний, творчо обдарований, дисциплінований учень. Навчальний матеріал програми засвоїв переважно на достатньому рівні. Має хорошу пам`ять. В навчанні перевагу віддає вивченню предметів природничо - математичного циклу. Активний у суспільному житті класу, бере участь в усіх загальноліцейних та заходах класу. Тітка, [PERSON] , приділяє належну увагу навчанню та вихованню племінника. Відкликається на прохання, класного керівника, систематично відвідують батьківські збори (а.с. 31). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , 1976 року народження, жительки с. Нехаївка, Новгород-Сіверського району Чернігівської області встановлено, що [PERSON] проживає у власному будинку загальною площею 70 кв.м, опалення природнім газом, з усіма зручностями (вода, туалет). Разом з нею проживає племінник - [PERSON] , [INFO] . В будинку чисто, охайно, наявні усі необхідні меблі (сучасні). У дитини є окрема кімната. [PERSON] працює вчителем в Нехаївській гімназії. За результатами обстеження комісія дійшла висновку, що за матеріально- побутовими умовами проживання гр. [PERSON] має можливість здійснювати опіку за [PERSON] (а.с. 22). Згідно довідки виданої Нехаївським старостинським округом Коропської селищної ради № 365 від 13.08.2024 [PERSON] , [INFO] батько [PERSON] , [INFO] , не має жодного відношення до виховання сина, крім того являється його біологічним батьком. Згідно висновку органу опіки та піклування Коропської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , орган опіки та піклування Коропської селищної ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 14-15). Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. У п. 18 вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Основною підставою позову є те, що відповідачі не виконують своїх обов`язків по вихованню дитини. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, яке може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. За таких обставин, застосування позбавлення батьківських прав, як заходу впливу на неналежну поведінку батьків може мати місце лише у виключних (крайніх) випадках, і при умові коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачі дійсно ухиляються від виконання своїх батьківських прав відносно своєї дитини, що є підставою для задоволення позову в частині позбавлення відповідачів батьківських прав відносно сина. Крім того, позивач просить суд призначити його опікуном - тітку [PERSON] . Згідно зі ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил). Відповідно до п. 3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3). Таким чином, суд вважає, що для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин, а саме дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном/піклувальником. Орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє чи відповідає кандидат в опікуни вимогам закону, можливості виконувати опікунські обов`язки та стосунки з дитиною. Орган опіки та піклування може призначити опікуна/піклувальника своїм рішенням із видачею посвідчення. Враховуючи те, що до матеріалів справи не додано подання органу опіки та піклування про призначення опікуна/піклувальника, суд не має можливості задовольнити вимоги в цій частині. Відповідно до ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Також з відповідачів на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial