Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свою заяву мотивував тим, що він є спадкоємцем на частину спадкового майна після смерті [PERSON] . Спадщину він фактично прийняв, однак на даний час стало відомо про існування земельної частки (паю) в розмірі 3,3728 га яка розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області згідно Державного акту виданого на ім`я [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вказаної земельної ділянки, оскільки неможливо безспірно встановити наявність родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] , як матері з донькою. Крім того, зазначив, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері шляхом сумісного проживання на час відкриття спадщини, користування та розпорядження спадковим майном, однак не оформила свої спадкових прав. Тому, виходячи з наведеного, позивач просив встановити факт родинних відносин, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , та факт фактичного прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка направила до суду письмовий відзив, в якому просила слухати справу в її відсутність, при вирішенні позову поклалась на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони проживали поруч з [PERSON] . ЇЇ донька, [PERSON] , забрала її жити до м. Харкова. В подальшому, донька [PERSON] , призвела матір в с. Гриценкове, де остання була похована. В свою чергу [PERSON] , після смерті матері продала її будинок. Суд, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В суді встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батько [PERSON] , мати [PERSON] , що стверджується архівним витягом. (а.с.11). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] вступила в шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.93-94). [INFO] померла [PERSON] , що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть. (а.с.10). На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ №144999 зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів за р/№2164 [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,3603 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.(а.с.12) Спадкоємицею після смерті стала її донька [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину шляхом розпорядження майном спадкодавці [PERSON] , а саме продала будинок, що підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, [PERSON] належним чином не оформила спадкові права на інше спадкове майно. [PERSON] померла [INFO] , та спадкоємцями після її смерті стали [PERSON] та [PERSON] , що стверджується матеріалами спадкової справи №7/2007 року заведеної після смерті [PERSON] (а.с. 54-82). Позивач, який вважає себе спадкоємцем за законом, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на 4/5 часток земельної ділянки площею 3,3728 га розташованої на території Северинівської сільської ради після смерті двоюрідної тітки [PERSON] , але відповідно до постанови про відмову у видачі спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз`яснено, що неможливо безспірно встановити наявність родинних стосунків між спадкодавцем та спадкоємцями. (а.с.76-77). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з реалізацією права власності. Відповідно до ст. 293\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Факт родинних зв`язків, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] підтверджується: записом акту про народження № 23, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть та про шлюб, свідоцтвом про смерть, показами свідків. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду СРСР від 1 липня 1966 р. N 6 «Про судову практику у справах про спадкування» визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо в цей же строк подав нотаріальному, органу заяву про прийняття спадщини. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття усієї спадщини, в чому б воно не полягало і де б воно не знаходилося. Під фактичним вступом у володіння або управління спадкоємним майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі будь-які дії спадкоємця щодо управління та користування майном, підтримки його в належному стані або сплаті податків, комунальних платежів тощо. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що під час судового розгляду було встановлено факт фактичного прийняття спадщини шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном [PERSON] після смерті [PERSON] , а отже суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] в цій частині задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved