Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

03.09.2024 до суду надійшов зазначений позов, у якому позивачка зазначає, що 10 жовтня 2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Вказує, що сімейні стосунки між ними не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сім`ю. Не має бажання продовжувати подальше подружнє життя. З липня 2024 року спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Між ними зникло взаєморозуміння та повага один до одного. Примирення та збереження шлюбу вважає неможливим. Шлюбні відносини фактично припинилися з липня 2024 року. Позивачка, посилаючись на викладені обставини та на ст. 51 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 13, 21, 24, 56, 104-105, 110-112 СК України, ст. ст. 3, 28, 95, 175, 177 ЦПК України, просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10 жовтня 2023 року Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 242. 11.09.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судовий розгляд справи на 10.10.2024. 08.10.2024 представник відповідача надіслав на адресу суду клопотання, яким просив суд провести розгляд справи без участі відповідача та його представника. Позовні вимоги визнають та не заперечують проти розірвання шлюбу ( а.с. 30-35). 10.10.2024 судовий розгляд справи не відбувся та був відкладений на 08.11.2024, оскільки до суду не повернулися докази належного повідомлення позивачки про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду. 08.11.2024 дослідивши матеріали цивільної справи суддя встановила, що наразі наявні підстави для переходу з власної ініціативи, до розгляду справи у спрощеному порядку в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначила судове засідання на 16 грудня 2024 року. 21.11.2024 на адресу суду надійшла заява позивачки якою вона просить суд судовий розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги задовольнити ( а.с. 52). Сторони у судовий розгляд справи не з`явилися, належним чином повідомленні про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду справи. Позивачка отримала відповідні процесуальні документи направленні на зазначену поштову адресу ( а.с. 50). Відповідач повідомлявся засобами поштового зв`язку шляхом направлення на адресу зареєстрованого місця його проживання належних процесуальних документів, які повернулися без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 29, 42, 54 ). Представник відповідача належним чином повідомлений про відкриття провадження та про час розгляду справи в електронному кабінеті підсистеми ЄСІТС ( а.с. 38, 39, 48, 49). Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст. 278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивачки викладену у позові та відповідача, яку висловив його представник у клопотанні, за відсутності відзиву, оскільки відповідач своїм правом про заперечення проти позову не скористався, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 жовтня 2023 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Дубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 242 (а.с. 4). В позовній заяві позивачка зазначає, що стосунки між подружжям не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливості зберегти сім`ю. Вона не має бажання продовжувати подальше подружнє життя. З липня 2024 року спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Між ними зникло взаєморозуміння та повага один до одного. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги викладене, обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і ту обставину, що подружжя не підтримує сімейно-шлюбні стосунки, небажання сторін примиритися, суд вважає, що причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам як дружини так і чоловіка. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі - 1211,20 гривень, отже з відповідача на користь позивачки стягуються судові витрати у розмірі судового збору, визначеного державою для розгляду справ даної категорії. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, що передбачено частиною другою статті 115 Кодексу.

Outcome: approved