Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Позов мотивовано тим, що позивач приблизно в червні 2019 року познайомився з відповідачкою, після чого у них зав`язались нетривалі відносини. Після припинення відносин вони перестали спілкуватись, не бачились та не зустрічалися. В листопаді 2019 року позивач дізнався про вагітність [PERSON] , після чого вона народила доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої згідно із актовим записом №5 записаний позивач [PERSON] . Позивач не згоден з тим, що він записаний батьком дитини, оскільки не є її біологічним батьком. Посилаючись на наведені обставини, просить виключити відомості про нього як батька дитини із актового запису №5 від 19.08.2020 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Погребищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). 18.12.2023 року суддею Погребищенського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі та ухвалено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 18-19). 18.03.2024 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, а також зупинено провадження у справі (а.с. 46-47). 21.06.2024 року через канцелярію суду надійшов висновок експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Сидоренко В.Д. (а.с. 71-96) 24.06.2024 року поновлено провадження у справі (а.с. 97). 01.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 124,125). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте від його представника адвоката Качковської М.О. через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та позивача, в якій вона, зокрема, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.121, 130). Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. В судовому засіданні представник відповідачки - адвокат Царківський О.Ю. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні повністю (а.с.130). З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши її матеріали, встановивши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, визначившись із суттю та характером спірних правовідносин, що склалися між сторонами, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в позові необхідно відмовити, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що виконавчим комітетом Адамівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області 19.08.2020 року було вчинено актовий запис за №5. Матір`ю дитини записана [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, а встановлення батьківства відбувалось згідно поданих заяв батьків про визнання батьківства (а.с.4-5). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Статтею 121 Сімейного кодексу України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Нормами ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3\~ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, саме на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини. Відповідно до ч. 4\~ст.\~10\~ЦПК України суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважив, що «ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення від 07.05.2009 року у справі «Калачова проти Російської Федерації»). Крім того, згідно із ч. 4\~ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №382/2559/15-ц зауважено, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини. Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Згідно висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Сидоренко В.Д. встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , ймовірність даної події складає 99,99% (а.с.76-79). Будь яких інших доказів на підтвердження тієї обставини, що позивач не є біологічним батьком дитини суду не надано. Приймаючи до уваги наявність висновку експерта, за яким встановлено ймовірність батьківства позивача [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , з вірогідністю 99,999999998087%, суд вважає, що позивач не спростував своє біологічне батьківство відносно [PERSON] . Враховуючи викладене, позовні вимоги про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог суд відмовив, то сплачений позивачем за подання позову судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрати на проведення судової експертизи в сумі 17472 грн. 82 коп. слід залишити за ним.

Outcome: dismissed