Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Виконкому Саксаганської районної в місті ради та просить суд встановити факт її проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнавши право власності за нею на спадкове майно, домоволодіння та земельної ділянки по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] брата [PERSON] , посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва через пропуск строку подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування вимог зазначено, що із січня 2018 року вона проживала разом з рідним братом [PERSON] по [ADDRESS] у зв`язку з хворою брата та необхідністю постійного догляду за ним. [INFO] брат помер, однак після його смерті вона не зверталась за оформленням спадщини, оскільки вважала, що проживаючи разом з братом, фактично прийняла спадщину після його смерті. Звернувшись у березні 2024 року до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала відмову у зв`язку з пропуском строку для подання заяви. Інших спадкоємців після смерті брата не має, житловий будинок по [ADDRESS] було зареєстровано на праві особистої власності за [PERSON] , тому просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду\~від 09\~липня 2024\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Тімофєєва О.А. на вимогах позову наполягали з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Представник відповідача Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті заяви про розгляд справи за відсутності представника, відзиву на позов, не подав. Представник третьої особи Виконавчого комітету Криворізької міської ради Ольховська А.М. звернулася до з письмовими поясненнями про розгляд справи за участю представника Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка її сусідка, живуть на сусідніх вулицях та вона знає [PERSON] не менше 30 років, як і знає всю їх родину. Позивачка проживала разом з братом [PERSON] по [ADDRESS] із січня 2018 року по дату його смерті в жовтні 2018 року, доглядала за ним, коли він хворів, наразі живе за тією ж адресою одна. Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] суду пояснив, що проживає він по [ADDRESS] , позивачка [PERSON] його сусідка. він добре знав її брата [PERSON] , позивач проживала з ним до дня його смерті, доглядаючи за братом, та живе там і зараз. Допитана в судовому засідання як свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка [PERSON] її сусідка, вона проживає на сусідній вулиці. [PERSON] проживала разом з братом [PERSON] з початку 2018 року до дня його смерті, доглядала за ним. Вислухавши позивача та представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] (а.с. 14,15 копії свідоцтв). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 16). Позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Грабевник О.В. від 08 березня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 11 копія постанови). Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Установлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків та наданою до суду копією довідки квартального уповноваженого від 03.04.2024 та необхідне позивачу для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Відповідно до наданої до суду на виконання вимог ухвали суду інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, державним нотаріусом повідомлено про заведення нею спадкової справи за № 61/2024 після смерті [INFO] [PERSON] . Єдиним спадкоємцем, яка подала заяву про прийняття спадщини, є [PERSON] , відомості про інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутні. Таким чином, ураховуючи надані до суду докази та положення частин 4,5 статті 82 ЦПК України, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] ,\~на час\~відкриття спадщини,\~за адресою: [ADDRESS] . Стосовно вимоги про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування, суд вважає необхідним відмовити за недоведеністю. Так, згідно поданих до суду письмових доказів, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 30 липня 1976 року належало [PERSON] (а.с. 19-20). Земельна ділянка за вказаною адресою на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради від 08.10.1997 за № 452/1 належало на праві власності [PERSON] (а.с. 22). Відомостей про належність за життя [PERSON] домоволодіння та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , матеріали позовної заяви не містять, а згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не\~може ґрунтуватися\~на припущеннях (частини 5, 6 статті 81 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, приймаючи до уваги викладену позицію Верховного Суду, яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України, яка враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог, що не позбавляє права позивачки звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з метою оформлення спадкових прав . Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відсутністю вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат, вони залишаються за позивачем.

Outcome: approved