Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник посилається на те, що позивачка з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2015. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду від 30.08.2017 шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 19.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Після реєстрації шлюбу вдруге 21.09.2118 позивачка змінила прізвище на « [PERSON] ». Станом на 01.11.2023 заборгованість зі сплати аліментів становить 84 046,05 грн., відповідно згідно розрахунку розмір неустойки (пені) на суму заборгованості за період з 19.07.2016 по 01.11.2023 становить 1 125 149,29 грн. Враховуючи вимоги ст.. 196 СК України, вважає, що є усі підстави для стягнення з відповідача пені у розмірі 100% розміру заборгованості, а саме у розмірі 84 046,05 грн. Крім того, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дочки значно зросли, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Вважає, що визначений судом розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає зміні та визначені у частці від заробітку відповідача. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 18.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою суду від 17 липня 2024 року провадження у справі зупинено до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України. 04.12.2024 ухвалою суду провадження у справі поновлено за клопотанням представника позивачки та призначено судове засідання без виклику (повідомлення) сторін. Представник позивачки адвокат Лопухович А.О. згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без її участі та участі позивачки. Зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 27.08.2015 та є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS] (а.с.8, 12). Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 05.12.2016 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 19.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення Дубенським міськрайонним судом 30.01.2017 видано виконавчий лист (а.с.13,14). 05.04.2017 державним виконавцем Дубенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] (а.с.15). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 30.08.2017 шлюб між сторонами розірвано, дитину - [PERSON] залишено проживати з матір`ю (а.с.16). 21.09.2018 позивачка [PERSON] вдруге вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Згідно розрахунку Дубенського відділу державної виконавчої служби у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 05.06.2024 становила 84 046,05 грн.(а.с.17-18).). Згідно розрахунку позивачки, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 19.07.2016 по 01.11.2023 становить 84 046,05 грн. (а.с.21-26). Також судом встановлено, що відповідач [PERSON] був військовослужбовцем. Згідно довідки №3028 від 11.07.2024 він перебував на військовій службі у в/ч [NUMBER] (а.с.42). Проте, [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідності Дубенським міськрайонним судом Рівненської області 03.12.2024 за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, з врахуванням ст. 36, 30 КУпАП остаточно до 17000 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців, а 20.12.2024 до кримінальної за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.382 КК України та станом на 20.12.2024 статусу військовослужбовця не має. IV. Норми права, які застосував суд. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки, аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказаний висновок, який викладений у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), враховується судом в порядку ч.4 ст.263 ЦПК України. Стаття 196 СК України обмежує розмір неустойки (пені) 100 відсотками заборгованості. Таким чином, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої доньки, який підлягає стягненню з [PERSON] відповідно до закону становить 84 046,05 грн. Щодо вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів суд застосовує наступні норми права. Відповідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз.2 ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до положень ч.1 ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом. При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Вирішуючи питання щодо стягнення пені за несплату аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] згідно рішення суду, зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньки, починаючи з 19 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 01.11.2023 становила 84 046,05 грн., зазначена заборгованість виникла з вини відповідача, оскільки він не довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів, як стимул належного виконання обов`язку. Крім того, враховуючи, що позивачем наведено обставини щодо наявності підстав зміни способу стягнення аліментів, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів на утримання доньки і визначення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача, зокрема, в розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, підлягає задоволенню. Обставини, на які зсилається позивачка, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Зокрема, розмір аліментів у сумі 700 грн. було визначено рішенням суду від 05.12.2016, тобто 8 років тому. З того часу матеріальне становище відповідача як платника аліментів змінилося, на даний час він працевлаштований, з 11.07.2024 є військовослужбовцем та отримує стабільний значний дохід. Дана обставина також визнається та не оспорюється стороною відповідача у справі. Позивачка як отримувач аліментів бажає визначити їх розмір у частці від доходу, що є її правом. При цьому відповідач не довів неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, який визначений позивачем, інших дітей на його утриманні не має, як і непрацездатної дружини або батьків. На думку суду сплата аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини та прав відповідача. Разом з тим, це мінімальний розмір аліментів, передбачений законом. Таким чином, суд задовольняє позов. Щодо розподілу судових витрат, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки, позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, із відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави у розмірі 2 422,40 грн. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. За таких обставин,

Outcome: approved