Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача, третьої особи 15.10.2024 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах малолітньої [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини в актовому записі про народження №57 від 05.03.2024 року записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері. З 12.03.2024 року по 11.06.2024 року відповідач разом з новородженою дитиною у зв`язку із складним матеріальним становищем була влаштована до Хмельницького обласного соціального Центру матері і дитини. Під час перебування в державному закладі остання не виконувала свої материнські обов`язки, порушувала режим годування, не доглядала за дитиною, неадекватно себе поводила з мешканцями закладу та працівниками, залишала дитину без нагляду, систематично порушувала правила внутрішнього розпорядку закладу. 13.06.2024 року [PERSON] переїхала з дочкою в с. Кононівка Драбівського району Черкаської області, де проживала з колишнім чоловіком [PERSON] , а 17.08.2024 року, взявши із собою малолітню дитину, пішла з дому в невідомому напрямку і не повернулася. Проведеною перевіркою та вжитими заходами працівниками поліції було встановлено, що [PERSON] разом із донькою [PERSON] перебувала за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] . Службою у справах дітей Шепетівської міської ради Хмельницької області при обстежені умов їхнього проживання було встановлено, що [PERSON] від виховання дочки умисно ухиляється, залишає дитину без нагляду дорослих. Враховуючи те, що перебування малолітньої [PERSON] з матір`ю може становити загрозу її здоров`ю, психічному стану, позивач [PERSON] , яка є її бабусею, забрала її до себе, з того часу онука знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, станом здоров`я, жодної матеріальної допомоги не надає, не проявляє щодо неї батьківської уваги та турботи. Окрім цього, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2023 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо двох старших дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею і саме вона займається їх вихованням та утриманням. А тому, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з останньої на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Суду пояснила, що відповідач дитиною взагалі не цікавиться, з серпня 2024 року залишила малолітню [PERSON] на неї, жодного разу дитину не провідала, жодним чином не допомагає, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, проживає в її будинку, поводить себе агресивно та неадекватно, здійснила підпал в будинку, а тому змушена орендувати житло, в якому проживає з трьома малолітніми внуками. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області Козачук О.В. в судовому засіданні позов та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради підтримала, вважає за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON] , що відповідатиме інтересам останньої. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.10.2024 року відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні о 09 год. 30 хв. 21.11.2024 року. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год 00 хв. 11.12.2024 року. В зв`язку з неявкою відповідача у судове засідання, за згодою позивача суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України 11.12.2024 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надала, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо виконання обов`язків по вихованню та утриманню дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Як встановлено в суді та вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.03.2024 року Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №00043904661 від 05.03.2024 року відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , в актовому записі про народження №57 від 05.03.2024 року записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На підставі акту обстеження умов проживання служби у справах дітей Шепетівської міської ради від 07.03.2024 року та письмової заяви [PERSON] від 07.03.2024 року, останню разом з новородженою дитиною [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із складним матеріальним становищем з 12.03.2024 року було влаштовано до Хмельницького обласного соціального Центру матері і дитини. Під час перебування в державному закладі остання не виконувала свої материнські обов`язки, порушувала режим годування, не доглядала за дитиною, неадекватно себе поводила з мешканцями закладу та працівниками, залишала дитину без нагляду, систематично порушувала правила внутрішнього розпорядку закладу. 11.06.2024 року була відрахована із закладу за власним бажанням. Окрім цього, [PERSON] повідомила заклад, що буде проживати разом з малолітньою дитиною по [ADDRESS] . Вказане також підтверджується повідомленнями директора Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шепетівської міської ради Хмельницької області №02-13/209 від 27.05.2024 року. Згідно листа в.о. директора державного закладу «Хмельницький обласний соціальний Центр матері і дитини» Хмельницької обласної державної адміністрації В. Данилюк №61 від 12.06.2024 року, адресованого начальнику служби у справах дітей Шепетівської міської ради І. Занов`яку та директору Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Т. Вінницькій, остання просила прийняти міри щодо вилучення дитини [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] в зв`язку з загрозою для життя та здоров`я дитини. З повідомлення начальника служби у справах дітей Шепетівської міської ради №12.1-13/342 від 18.06.2024 року слідує, що [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] , [INFO] , за місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживають, що узгоджується із актом обстеження умов проживання від 13.06.2024 року. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.06.2024 року службою у справах дітей Шепетівської міської ради було відвідане місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] . В ході обстеження умов проживання встановлено, що на 1 поверсі одна кімната, кухня, кімната гігієни та коридор, на 2 поверсі кімнати не облаштовані для проживання, опалення та світло відсутнє. В будинку пліснява на стінах, відчувається сирість. Під час обстеження матері [PERSON] та її доньки в будинку не було. В кухні була сумка з речами та дитячий візок в брудному стані. На момент обстеження дитяче харчування, предмети гігієни, дитячий одяг, постільна білизна, іграшки та будь-які інші речі відсутні. В раковині були залишки цигарки. Мати [PERSON] - [PERSON] повідомила, що 12.06.2024 року її донька разом із внучкою приходила до неї на роботу за банківською карткою. Зазначила, що донька мала намір поїхати до свого чоловіка [PERSON] в Черкаську область. [PERSON] на телефонні дзвінки працівників служб не відповідає. Житлово-побутові умови проживання не придатні для проживання малолітньої дитини. Матері залишено запрошення з`явитися до служби у справах дітей. 18.08.2024 року до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення від [PERSON] , [INFO] , про те, що його дружина [PERSON] , [INFO] , після сімейної сварки забрала малолітню дитину та пішла у невідомому напрямку. Повідомлення зареєстровано до ІКС ІПНП (журнал ЄО) за №6706 від 18.08.2024 року, за результатами розгляду підстав для внесення відомостей за даним фактом до ЄРДР не встановлено. Вжитими заходами було встановлено, що [PERSON] разом із малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , перебувають по [ADDRESS] . Окрім цього, сектор ЮП Шепетівсього РУП ГУНП в Хмельницькій області з метою недопущення виникнення загрози життю та здоров`ю дитини, просив службу у справах дітей Шепетівської міської ради звернути увагу на вказану сім`ю та в разі необхідності вжити заходів в межах компетенції. Вказане підтверджується інформацією з довідки про результати перевірки інформації, викладеної у повідомленні [PERSON] від 20.08.2024 року та супровідного листа №1807/121/124/04-2024 від 21.08.2024 року Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області. Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради №03-28/3390 від 17.09.2024 року слідує, що розглянувши заяву [PERSON] про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] не забезпечує належний догляд та виховання дочки. У зв`язку із складними життєвими обставинами перебувала разом із дитиною в Хмельницькому обласному соціальному Центрі матері і дитини, з якого була відрахована 11.06.2024 року за власним бажанням. Пізніше проживала з дочкою у співмешканця в с. Кононівка Драбівського району Черкаської області, звідки 18.08.2024 року після сімейної сварки забрала дитину і пішла в невідомому напрямку. Заходами, вжитими працівниками поліції, було встановлено, що [PERSON] перебувала в [ADDRESS] . На теперішній час дитина проживає разом з бабусею, [PERSON] , яка здійснює її догляд та утримання. На підставі вищезазначеного, враховуючи те, що проживання з матір`ю загрожує життю та здоров`ю дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міьскої ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] та бабусею малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повідомленнями Шепетівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №604/31.16-40 від 29.11.2024 року. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2024 року, яке набрало законної сили 23.06.2023 року, [PERSON] та [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 всіх видів доходів щомісячно, а з [PERSON] в розмірі частини видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 02.03.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В решті позову відмовлено. Відповідно до рішень виконавчого комітету Шепетівської міської ради №№ 228, 229 від 20.07.2023 року [PERSON] призначено опікуном над малолітніми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно акту про виявлення дитини, яка залишилася без батьківського піклування від 01.11.2024 року, службою у справах дітей Шепетівської міської ради було проведено обстеження умов проживання по [ADDRESS] у зв`язку з повідомленням [PERSON] про дитину, яка залишилася без батьківського піклування. За даною адресою проживають [PERSON] , [INFO] , її внучка [PERSON] , [INFO] , підопічна [PERSON] , [INFO] , підопічний [PERSON] , [INFO] . Помешкання, в якому перебуває малолітня [PERSON] складається з трьох житлових кімнат, ванної кімнати, кухні та коридору. [PERSON] з дітьми проживає в орендованій квартирі. В кімнатах чисто, тепло, є необхідні меблі та побутова техніка, місце для сну, в наявності дитяче харчування, підгузки, дитячий одяг. Стан здоров`я малолітньої [PERSON] задовільний. Мати дитини [PERSON] залишила малолітню дочку бабусі, сама пішла в невідомому напрямку. Батько дитини записаний за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. Комісією встановлено факт відсутності батьківського піклування відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Наказом Служби у справах дітей Шепетівської міської ради №122/2024-н/од від 06.11.2024 року, з метою захисту прав малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка залишилася без батьківського піклування, її тимчасово влаштовано на виховання у сім`ю [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] . В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона, як фахівець соціальної роботи Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 06.11.2023 року здійснювала супровід сім`ї [PERSON] . З 12.02.2024 року остання знята з соціального супроводу з негативним результатом. Зазначила, що [PERSON] безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням дитини. Під час відвідування та обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] соціальними працівниками неодноразово їй були надані рекомендації щодо ведення здорового способу життя, дотримання санітарно-гігієнічних норм в помешканні, де вона проживає. Незважаючи на проведену із нею роботу, поведінка [PERSON] не змінилась, на рекомендації фахівців із соціальної роботи не реагує та не виконує, поводить себе агресивно та неадекватно. Вважає, що в останньої не сформовані батьківські навички щодо догляду та виховання дитини, вона не здатна повноцінно виконувати свої батьківські обов`язки щодо малолітньої дочки [PERSON] . Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка показала суду, що вона є давньою знайомою позивача [PERSON] , однокласницею, а тому знає, що остання є матір`ю [PERSON] та бабусею малолітньої [PERSON] . Позивач на даний час сама виховує та доглядає онуку, матеріально її утримує та забезпечує. Окрім цього, має на утриманні ще двох малолітніх онуків [PERSON] та [PERSON] , які залишилися без батьківського піклування. Мати [PERSON] залишила своїх дітей на бабусю, свої материнські обов`язки не виконує, свідомо ними нехтує, матеріально не допомагає, їх життям та здоров`ям не цікавиться. Також повідомила суд, що раніше [PERSON] вчинила підпал помешкання, у якому проживала разом з своїми дітьми та матір`ю [PERSON] по [ADDRESS] , після чого залишила дітей на бабусю, а сама зникла у невідомому напрямку, у зв`язку із чим позивач побоюючись за своє життя та життя онуків була вимушена залишити дане житло та на даний час орендує квартиру. Застосовані норми права Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. 2, 3, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема, один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав, суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотиви та висновки суду Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на таке. В рішенні ЄСПЛ від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (Strand Lobben and Others v. Norway, заява № 37283/13) зазначено, що коли інтереси дитини суперечать інтересам батьків, органи влади повинні встановлювати справедливий баланс цих інтересів, при цьому особливе значення надається найкращим інтересам дитини. Як правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та «відновлення» сім`ї. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері. Більш того, в ньому втілений один з фундаментальних принципів Конвенції. Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення у справі «Мамчур проти України»). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , записана такою в свідоцтві про її народження, разом з дитиною не проживає, не утримує, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судові засідання відповідач не з`являлась, що додатково свідчить про відсутність у неї намірів налагодити зв`язок з дочкою та байдуже ставлення до її долі. Більш того, в заяві адресованій органу опіки та піклування виконачого комітету Шепетівської міської ради, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач свідомо, без поважних причин, свої батьківські обов`язки повністю поклала на свою матір [PERSON] , яка є бабусею дитини та одноособово, без будь-якої матеріальної підтримки, тривалий час нею опікується. Окрім цього, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.05.2023 року [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , якими також опікується позивач - бабуся [PERSON] , яка дбає про їхній розвиток, здоров`я та благополуччя в цілому. Однак відповідач своєї поведінки і ставлення до виховання малолітньої [PERSON] , [INFO] , не змінила, і надалі продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, веде аморальний спосіб життя. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та письмових доказів вбачається, що відповідач протягом «розумного часу» без поважних причини ухиляється від виконання своєї ролі як матері, свідомо нею нехтує, навіть будучи вагітною, не забезпечувала належний догляд за своєю майбутньою дитиною, ігнорувала рекомендації фахівців та лікарів, не виконувала їхніх доручень, що могло становити загрозу як її здоров`ю, так і життю дитини. Згідно повідомлення КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» Шепетівської міської ради Хмельницької області №20/528 від 29.02.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] , стоїть на обліку з приводу вагітності терміном 40 тиж. у жіночій консультації КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня». Вагітна не з`являється на планові огляди лікаря та не виконує його призначень, на телефонні дзвінки не відповідає. Просить Шепетівський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснити патронатний виїзд до вагітної та пояснити для неї про необхідність відвідування лікаря жіночої консультації та виконання його доручень. Відповідно до сповіщення КНП «Шепетівський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Шепетівської міської ради» Шепетівської міської ради Хмельницької області №83 від 01.03.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована по [ADDRESS] , за інформацією лікаря акушера гінеколога має вагітність 41 тиждень, потрібного обстеження не проходила і не зверталася до жіночої консультації, при виїзді сімейного лікаря за вказаною адресою жінки не виявлено. Просить прийняти заходи в межах компетенції щодо попередження неналежного поводження з новонародженими дітьми, що може нести загрозу здоров`ю і життю. З повідомлень Шепетівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Шепетівської міської ради Хмельницької області №02-13/113 та №02-13/115 від 04.03.2024 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , яка не проходила обстеження і не зверталася до жіночої консультації, перебувала під соціальним супроводом в Шепетівському міському центрі соціальних служб для сім`ї дітей та молоді з 06.11.2023 року. Підстава соціального супроводу - низький рівень виховного потенціалу сім`ї. Знята з соціального супроводу - 12.02.2024 року. [INFO] [PERSON] народила дівчинку в пологовому відділенні КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» Шепетівської міської ради Хмельницької області. [PERSON] має низький рівень виховного потенціалу, у неї не сформовані батьківські навички щодо догляду та виховання дітей. Зі слів [PERSON] , вона залежна від наркотичних засобів, у неї часто спостерігається зміна настрою та агресивна поведінка. Відповідно до актів обстеження умов проживання та вивчення психологічної атмосфери сім`ї [PERSON] №98 від 31.01.2024 року та №110 від 09.02.2024 року, мати [PERSON] нездатна виконувати свої батьківські обов`язки у зв`язку із деформацією психіки через можливе зловживання нею наркотичними засобами. На рекомендації фахівців із соціальної роботи не реагує та їх не виконує. Санітарно-гігєнічний стан помешкання незадовільний, в будинку холодно, не прибрано, відчувається запах сигаретного диму. На зауваження, що це шкодить її здоров`ю та здоров`ю її ненародженої дитини, [PERSON] поводить себе агресивно та неадекватно. Запас продуктів харчування недостатній, приготовленої їжі не має. Зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, поведінка відповідача, суд розцінює як ухилення від виховання нею дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав. Окрім цього, орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міьскої ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки проживання дитини з матір`ю загрожує її життю та здоров`ю. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, який міститься у постанові від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2023 року в справі № 443/643/21. При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Таким чином, у матеріалах справи містяться докази винної поведінки [PERSON] щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] , [INFO] . Врахуваючи конкретні обставини справи, вік та «якнайкращі інтереси» дитини, а також те, що відповідач не підтримує стосунків з дочкою, не цікавиться її життям, свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення її батьківських прав, оскільки вона злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Матеріали справи не містять доказів того, що їй перешкоджали у спілкуванні з дитиною. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про її намір вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. На переконання суду, позбавлення батьківських прав призведе до безумовного покращення життя малолітньої дитини. Крім того, відповідач ухиляється і від обов`язку матеріально забезпечувати малолітню дитину, що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дитини покладається законом на батьків. Так, силу вимог ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що [PERSON] є особою працездатного віку, доказів протилежного суду не надала, суд вважає за необхідне стягувати з неї аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 15.10.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Розподіл судових витрат Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. А тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави врозмірі 2422,40 грн, що складається із судового збору в розмірі 1211,20 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав та судового збору в розмірі 1211,20 грн за вимогу про стягнення аліментів. На підставі ст.ст. 150, 164, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved