Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування свого позову вказала, що На початку 2011 року [PERSON] та [PERSON] вирішили проживати разом у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання народився син - [PERSON] , [INFO] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зроблено актовий запис № 2959 та видано свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] . Під час вагітності позивачка із відповідачем неодноразово сварилися та проживали окремо один від одного. Після народження дитини намагалися проживати однією сім`ю, але спільне життя не склалося. З причин різних поглядів на життя сторони з січня 2012 року припинили жити разом. Від того часу відповідач - [PERSON] лише раз бачив свою дитину та більше не виявляв такого бажання. Відповідач ніяким чином не піклувався про дитину, не проявляв заінтересованості в його долі, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, не піклувався про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; ніколи не спілкувався з дитиною, необхідне для його нормального самоусвідомлення; не виявляв інтересу до її внутрішнього світу; не створював умов для отримання ним освіти. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконував і не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються мною та моїм чоловіком без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному моєму утриманні та мого чоловіка. 21.09.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом було винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким позов задоволено частково та зобов`язано стягнути з останнього аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1А частини усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму до повноліття дитини. 22.03.2019 року Другим відділом державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАПта накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно-корисних робіт. Також, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 15.01.2024 року до [PERSON] застосовано примусовий привід через органи поліції в судове засідання, в приміщення Хмельницького міськрайонного суду. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 06.02.2024 року за зверненням заступника начальника Хмельницького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій обл., про звільнення [PERSON] від відбування стягнення у виді суспільно-корисних робіт, на підставі ст. 80 КК України у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, застосувавши аналогію закону, так як місце знаходження [PERSON] не відомо, постанова від 27.01.2021 року не виконана, з моменту накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт станом на час розгляду матеріалів сплинуло три роки та подання було задоволено. Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] не платив аліменти на дитину, не цікавився його життям, переховувався від правоохоронних органів, не з`являвся в судові засідання та його місце перебування нікому не було відомо. Відповідно до довідки Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому від 26.04.2024 №39743/25.22-46, аліменти відповідачем не сплачено в повному обсязі, довідкою - розрахунком заборгованості по аліментах розмір заборгованості станом на 26.04.2024 року становить 121345,6 грн. Зі слів позивачки з 01.04.2019 року по теперішній час на рахунок дитини - [PERSON] сплату по 1000 грн. здійснювала мати відповідача від свого імені. Враховуючи вище зазначені дані про наявність заборгованості, позивачка вірно зазначає, що фінансової допомоги від відповідача не надходило. Довідками №5 від 29.04.2024 р. та Актом про підтвердження факту спільного проживання підтверджено склад сім`ї позивачки та № М-03-16911 від 23.04.2024 реєстрацію місця проживання сина. На сьогоднішній день позивачка одружена (свідоцтво про шлюб від 16.10.2018 року), вагітна другою дитиною та знаходиться разом із сином - [PERSON] на утриманні свого чоловіка - [PERSON] , який любить, дбає про сина, купує все необхідне для розвитку, виділяє час для спілкування та прогулянок, а також син [PERSON] називає [PERSON] татом. Чоловік позивачки - [PERSON] має намір усиновити сина позивачки - [PERSON] , оскільки піклується ним з чотирьох років і вважає його своїм сином. Висновком психолога від 17 травня 2024 року підтверджується факт прив`язаності дитини до своєї сім`ї, сприйняття нового чоловіка матері справжнім його батьком, бажання дитини зберегти цю сім`ю, а також відсутність зв`язків у дитини з тим із батьків, щодо якого вирішується питання про позбавлення батьківських прав. Відповідач за всі роки ні разу не цікавився власним сином, не намагався брати участь у вихованні дитини, не ініціював питання про встановлення способу та порядку участі у вихованні сина, не виявляв до сина батьківського піклування та не виконував батьківські обов`язки, а отже, погодився з відсутністю необхідності у спілкуванні та вихованні дитини саме ним як батьком. Саме поведінка відповідача, яка полягала у тривалій бездіяльності, призвела до настання для нього негативних наслідків - позбавлення батьківських прав. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Позов вважає таким, що не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідка: [PERSON] , яка в судовому засіданні посвідчила, що відповідача вона ніколи не бачила, [PERSON] називає батьком чоловіка позивачки, свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчила, що [PERSON] її розказував, що ніколи не бачив батька і не знає його. [PERSON] вживав алкоголь, бив вікна; свідок [PERSON] в судовому засіданні посвідчила, що вона хрещена мама [PERSON] , відповідача бачила на хрестинах [PERSON] і коли було святкування одного року, [PERSON] називає чоловіка позивачки своїм татом, коли [PERSON] був маленький то показував їй подарунки від бабусі, від тата ніколи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] .. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від вересня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 21.09.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом було винесено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким позов задоволено частково та зобов`язано стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму до повноліття дитини. 22.03.2019 року Другим відділом державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області було винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно-корисних робіт. Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 06.02.2024 року за зверненням заступника начальника Хмельницького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій обл., про звільнення [PERSON] від відбування стягнення у виді суспільно-корисних робіт, на підставі ст. 80 КК України у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, застосувавши аналогію закону, так як місце знаходження [PERSON] не відомо, постанова від 27.01.2021 року не виконана, з моменту накладення стягнення у виді суспільно корисних робіт станом на час розгляду матеріалів сплинуло три роки та подання було задоволено. Відповідно до довідки Другого відділу ДВС у місті Хмельницькому від 26.04.2024 №39743/25.22-46, аліменти відповідачем не сплачено в повному обсязі, довідкою - розрахунком заборгованості по аліментах розмір заборгованості станом на 26.04.2024 року становить 121345,6 грн. Згідно Довідки №5 від 29.04.2024 р. та Акта про підтвердження факту спільного проживання підтверджено склад сім`ї позивачки та № М-03-16911 від 23.04.2024 реєстрацію місця проживання сина. Відповідно до довідки Комунального закладу загальної середньої освіти «Ліцей №9 Хмельницької міської ради від 23.04.2024 року - [PERSON] навчається в комунальному закладі з 14.03.2022 року, за вказаний період його батько [PERSON] не брав участі у вихованні дитини, не відвідував сина в закладі, не приходив на батьківські збори, не контактував з класним керівником і вчителями та не цікавився успіхами та досягненнями дитини в закладі. Висновком психолога від 17 травня 2024 року підтверджується факт прив`язаності дитини до своєї сім`ї, сприйняття нового чоловіка матері справжнім його батьком, бажання дитини зберегти цю сім`ю, а також відсутність зв`язків у дитини з біологічним батьком. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 23.08.2024 року № 1594/01-31 про не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] , прийнятий без обстеження умов проживання батька та не містить мотивованих обґрунтувань, в тому числі з врахуванням інтересів неповнолітньої дитини. Тому суд з вказаним висновком не погоджується, з врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин. За таких обставин, суд вважає, що слід позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ч.3 ст. 166 СК України передбачено, що - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. За ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ч.1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідач будь-яких доказів, які б спростували доводи позивачки, суду не надав. Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Стягнути з [PERSON] 1073 гривні 60 копійок судового збору в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: approved