Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

27 вересня 2024 року позивач Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , із зазначеним позовом до відповідачки - [PERSON] , із вимогами про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а. с. 1-4 та на звороті). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Вперше лист щодо родини дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до управління служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради надійшов 18 березня 2024 року вх. № 06-07/59 від Дніпровської гімназії № 102 Дніпровської міської ради. Згідно з листом діти [PERSON] опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] , де вони проживають відключено газо-та електропостачання. На момент обстеження житлово-побутові умови незадовільні, в квартирі холодно, діти одягнуті у верхній одяг, у них відсутні продукти харчування, не має можливості здійснювати гігієнічні процедури. Мати не працює і не має можливості забезпечити свою родину, дітям допомагають сусіди, купують їм їжу. Характеристикою на сім`ю [PERSON] наданої адміністрацією Дніпровської гімназії №102 Дніпровської міської ради встановлено, що під час обстеження умов проживання у квартирі відключено газо-та електропостачання. [PERSON] відвідувала навчальний заклад, пропусків занять не мала. Мати участі у навчанні доньки не приймала та не цікавилася її успіхами та досягненнями. Представниками управління-служби у справах дітей спільно з Дніпровським міським центром соціальних служб у Чечелівському районі під час виходу в родину 18 березня 2024 року умови проживання виявлено незадовільними. У квартирі відсутні опалення, світло та газ. Відповідачка надала пояснення від 18 березня 2024 року, що за адресою: [ADDRESS] вона з дітьми проживає без реєстрації близько 7 років. Житло належить родичам померлого чоловіка. Мати пообіцяла поновити газо та водопостачання у будинку. [PERSON] була письмово попереджена відповідно до ст. 166 Кримінального кодексу України, ст.ст. 150, 152, 155, 164 Сімейного кодексу України, 173-2 КупАП, 188-50 КУпА. Родину 19 березня 2024 року було негайно влаштовано до КЗСЗ «Центр соціальної" підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради» для тимчасового проживання. Матері надано послугу разового консультування згідно Державного стандарту щодо формування практичних навичок ведення домашнього господарства та самообслуговування, щодо дотримання санітарно-гігієнічних норм у помешканні; щодо організації змістового дозвілля, ведення здорового способу життя; відповідального ставлення до виконання батьківських обов`язків; попередження соціального сирітства, домашнього насильства. Згідно з наказами управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації у місті Дніпрі ради від 22 березня 2024 року № № 30, 31 дітей взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Спеціалістом управління-служби у КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради з [PERSON] проведено чергову профілактичну бесіду щодо належного виконання нею батьківських обов`язків відносно дітей, зобов`язано відвідувати з дітьми лікаря, слідкувати за їх станом здоров`я, за гігієною дітей, виконувати домашні завдання з [PERSON], відвідати адвоката та вирішити питання щодо житла. Відповідно до листа КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради» від 24.07.2024 гр. [PERSON] , написала заяву від 10 червня 2024 року та достроково припинила дію договору з центром, була відрахована. З метою підвищення батьківського потенціалу та подолання складних життєвих обставин за час перебування [PERSON] в закладі з нею проводилася психологічна, соціально-педагогічна робота. Пасивність матері перешкоджає належному виконанню нею батьківських обов`язків, діти не доглянуті, санітарно-гігієнічні вимоги потребують постійного контролю. Мати не має чіткого стилю щодо виховання дітей, не доклала зусиль для відновлення систематичного шкільного навчання [PERSON], не виходила на зв`язок з класним керівником, не зареєструвала [PERSON] до електронної черги ДНЗ. У жінки низький батьківський потенціал, вона не розуміє потреби дітей. З 09 червня 2024 року по теперішній день [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON] , [INFO] (тітка по лінії батька), проживають за адресою: [ADDRESS] . Мати дітей за місцем останнього проживання: [ADDRESS] відсутня. Спеціалістами управління-служби адміністрації з [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні бесіди щодо виконання нею батьківських обов`язків відносно [PERSON] та [PERSON] , проте вона належних висновків не зробила. Управлінням-службою направлено клопотання до відділенням поліції № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно [PERSON] на притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУПАП. Завдяки [PERSON] [PERSON] з вересня 2024 року на базі «Біг Бен» відвідує курси підготовки до школи, [PERSON] з Дніпровської гімназії №102 Дніпровської міської ради перейшла до Дніпровської гімназії №112 Дніпровської міської ради». Згідно інформації Дніпровської міської гімназії №112 Дніпровської міської ради від 19 вересня 2024 року № 110 мати, [PERSON] , успіхами [PERSON] у навчанні не цікавиться, не підтримує телефонний зв`язок з класним керівником доньки. Враховуючи безвідповідальне ставлення матері [PERSON] до виконання своїх батьківських обов`язків відносно [PERSON] та [PERSON] питання стану виконання нею батьківських обов`язків розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 04 вересня 2024 року. Мати з`явилася на комісію, в письмовому поясненні від 04 вересня 2024 року не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей, пояснила у неї відсутнє житло та заробіток. [PERSON] надала до управління-служби у справах дітей нотаріально засвідчені заяви [PERSON] в яких вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що позбавлення батьків батьківських прав відповідатиме найкращому забезпеченню їх інтересів, а також є обґрунтованим, достатнім та виправданим, з огляду на ситуацію, яка склалася на сьогоднішній день, заходом впливу на батьків. Крім того, позивач вважає, що з відповідачки належить стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) на користь особи, яка буде виконувати роль опікуна (піклувальника) дитини. У зв`язку із викладеним позивач прохає суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дітей та стягувати з неї аліменти на їх утримання на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину. Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 13 годину 20 хвилин 13 листопада 2024 року (а. с. 36), копія якої надіслана учасникам справи 02 жовтня 2024 року за вихідним № 23825/24-вих/2/204/3769/24 (а. с. 37). Представниця позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту позову. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, приймаючи до уваги покази свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 лютого 2012 року (а. с. 5). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 квітня 2018 року (а. с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 жовтня 2020 року [PERSON] , помер [INFO] (а. с. 7). Згідно з листа Дніпровської гімназії № 102 Дніпровської міської ради до Управління служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 18 березня 2024 року вх. № 06-07/59 (а. с. 9), діти [PERSON] учениця 5 класу та [PERSON] вихованець старшої групи дошкільного відділення гімназії, опинилися у складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] , де вони проживають відключено газо-та електропостачання. На момент обстеження житлово-побутові умови незадовільні, в квартирі холодно, діти одягнуті у верхній одяг, у них відсутні продукти харчування, не має можливості здійснювати гігієнічні процедури. Мати [PERSON] не працює, і не має можливості забезпечити свою родину, дітям допомагають сусіди, купують їм їжу. З акту обстеження умов проживання від 18 березня 2024 року, що складений представником відділу захисту прав дітей УССД Центральної адміністрації Дніпровської міської ради (а. с. 11) вбачається, що комісією проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , з метою соціального захисту дітей. Житло розміщено на першому поверсі, двоповерховому будинку, яке складається з двох кімнат, санвузлу, кухні, коридора, відключено за борги світло, газ, опалення. Умови проживання задовільні, мінімум меблів, які старі та відремонтовані. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дівчинка спить на односпальному ліжку, а хлопчик з мамою на ліжку, обладнаний куточок для навчання. Стосунки в сім`ї добрі, діти слухаються матір, охайно одягнені, легко йдуть на контакт, приготовлена їжа відсутня, немає запасів харчів. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За результатами бесіди матері запропоновано терміново влаштуватися до центру «Мамине щастя» разом з дітьми через загрозу здоров`ю дітей. Згоду надано. З пояснення [PERSON] від 18 березня 2024 року вбачається, що вона з дітьми проживають по [ADDRESS] без реєстрації 7 років, житло належить родичам померлого чоловіка, за борги відключили газ та світло. Не заперечувала проти влаштування її та дітей до центру «Мамине щастя» (а. с. 12). [PERSON] була письмово попереджена про відповідальність відповідно до ст. 166 Кримінального кодексу України, ст.ст. 150, 152, 155, 164 Сімейного кодексу України, 173-2, 184, 188-50 КУпА (а. с. 13 та на звороті). Відповідно до висновку потреб сім`ї від 18 березня 2024 року, відсутнє газо та енергопостачання, у квартирі холодно, відсутні готові страви, запас продуктів, мати [PERSON] потребує підтримки (а. с. 15). 21 березня 2024 року Департаменту соціальної політики Дніпровського міського центру соціальних служб Дніпровської міської ради надано повідомлення № 2/01-14-944 начальнику управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, про здійснення виходу за місцем мешкання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого складений акт оцінки потреб сім`ї (а. с. 14 та на звороті). 22 березня 2024 року Управлянням-службою у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради винесено накази № 30 та № 31 (а. с. 16-17 та на звороті), яким [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік дитини, яка опинилася у вкладних життєвих обставинах, зокрема з тих підстав, що «проживання в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, а саме: коли вони без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає або може вплинути на її фізичний розвиток, не створюють умов отримання нею освіти». 17 травня 2024 року [PERSON] надала пояснення, в яких зазначила, що зобов`язується звернутися до адвоката з питанням переоформлення жита на дітей у нотаріуса після померлої бабусі її чоловіка, також щодня з донькою [PERSON] виконувати домашні завдання та наздогнати шкільну програму, крім того зобов`язується ретельно слідкувати за гігієною свої дітей та станом їх здоров`я. [PERSON] попереджена про відповідальність за ухилення від виконання свої батьківських обов`язків (а. с. 20, 21). Згідно з листа КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради від 04 липня 2024 року № 250 (а. с. 18), [PERSON] написала заяву від 10 червня 2024 року та достроково припинила дію договору з центром з метою вирішення житлового питання разом з малолітніми дітьми, через що були відраховані. За період перебування в закладі [PERSON] та її дитина отримала комплекс безкоштовних соціальних, психологічних, інформаційних, медичних послуг тощо. З нею та її дітьми велася психологічна, соціально-педагогічна робота з метою поліпшення психоемоційного стану, формування усвідомленого материнства, підвищення батьківського потенціалу та подолання складних життєвих обставин в яких опинилась жінка. За допомогою фахівців із соціальної роботи закладу [PERSON] була поставлена на облік до центру зайнятості де пройшла кілька співбесід. За допомогою адміністрації центру була працевлаштована до дитячого садочку, але проробивши місяць була звільнена за власним бажанням. За допомогою сестри медичної діти жінки пройшли вузьких спеціалістів та отримали належну консультацію лікарів. Неодноразово отримувала допомогу від благодійних організацій. 11 липня 2024 року [PERSON] , [INFO] , надала пояснення Начальнику управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації ДМР Касян В., що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 09 червня 2016 року по сьогоднішній день мешкають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Мати дітей [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає, дітьми не цікавиться, впродовж 12 років постійно не працює та не збирається. Раніше мати дітей залишала на неї, на сусідів, також одних вдома, сусіди неодноразово годували дітей та дзвонили їй за матеріальною підтримкою для дітей. Навчання [PERSON] мати не контролювала, не була на зв`язку з класним керівником, через що дівчина мала погані оцінки та закінчила погано навчальний рік. Останній раз 17 червня 2024 року мати дітей відправила смс повідомлення на телефон, що прохає вибачення та буде шукати роботу, щоб сплачувати борги за квартиру та комунальні послуги. Здоров`ям та лікуванням дітей [PERSON] займається сама, оскільки матір дітей відсторонилась та байдужа до їх здоров`я. Місце мешкання матері невідомо, зв`язок з нею відсутній, діти фактично залишились без батьківського піклування (а. с. 25). 24 липня 2024 року директором КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Мамине щастя» Дніпровської міської ради» [PERSON] відправлено лист від № 286 Начальнику управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації ДМР Касян В. (а. с. 19) про те, що з [PERSON] проводилася психологічна, соціально-педагогічна робота з метою поліпшення психоемоційного стану, формування усвідомленого материнства, підвищення батьківського потенціалу та подолання складних життєвих обставин, в який опинилась родина. Власна пасивність [PERSON] перешкоджає належному виконанню батьківських обов`язків, діти не доглянуті, санітарно-гігієнічні вимоги потребують постійного контролю з боку фахівців центру, має певні навички господарювання. [PERSON] не докладала необхідних зусиль для відновлення систематичного шкільного навчання доньки, не підтримувала телефонний зв`язок з класним керівником доньки, не зареєструвала сина [PERSON] до електронної черги ДНЗ. Мати немає чіткого стилю виховання дітей та присутня певна психологічна дистанція між нею та дітьми. У жінки низький батьківський потенціал, вона не розуміє потреби дітей, поза увагою матері залишаються освітні потреби, їх дозвілля та спілкування в колі родини та за межами сім`ї. [PERSON] та її діти залучалися до роботи із психологами виключно за ініціативи психологів, досить формально, навіть не виказуючи готовності до ніяких позитивних змін у житті. Мати взагалі не проявляє інтерес до нагальних потреб дітей, їх внутрішнього світу, вікових особливостей, навчання, організації дозвілля. Виховання дітей розуміє, як уникнення власної відповідальності за їх всебічний розвиток, лишаючи вирішення більшості питань на сторонніх людей. Пропозиції та поради фахівців центру щодо формування прив`язаності між членами родини сприймались формально залишались поза увагою матері. Спроби залучати матір до формування здорових відносин в родині, посилення згуртованості членів сім`ї не призвели до позитивних результатів. Психологічні дослідження свідчить про те, що у [PERSON] відсутнє розуміння щодо виховання дітей та присутня певна психологічна дистанція між нею та дітьми. Відповідно до характеристики на сім`ю [PERSON] (а. с. 10), наданої адміністрацією Дніпровської гімназії №102 Дніпровської міської ради, під час обстеження умов проживання у квартирі відключено газо-та електропостачання. Під час обстеження матеріально-побутових умов сім`ї були відсутні продукти харчування, не було можливості здійснювати гігієнічні процедури. Мати працювати не хоче, тому немає можливості забезпечувати свою родину. Дітям допомагають сусіди, купують їм їжу, дають одяг. [PERSON] відвідувала навчальний заклад, пропусків занять не мала. Мати участі у навчанні доньки не приймала та не цікавилася її успіхами та досягненнями. 26 серпня 2024 року [PERSON] вибула у Гімназію № 112 м. Дніпро. Довідкою Дніпровської гімназії № 112 ДМР від 26 серпня 2024 року № 782 підтверджується, що [PERSON] 2012 року народження, дійсно навчається в 5-В класі Дніпровської гімназії № 112 ДМР, що видана гімназії № 102 (а. с. 24). 04 вересня 2024 року [PERSON] надала пояснення Начальнику управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації ДМР Касян В., що на сьогодні вона не працює, не має комфортних умов для утримання дітей, оскільки мешкає в знімній кімнаті разом з подругою. Вона розуміє, що не може забезпечити дітей комфортними умовами, їжею та одягом, а тому не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] (а. с. 27). 04 вересня 2024 року [PERSON] , [INFO] , склала нотаріально посвідчену у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Перфілової О.А. заяву №3141 (а. с. 28), в якій зазначено про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та оформлення опіки над дитиною громадянином [PERSON] , [INFO] . Також, 04 вересня 2024 року [PERSON] , [INFO] , склала нотаріально посвідчену у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Перфілової О.А. заяву №3140 (а. с. 29 на звороті) в якій зазначено про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та оформлення опіки над дитиною громадянином [PERSON] , [INFO] . 13 вересня 2024 року Дніпровською гімназією № 112 ДМР було надано інформацію № 110 Начальнику управління-служби у справах дітей Центральної адміністрації ДМР Касян В. про те, що [PERSON] успіхами у навчанні доньки [PERSON] учениці 5-В класу Дніпровської гімназії № 112 ДМР, не цікавиться, крім того [PERSON] не підтримує телефонний зв`язок з класним керівником 5-В класу Доненко Н.В. (а. с. 26). 27 вересня 2024 року головою Центральної адміністрації Дніпровської міської ради Клюєвим А. винесено розпорядження № 442-р «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] » (а. с. 30), яким затверджено висновок органу опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 31-33). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою відповідачки, коли відповідачка прийшла до неї та сказала, що дітей забирають в дитячий будинок, вона подзвонила до сестри чоловіка відповідачки, щоб та забрала дітей до себе. Зазначила, що умов проживання в квартирі ніяких немає, дітям допомагали сусіди, діти були доглянуті. Вказала також, що відповідачка кричала на дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є сестрою батька дітей, знає відповідачку вже 13 років, протягом цього часу у відповідачки не було батьківського потенціалу, алкоголь остання не вживала, однак ніколи не хотіла працювати, а тільки гуляла. Зазначила, що діти були непривчені до туалету. З червня діти проживають разом з нею. В судовому засіданні малолітня [PERSON] , у присутності педагога Куєвди Т.М. та психолога Безпалько Н.В. , розповіла, що наразі вона та брат проживають з тіткою, їй дуже подобається. Вказала, що коли раніше мешкала з мамою та братом, вони їли тоді, коли інші люди надавали їм допомогу продуктами. Мати завжди залишала її та брата вдома самих, а сама кудись надовго уходила. Також зазначила, що мати на них кричала. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Приписами ст. 5 СК України встановлено що, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально й морально заохочує, підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Нормою ст. 15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до положень, які містяться у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17. Крім того, з аналізу норми, що міститься у пункті 2 частини першої статті 164 СК України вбачається, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, який затверджений розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради № 442-р від 27 вересня 2024 року, останні вважали за доцільне позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , і суд не вбачає підстав ставити такий висновок під сумнів (а. с. 31-33). Наведені обставини у своїй сукупності є підставою для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей, на підставі викладеного, таке позбавлення батьківських прав є необхідним та відповідає найкращим інтересам дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст. 3 вказаної Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до положень, які містяться у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У своєму рішенні у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року ЄСПЛ вказав, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. Позбавлення батьківських прав, відповідно до вимог ст. 166 СК України, є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька та матері, так і для дитини. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. За таких обставин, враховуючи, що матеріалами справи у повному обсязі підтверджуються всі факти, викладені у позові, а намагання всіх можливих інстанцій, які відповідають за благонадійність та належні умови проживання та забезпечення неповнолітніх дітей, не дали очікуваного результату через небажання відповідачки виправитись, у зв`язку із чим суд вважає, що такий виключний захід, як позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її неповнолітніх дітей, є єдиним та вірним способом захисту як найкращих інтересів її неповнолітніх дітей. На думку суду, з урахуванням наведених вище норм Закону, встановлено, що позивачем по справі надано достатньо переконливих і зважених аргументів, які можуть вважатись виправданими для розірвання сімейних зв`язків між матір`ю та дитиною і будуть відповідати якнайкращим інтересам дитини. Матеріали справи містять належні та допустимі докази, в розумінні ст. ст. 12, 81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачка байдуже ставиться до доньки та сина, на які позивач посилається, як на підставу задоволення позовних вимог про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дітей. Отже, судом встановлено, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, її поведінка свідчить про наявність кожного окремо і всіх у сукупності факторів, зазначених у Постанові Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року, а тому позовні вимоги в частині позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Натомість, суд зазначає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей не підлягають задоволенню, оскільки у вимозі не зазначено на користь кого потрібно стягувати аліменти, а отже вимога є вимогою на майбутнє. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, в частині позбавлення відповідачки батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, при цьому, позивач при зверненні з вказаним позовом до суду був звільнений від сплати судового збору, то з відповідачки на користь Держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок за задоволення однієї вимоги немайнового характеру. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial