Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивачі в особі свого представника адвоката Перебийніс Світлани Василівни звернулися до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з указаним позовом, у якому просили визнати за кожним із них у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право на 1/2 частину земельної частки (паю) розміром 1,32 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебуває в адміністративних межах Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, яке належало [PERSON] , її рідному брату, померлому [INFO] , спадщину після смерті якого мати прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що померла [PERSON] доводиться позивачам матір`ю, залишила заповіт, яким заповідала все своє майно їм у рівних частках. До складу спадкового майна входить, у тому числі, земельний пай померлого [INFO] брата матері - [PERSON] , спадщину після смерті якого мати прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на указаний земельний пай так як сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, у зв`язку із чим державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. винесла постанову про відмову позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), тому позивачі і звернулися до суду. Ухвалою суду від 11.11.2024 відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, витребувано у Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №222/2015 від 17.06.2015 щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] . У підготовче засідання позивачі та їхній представник адвокат Перебийніс С.В. не з`явилися, направивши до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримали. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у відсутність їхнього представника та визнання позову, що є підставою для прийняття рішення у підготовчому засіданні. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. Згідно з матеріалами наданої Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи № 222/2015 від 17.06.2015 щодо майна спадкодавця [PERSON] , остання померла [INFO] у м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.02.2015 Виконавчим комітетом Верхівцівської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - с. Бровахи Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Набутівської сільської ради 18.07.2023 №113. Також у цій довідці зазначено, що син [PERSON] [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом з нею та вони вели спільне господарство. [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 28.05.2002 секретарем виконкому Бровахівської сільської ради Миронюком О.С., зареєстрований у реєстрі за № 270, яким заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] та [PERSON] . Указаний заповіт не змінено і не скасовано, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40695185, виданою 17.06.2015 на запит Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори. Родинні відносини спадкодавця [PERSON] з позивачами підтверджуються матеріалами спадкової справи. Позивачі прийняли спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] - шляхом подачі до нотаріуса 17.06.2015 заяви про прийняття спадщини, [PERSON] - постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 222/2015 від 17.06.2015 також вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого померлого [INFO] брата [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння його майном у шестимісячний строк з дня його смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Набутівської сільської ради від 23.01.2024 №07. Ті обставини, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою підверджується наданими позивачами архівною довідкою Державного архіву Черкаської області від 14.11.2017 № К-164/05-08 щодо реєстрації народження [PERSON] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00010342478 від 10.04.2012, наданого відділом ДРАЦС Корсунь-Шевченківського РУЮ у Черкаській області, щодо реєстрації народження [PERSON] . Позивачі на підтвердження тих обставин, що [PERSON] на день його смерті належало право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП "Іскра" с. Бровахи Корсунь-Шевченківського району Черкаської області на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0190460, надали суду відповідь Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 22.07.2024 №29-23-0.31-4929/2-24, згідно з якою у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися із земель колективної власності КСП "Іскра" с. Бровахи наявний запис за №290 від 19.01.1998 щодо реєстрації сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0190460., виданого на ім`я [PERSON] . Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] взамін указаного сертифіката не видавався. Також зазначають, що відповідно до розпорядження Корсунь-Шевченківської РДА №293 від 20.09.2004 по Бровахівськіц сільській раді затверджено розмір земельної частки (паю) - 1.32 умовних кадастрових гектарів та її вартість у цінах 1998 року становить 3860,34 грн. Проіндексована вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2024 становить 34172,00 грн. У місцевій газеті "Надросся" у номері 53 від 06.07.2012 надруковано оголошення про визнання недійсним загубленого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №0190460, виданого на ім`я [PERSON] . Інші спадкоємці, згідно даних спадкової справи, відсутні. Постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 29.05.2024 позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Іскра", село Бровахи Корсунь-Шевченківського (нова назва Черкаського) району Черкаської області і належало [PERSON] , спадщину після якого прийняла, але не оформила своїх спадкових прав його сестра [PERSON] . Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог суд зазначає наступне. Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України (435-15) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV ( 2709-15 ) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , то відносини спадкування щодо його спадщини регулюються ЦК УРСР, згідно з яким спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави (ст. 524 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст. 526 ЦК УРСР). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР). При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст. 530 ЦК УРСР). Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що рідна сестра спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , прийняла його спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння його спадковим майном, але не оформила своїх спадкових прав на право на земельну частку (пай) спадкодавця. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , то відносини спадкування щодо її спадщини регулюються ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст. 1261 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачі відповідно до матеріалів спадкової справи №222/2015 від 17.06.2015 прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON] і у суді ставлять питання про визнання за кожним із них в порядку спадкування за заповітом після смерті матері права на 1/2 частину у праві на земельну частку (пай), яку вона успадкувала після смерті свого брата [PERSON] . Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Суд установив, що державний нотаріус визнала факт прийняття спадщини як [PERSON] після смерті її рідного брата [PERSON] , так і факт прийняття спадщини позивачами після смерті їхньої матері [PERSON] , проте відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину на право на земельну частку (пай) з підстави втрати правовстановлюючого документа на неї. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оригінал правовстановлюючого документа відсутній. Отже, позивачі довели, що вони відповідно до приписів чинного на час відкриття спадщини законодавства вступили у спадщину після смерті матері, але через відсутність правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) визнання за позивачами права власності на неї можливе лише у судовому порядку. З огляду на викладене, аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме наявні підстави для визнання за кожним з позивачів права на 1/2 частину земельної частки (паю). К

Outcome: approved