Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування в обґрунтування якого вказала, що 18 грудня 2021 мала місце дорожньо-транспортна пригода, де водій [PERSON] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . В результаті ДТП [PERSON] загинув. Цивільно-правова відповідальність водія на момент вчинення ДТП була застрахована у відповідача. 13.01.2023 позивач через свого представника звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Листом від 01.02.2023 відповідач повідомив про необхідність надання вироку суду по кримінальній справі та про необхідність надання інформації для фінансового моніторингу. Листом від 10.02.2023 відповідачу було надіслано заповнені бланки фінмоніторингу. Станом на 01.05.2023 досудове розслідування триває, страхове відшкодування не виплачено, що порушує право позивача на отримання страхового відшкодування у встановлені законом строки. Позивач вважає, що не виплата відповідачем страхового відшкодування у повному обсязі є безпідставною та такою, що грубо порушує права позивача на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Також, правила деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини, а тому АТ «Страхова група «ТАС» зобов`язана виплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну життю в розмірі 260 000, 00 грн. Відповідач, ПАТ «Страхова група «ТАС» до суду направили відзив, відповідно до якого зазначили, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП, яка є підставою позову була застрахована відповідачем згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/1197452. Відповідач вважає, що позивач в порушення с. 33-1 та ст. 35 Закону № 1961-ІV не надав страховику всі документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, також не надав документального підтвердження того, що по справі спірного ДТП завершене провадження та прийняте рішення набрало законної сили. За обставин даної справи, кримінальне розслідування за фактом спірного ДТП ще триває та особу винну у скоєному ДТП не встановлено. Відповідач не відмовляв позивачу у виплаті страхового відшкодування, а лише призупинив строк здійснення виплати страхового відшкодування до отримання документу, який передбачений п. 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», щодо встановлення винної особи, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, відповідач вважає, що звернення позивача до суду є передчасним, оскільки відповідач не відмовляв у виплаті страхового відшкодування, а лише зупинив її до отримання судового рішення по кримінальному провадженню № 120210604200000345. Представник позивача - адвокат Макух А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів та доводів, що викладені в позові та просила їх задовольнити. Відповідач ПАТ «Страхова Група`ТАС» в судові засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали відзив відносно позовних вимог. До суду, представник [PERSON] подавав клопотання про відкладення розгляду справи на період дії військового стану. Щодо клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи суд виходить з наступного. Статтею 211 ЦПК України встановлено строки розгляду справи по суті. Наслідки неявки в судове засідання учасників справи визначено ст. 223 ЦПК України. Зокрема, суд може відкласти розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку. Чинне законодавство України не встановлює процесуальний зв`язок провадження у цивільній справі з правовим режимом воєнного стану. Перебіг воєнних дій може вплинути на можливість розгляду справи лише у випадках, коли відсутні організаційні або технічні можливості для проведення судового засідання, існує небезпека для життя та здоров`я осіб, які беруть участь у розгляді справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є юридичною особою, адресою розташування якої є місто Київ. На даний час активні бойові дії в межах Київської та Житомирської областей не відбуваються. Відповідно до ст. 212 ЦПК України передбачено можливість для учасників справи брати участь у судовому засідані в режимі відео конференції, про що відповідачу суд неодноразово роз`яснював, однак представник відповідача таким правом не скориставсь. Таким чином, підстави для відкладення розгляду даної справи до завершення воєнного стану в Україні відсутні, а тому суд здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд, вислухавши представника позивача, розглянувши заява по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.06.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження 12021060420000345 вбачається, що 18.12.2021 о 08 год. 30 хв. на 01 км. об`їзної дороги а/д «Кошарища-Коростишів`до с. Харитонівка, на відстані 600 м. в напрямку с. Харитонівка на правому узбіччі виявлено труп [PERSON] , [INFO] , мешканця с. Мамрин, Житомирського району Житомирської області, з тілесними ушкодженнями характерними для ДТП , водій автомобіля з місця події зник. Проведеним оперативно-розшуковими заходами було встановлено, що наїзд на пішохода [PERSON] було здійснено автомобілем марки DAIMLER-BENZ, моделі L508D, р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 13.01.2023 [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , через свого представника звернулась до АТ «Страхова компанія «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Як вбачається з повідомлення АТ «СГ «ТАС» від 01.02.2023 № 144 адресованому [PERSON] та ТОВ «ЮК «Відшкодування» відповідачем призупинено розгляд страхового випадку, тому що на даний час не можуть прийняти рішення по справі, оскільки АТ «СГ «ТАС» не має документального підтвердження того, що по справі завершене кримінальне провадження. Також страховику невідомо щодо набрання рішенням у такій справі законної сили. При наданні вироку суду по кримінальній справі, який вступив в законну силу розгляд справи страховиком буде відновлено і буде прийнято відповідне рішення. ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування», що діє в інтересах [PERSON] , яка діє в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] направили до АТ «СГ «ТАС» листа до раніше поданої заяви про виплату страхового відшкодування з додатком, а саме належним чином заповнених бланків фінмоніторингу. Відповідно до довідки Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.09.2022 вбачається, що [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на дитину [PERSON] , [INFO] , з 19.12.2021 по 31.05.2034 за батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 03.10.2023 суд витребував з Слідчого відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області належним чином засвідчені копії: судово-медичної експертизи про причину смерті [PERSON] , копію постанови про закриття кримінального провадження, якщо така приймалась та інформацію про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12021060420000345 від 18.12.2021. До суду надійшло повідомлення Слідчого відділення поліції №2 від 16.10.2023 № 12858/213/-2023 в якому зазначено, що досудове розслідування ще проводиться та 18.12.2021 призначено судово-психологічну експертизу, матеріали кримінального провадження направлені до експертної установи, тому надати належним чином засвідченої копії судово-медичної експертизи про причину смерті [PERSON] немає можливості. Після надходження матеріалів кримінального провадження до ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області суду направлять копію судово-медичної експертизи про причину смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 23.05.2024 (протокольною) повторно направлено ухвалу суду від 03.10.2023 до ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області для виконання. Станом на день розгляду справи, слідче відділення № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області не направило до суду ні копії судово-психологічної експертизи, ні матеріалів кримінального провадження. У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки(пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Відповідно до статті 1187 ЦК України вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 999 ЦК України передбачено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Таким чином обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика. У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 вказаного Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved