Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У серпні 2023 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 31 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8895463, за яким остання отримала кредит в розмірі 17 000 грн., строком на 120 днів. 29 січня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29012024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за кредитними договорами й договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги кошти, у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені договором. Відповідно до реєстру прав вимоги від 29 січня 2024 року заборгованість [PERSON] за договором № 8895463 становить 68 361, 25 грн., з яких: 17 000 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 49 661, 25 грн. - сума заборгованості по відсоткам, 1 700 грн. сума заборгованості за комісією. Крім того, 01 вересня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 6084956, згідно якого остання одержала позику у сумі 1 800 грн. 11 січня 2024 року ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 11-01/2024, за яким на користь позивача відступлене право грошової вимоги до боржника [PERSON] у загальному розмірі 5 844, 60 грн., з яких: 1 800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 4 044, 60 грн. - сума заборгованості за відсотками за користування позикою. 26 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено догорів про споживчий кредит № 101361812 згідно якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 1 000 грн. Відповідно до укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу № 26122023 від 26 грудня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача у розмірі 3 650 грн., з яких 1 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 550 грн. - сума заборгованості за процентами, 100 грн. - сума заборгованості за комісією. Посилаючись на невиконання [PERSON] умов вищевикладених кредитних договір, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідача заборгованість за договорами: -№ 8895463 - у загальному розмірі 68 361, 25 грн.; -№ 6084956 - у загальному розмірі 5 844, 60 грн.; -№ 101361812 - у загальному розмірі 3 650 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував та просив заявлені вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзив не подала, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Судом встановлено, що 31 серпня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 8895463, за яким остання на умовах строковості, платності та зворотності отримала кредит, в розмірі 17 000 грн., строком на 120 днів, до 29.12.2023, зі сплатою відсотків у розмірі: 1, 25 % в межах пільгового періоду, 3 % за користування кредитом в межах поточного періоду, процентна ставка фіксована. 29 січня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Єврепейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 29012024, у відповідності до якого ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 29012024 від 29 січня 2024 року, заборгованість [PERSON] за договором № 8895463 становить 68 361, 25 грн., з яких: 17 000 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 49 661, 25 грн. - сума заборгованості по відсоткам, 1 700 грн. - сума заборгованості за комісією. З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 6084956, згідно якого остання одержала позику у сумі 1 800 грн., на умовах повернення, платності та строковості на 80 днів, до 20 листопада 2023 року, зі сплатою основної фіксованої процентної ставки у розмірі 3.00000 % на день. 11 січня 2024 року ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу № 11-01/2024, за яким на користь позивача відступлене право грошової вимоги до боржника [PERSON] , розмір заборгованості якої згідно Витягу з Реєстру боржників № 1 від 11 січня 2024 року становить у загальному розмірі 5 844, 60 грн., з яких: 1 800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 4 044, 60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, 26 вересня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 101361812 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким остання отримала кредит у розмірі 1 000 грн., строком на 105 днів (пільговий період 15днів, поточний період 90 днів), зі сплатою процентів у розмірі 2.00 % за день за користування у межах пільгового періоду, 3.00 % за день застосовується за користування кредитом протягом поточного періоду. Відповідно до укладеного між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу № 26122023 від 26 грудня 2023 року, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою) та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно Витягу з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 26122023 від 26 грудня 2023 року, позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] , розмір заборгованості якої становить 3 650 грн., з яких: 1 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 550 грн. - сума заборгованості за процентами; 100 грн. - сума заборгованості за комісією. Таким чином, з наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що [PERSON] належним чином договірні зобов`язання не виконала, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість за договорами: - за кредитним договором № 8895463 - у загальному розмірі 68 361, 25 грн. з яких: 17 000 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 49 661, 25 грн. - сума заборгованості по відсоткам, 1 700 грн. заборгованість за комісією. - за договором позики № 6084956 - у загальному розмірі 5 844, 60 грн., з яких: 1 800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 4 044 грн. - сума заборгованості за відсотками. - за кредитним договором № 101361812 - у загальному розмірі 3 650 грн., з яких: 1 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 550 грн. - сума заборгованості за процентами, 100 грн - заборгованість за комісією. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] укладено вищезазначені договори, за умовами яких відповідач отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорах. Вказані договори укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільний телефону відповідача. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори № 8895463, № 6084956 та № 101361812 прирівнюються до укладених у письмовій формі. У ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, що у випадку якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ч. 1 ст. 1078 ЦК України закріплено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ч.1, ч.2 ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. З огляду на викладене, дослідивши наявні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем [PERSON] суми заборгованості за кредитними договорами не сплачено, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі. Щодо судових витрат Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 74838 від 23 липня 2024 року. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2 684 грн. 00 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved