Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 35659,09 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/229/000204. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «FІАТ», державний номерний знак « [NUMBER] ». 24 серпня 2023 року відповідач, керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак « [NUMBER] », скоїв зіткнення з автомобілем «FІАТ», державний номерний знак « [NUMBER] ». Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічні пошкодження. Відповідно до постанови суду було встановлено вину відповідача. До позивача із заявою про настання страхового випадку звернувся потерпілий, у зв`язку із чим позивач здійснив виплату страхового відшкодування згідно зі страховим актом № С-15727-1 у розмірі 86540,00 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН», згідно із договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-214513734. ТДВ «СК ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 50880,91 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 35659,09 грн, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач у підготовчому засіданні позов не визнав, відзиву на позовну заяву до суду не подав, надалі у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про таке. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до таких висновків. Так, між позивачем та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №3111/229/000204. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «FІАТ», державний номерний знак « [NUMBER] » (а.с.12-18). 25 серпня 2024 року здійснено огляд транспортного засобу «FІАТ», державний номерний знак « [NUMBER] » (а.с.19-22). Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області №674/1405/23 від 26 вересня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124\~КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова набрала законної сили 09 жовтня 2023 року (а.с.11). До позивача із заявою про сплату страхового відшкодування звернувся потерпілий [PERSON] (а.с.6-10). Згідно із рахунком № НПК00334 від 02 вересня 2023 року вартість встановлених запчастин та вартість виконаних робіт становить 86540 грн (а.с.23, 24). Позивач здійснив виплату страхового відшкодування згідно зі страховим актом № С-15727-1 у розмірі 86540,00 грн (а.с.25). Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ТДВ «СК «ГАРДІАН», згідно із договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-214513734 (а.с.26, 27). ТДВ «СК ГАРДІАН» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 50880,91 грн. Позивач звертався до відповідача щодо сплати шкоди (а.с.28). Таким чином, невідшкодованою залишилась сума у розмірі 35659,09 грн. За змістом\~ст.\~993ЦК\~України та\~ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04 березня 2020 року у справі №\~331/6395/18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. При цьому вина у завданні шкоди, згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, оскільки позивачем було сплачено страхове відшкодування у розмірі 86540,00\~ грн, при цьому сума страхового відшкодування, яка була сплачена позивачу ПрАТ «СК «Гардіан» у розмірі 50880,91 грн є недостатньою для повного відшкодування позивачу матеріальної шкоди, обов`язок з відшкодування різниці між розміром завданої шкоди і страховою виплатою у розмірі 35659,09 грн згідно із вказаними положеннями чинного законодавства та встановленими судом обставинами, покладається на відповідача, як особу, яку визнано винним у спричиненні ДТП, тому позов підлягає задоволенню. При розподілі судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 3028 гривень 00 копійок пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 100 %).

Outcome: approved