Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] \~звернувся в\~суд з\~даним позовом,\~в якому\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на його\~користь \~кошти в\~сумі \~10823,13\~грн.,\~в тому\~числі \~10\~000\~грн -\~сума боргу,\~603,46\~грн -\~інфляційне збільшення,\~219,67\~грн.-штрафні\~санкції,\~а також\~ стягнути\~витрати зі\~сплати судового\~збору в\~розмірі 1211,20\~грн.\~ Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 04.12.2023 відповідачка [PERSON] згідно з договором позики отримала кошти від позивача [PERSON] в сумі 10 000 грн. Датою повернення вищезгаданої суми сторони погодили 01.02.2024. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою від 04.12.2023. Однак станом на час звернення позивача до суду з даним позовом відповідачка грошові кошти за розпискою від 04.12.2023 не повернула, що є порушенням та невиконанням умов договору. Таким чином станом на день подання даної позовної заяви період прострочення грошового зобов`язання становить 268 грн., а тому сума коштів, що підлягає стягненню з відповідача становить 10823,13 грн., з яких : 10 000 грн.- сума боргу, 603,46 грн.- інфляційне збільшення, 219,67 грн. - штрафні санкції. Представник позивача, адвокат Пенькас В.М., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала та просила розглянути справу в її відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 04.12.2023 між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, оформлений розпискою. Відповідно до даної розписки позивач передав, а відповідачка отримала грошові кошти в розмірі 10 000 грн. Згідно вказаної розписки відповідачка зобов`язалася повернути суму позики до 01.02.2024. Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми (постанови ВСУ від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 та від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1ст. 1049 ЦК України). Судом встановлено, що позикодавець [PERSON] виконав умови договору позики від 04.12.2023 та передав грошові кошти позичальнику [PERSON] яка, в порушення взятих на себе зобов`язань, борг 01.02.2024 не повернула, про що свідчить наявність у позивача боргового документа, який ним надано суду. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки станом на день розгляду даної справи борг за договором позики від 04.12.2023 відповідачка позивачеві не повернула, тому сума боргу підлягає стягненню з [PERSON] . Відповідно до вимог частини 1ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого позивачем розрахунку загальна сума боргу [PERSON] за розпискою від 04.12.2023 року складає 10823,13 грн., з них: 10 000 грн. - основний борг, 603,46 грн. -інфляційне збільшення, 219,67 грн. - штрафні санкції. Дана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідачем вказаний розрахунок жодним чином не спростований. За правилами ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Суд розподіляє судові витрати по справі згідно із ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved