Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням №14 від 28 червня 1966 року виконавчого комітету Тисменицької селищної Ради депутатів [PERSON] надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці по [ADDRESS] площею 600 кв.м. за рахунок селищного земельного фонду та зобов`язано одержати всю технічну документацію на право забудови на вищевказаній земельній ділянці до 15 червня 1966 року. Згідно архітектурно-планувального завдання проект будинку по [ADDRESS] на будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] поставлено на погодження 18 липня 1966 року. Відповідно до акту №38 виконавчого комітету Тисменицького виконкому від 21 лютого 2001 року про закінчення забудови індивідуальної садиби вказано, що забудова розпочата в 1966 році та завершена в 1975 році. Згідно акту забудова по [ADDRESS] прийнята в експлуатацію. До збудованих житлових будинків до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності, документом, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку, побудованого до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. 10 січня 2001 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на вказаний житловий будинок, площею 81,5 кв.м. Відповідно до Звіту ОКП Івано-Франківське ОБТІ ринкова вартість будинковолодіння, загальною площею 81,5 кв.м., житловою площею 54,6 кв.в. становить 377\~719,00 грн. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Інших спадкоємців на майно покійного за законом або заповітом, які б у встановленому законом порядку заявили про свої спадкові права, немає. Позивач прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном, однак її не оформила, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, про що й вказав державний нотаріус у постанові від 14 червня 2024 року за №111/02-31. За вказаних обставинах просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом, право власності на будинковолодіння, що знаходиться адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, однак надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Тисменицької міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позовних вимог, а також просив проводити судовий розгляд без його участі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 14). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 22 жовтня 1963 року Богородчанським райбюро ЗАГС, підтверджено, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Згідно з копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] в с. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області 12 березня 1983 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 10. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до рішення №14 від 28 червня 1966 року виконавчого комітету Тисменицької селищної Ради депутатів [PERSON] надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці по [ADDRESS] площею 600 кв.м. за рахунок селищного земельного фонду та зобов`язано одержати всю технічну документацію на право забудови на вищевказаній земельній ділянці до 15 червня 1966 року (а.с.17). Згідно з архітектурно-планувальним завданням проект будинку по [ADDRESS] на будівництво індивідуального житлового будинку [PERSON] поставлено на погодження 18 липня 1966 року (а.с.18). Відповідно до Витягу №7247-АМ-06-2024 в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Відповідно до акту про відведення присадибної земельної ділянки та розвитку на ній будівель від 30 червня 1966 року [PERSON] на підставі рішення №14 виконкому Тисменицької селищної Ради депутатів трудящих відведено присадибну земельну ділянку в [ADDRESS] площею 600 кв.м.(а.с.20). Згідно акту №38 виконавчого комітету Тисменицького виконкому від 21 лютого 2001 року про закінчення забудови індивідуальної садиби вказано, що забудова розпочата в 1966 році та завершена в 1975 році (а.с.21). Відповідно до архівного витягу з протоколу №2 засідання виконавчого комітету Тисменицької міської ради від 27 лютого 2001 року [PERSON] дозволено добудову веранди до житлового будинку, ванну, кладову господарську будівлю, гараж до літньої кухні (а.с.22). Згідно архівного витягу з протоколу №14 засідання виконавчого комітету Тисменицької селищної Ради депутатів трудящих Тлумацького району від 16 липня 1966 року [PERSON] зобов`язано одержати всю технічну документацію на право забудови на земельній ділянці в [ADDRESS] до 16 серпня 1966 року (а.с.24). Технічним паспортом, виготовленим 10 січня 2001 року, визначені такі характеристики приміщень: будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 81,5 м.кв. «А», що складається: з веранди 9,6 м.кв.,\~прихожа 17,3 м.кв., житлова 20,3 м.кв.,\~житлова 18,6 м.кв., житлова 15,7 м.кв.(а.с.25-28). Згідно зі звітом ОКП Івано-Франківське ОБТІ від 16 серпня 2024 року, ринкова вартість будинковолодіння, загальною площею 81,5 кв.м., житловою площею 54,6 кв.в. в [ADDRESS] становить 377\~719,00 грн. без врахування ПДВ (а.с.29-49). 19 березня 2024 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с. 15). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 червня 2024 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу на житловий будинок, що підтвердило належність цього майна спадкодавцеві. (а.с.16). [PERSON] , є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] . Згідно ст. 1261 ЦК України - \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За життя спадкодавець заповіту не залишав. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За статтею 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною 3 статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Для правильного вирішення спору про спадкування, суд на підставі відповідних документів зобов`язаний перевірити: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства осіб, які звернулись з позовом в суд (докази родинних та інших відносин), наявність заповіту та його чинність (виписка з Спадкового реєстру), наявність спадкової справи (виписка із Спадкового реєстру), факт прийняття спадщини спадкоємцем при визнанні права власності, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Свідоцтво про право на спадщину, відповідно до\~ст.67 Закону України «Про нотаріат», видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що спадкове майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] , спадкоємцем якого є позивач [PERSON] . Проте оформити своє право на належну їй спадщину не може через відсутність правовстановлюючого документа. Таким чином, визнання права власності за [PERSON] не порушує права інших осіб та іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку неможливо. На підставі наведеного,

Outcome: approved