Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-22 00:00:00

07.11.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що він є власником квартири за адресою [ADDRESS] . 30.05.2024 належну позивачу квартиру було затоплено, факт залиття зафіксовано актом комісії. Актом встановлено, що залиття відбулося через халатне користування сантехнічними обладнаннями власником квартири [ADDRESS] (несправний вентиль холодного вдопостачання підключений до пральної машини. Було залито: кухня стеля гіпсокартон орієнтовно S 4,5 кв.м., підлога плитка орієнтовно S 4,5 кв.м., стіна шпалери орієнтовно S 2 кв.м., коридор стеля гіпсокартон орієнтовно S 3,5 кв.м., стіна шпалери орієнтовно S 2 кв.м., підлога плитка орієнтовно S 3,5 кв.м., вбудовані шафи стеля гіпсокартон орієнтовно S 1,5 кв.м., підлога плитка орієнтовно S 1,5 кв.м., стіна шпалери орієнтовно S 2 кв.м., кімната стеля гіпсокартон орієнтовно S 6 кв.м., підлога ламінат орієнтовно S 46 кв.м., стіна шпалери орієнтовно S 8 кв.м., вбиральня стеля гіпсокартон орієнтовно S 2 кв.м., підлога ламінат орієнтовно S 2 кв.м., стіна плитка орієнтовно S 5 кв.м. У даній квартирі частково пошкоджена електропроводка. Внаслідок залиття було завдано матеріальні збитки шкоду у розмірі 259\~739 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Крім того позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та спричинена винними діями відповідача, на думку позивача йому заподіяно моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача матеріальні збитки 259\~739 грн, моральну шкоду 10\~000 грн та сплачену суму судового збору 2157,91 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. 08.11.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено спрощений розгляд справи. 06.12.2024 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказано, що позовних вимог не визнає, вона є власником квартири [ADDRESS] , квартира розташована на п`ятому поверсі. 30.05.2024, як зазначає позивач, його квартира була затоплена. 03.03.2022 [PERSON] покинула своє місце проживання у зв`язку із повномасштабним вторгненням РФ на території України. На території України введено воєнний стан. Ці прямі негативні наслідки є підставою для звільнення від відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В акті обстеження від 04.06.2024 зазначено, що залиття відбулося внаслідок халатного користування сантехнічним обладнанням власника квартири [ADDRESS] . Позивач звертає увагу, що вона була відсутня у квартирі з березня 2022 року, пральною машиною не користувалася, як і системою холодного водопостачання. На час від`їзду з України система, зокрема вентиль були у справному стані. З офіцфйних повідомлень відомо, що місто Харків є прикордонним містом, яке протягом тривалого часу обсрілюється з різних видів озброєння, в радіусі одного км від адреси будинку нанесено безліч авіаційних бомбових ударів, їх район найбільше ніж усі райони зазнали руйнувань, як і будинок та будинки, що розташовані поруч. Несправність вентиля було викликано ракетними обстрілами біля будинку, наприклад [ADDRESS] , у їх будинку повилітали вікна на сходових майданчиках, будинок ходив ходуном та вентиль розгерметизувався від повітряних струсів. Вона, як власник, була з поважних причин відсутня за місцем реєстрації. Зі сторони відповідача відсутня вина, а також причинно- наслідковий зв`язок між її діями та негативними наслідками, які настали залиття. Позивачем у якості доказу надано акт обстеження та звіт, який складається з титульного листа та висновку про вартість майна. Даний звіт не може бути належним доказом, бо не містить відомостей про здійснення візуально= інструментального обстеження, необхідні обміри пошкодженого приміщення для визначення площ стін, стель, на яких необхідно виконати ремонтні роботи, демонтаж\\монтаж, яких необхідно буде виконати. У зв`язку з чим просила відмовити у задоволені позову. 12.12.2024 позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідач визнає факт наявності у її власності квартири, з якої згідно з висновками, викладеними в Акті комісії дільниці № 6 КП "ЖИЛКОМСЕРВІС" від 04.06.2024, сталось залиття; визнає факт сусідства з квартирою позивача та її розташування на 2 поверхи нижче від власної квартири, з якої сталось залиття; не заперечує та не оспорює факт залиття, яке мало місце 30.05.2024; не заперечує та не оспорює факт завдання позивачу шкоди від залиття квартири. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідачів підтверджується актом залиття від 04 квітня 2016 року. Разом з цим вину у завданні шкоди позивачу відповідачами не спростовано. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Відповідачем не надано доказів пошкодження будинку в якому розташовані квартири Позивача та Відповідача в результаті російської агресії, а також не надано належних та допустимих доказів не проживання у квартирі в момент коли сталось залиття. Більше того, навіть якщо припустити, що твердження Відповідача є правдою, то навіть за таких умов Відповідач не може бути звільнений від відповідальності за завдання шкоди, оскільки в будь-якому випадку Відповідач зобов`язаний утримувати належне їй майно в належному стану та стежити за справністю комунікацій у квартирі. Навпаки, стверджуючи про наявність військової агресії РФ та обстріли міста Харкова, відповідач, навпаки, має бути ще більш обачливим та врахувати можливі наслідки, більш ретельно та частіше контролювати можливі несправності обладнання в квартирі, знаючи про підвищений ризик їх виникнення порівняно зі звичайними умовами експлуатації. Натомість, відповідач не проявила належної обачності, чим допустила завдання шкоди позивачу. Щодо заперечень Відповідача з приводу наданого Позивачем звіту про оцінку завданої шкоди: з цього приводу зазначає, що заперечення відповідача з цього приводу фактично зводяться до концепції «негативного доказу. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити, з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві, наголосила, що звіт про оцінку майнових збитків не є належним доказом, а також звернула увагу, що залиття відбулося внаслідок ракетно- бомбових ударів, а не внаслідок її дій. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Як вказує позивач та не спростовує відповідач, квартиру [PERSON] було залито 30.05.2024. Комісією КП «Жилкомсервіс» дільниці №6 04.06.2024 складено акт обстеження, у якому зафіксовано, що проведено обстеження квартири [ADDRESS] . Житловий будинок 1959 року побудови, п`ятиповерховий, чотири під`їзди, покрівля шиферна, обладнаний системами електропостачання, газопостачання, центрального опалення, холодного водопостачання та водовідведення. Комісійним обстеженням встановлено, що 30.05.2024 відбулося залиття кв. [ADDRESS] . Було залито: кухня стеля гіпсокартон орієнтовно S 4,5 кв.м., підлога плитка орієнтовно S 4,5 кв.м., стіна шпалери орієнтовно S 2 кв.м., коридор стеля гіпсокартон орієнтовно S 3,5 кв.м., стіна шпалери орієнтовно S 2 кв.м., підлога плитка орієнтовно S 3,5 кв.м., вбудовані шафи стеля гіпсокартон орієнтовно S 1,5 кв.м., підлога плитка орієнтовно S 1,5 кв.м., стіна шпалери орієнтовно S 2 кв.м., кімната стеля гіпсокартон орієнтовно S 6 кв.м., підлога ламінат орієнтовно S 46 кв.м., стіна шпалери орієнтовно S 8 кв.м., вбиральня стеля гіпсокартон орієнтовно S 2 кв.м., підлога ламінат орієнтовно S 2 кв.м., стіна плитка орієнтовно S 5 кв.м. У даній квартирі частково пошкоджена електропроводка. Причина залиття халатне користування сантехнічним обладнанням власником квартири [ADDRESS] . Несправний вентиль холодного водопостачання, підключений до пральної машини. Акт підписано членами комісі: начальником дільниці №6 КП «Жилкомсервіс» Винник В.К., інженером дільниці №6 КП «Жилкомсервіс» Без`язичною Д.О., начальником дільниці Шевченківського району по ТО ВБМ комплекс «Харківводовідведення» Кікнадзе С.Т. Тобто, комісією визначено, що залиття квартири позивача сталося з вини власника квартири [ADDRESS] . У судовому засідання відповідач [PERSON] зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] , аналогічне твердження відповідач вказала у відзиві на позов. За правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У суду не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності того, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З метою визначення розміру шкоди та вартості ремонтних робіт позивач звернувся до СОД ФОП [PERSON] , яка склала звіт про незалежну оцінку ринкової вартості прямих збитків, спричинених квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS] з метою визначення розміру відшкодування. З вказаного звіту вбачається, що суб`єкт оціночної діяльності ФОП [PERSON] , яка діє на підставі сертифікату Фонду Державного майна України від 12.04.2023 №241/2023 та договору №08-240716-001 від 16.07.2024 з громадянином [PERSON] , який є власником об`єкта оцінки на підставі договору купівлі- продажу, робить наступний висновок: ринкова вартість прямих збитків, спричинених квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS] , розрахованих з метою визначення суми відшкодування із використанням витратного методичного підходу складає (з округленням до цілих) 259739 грн. Для цілей даної оцінки вартість майна визначалася в форматі, що включає сплату податку додану вартість. Дата оцінки станом на 30.05.2024. Звіт підписано суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] . Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої\~статті 11 ЦК України). Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша\~статті 1166 ЦК України). У частині першій\~статті 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У частинах першій, другій\~статті 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження № 61-15575св20), від 19 лютого 2020 року у справі № 369/8038/17 (провадження № 61-1857св19). Причиною залиття квартири [ADDRESS] є халатне користування сантехнічним обладнанням власником квартири [ADDRESS] несправний вентиль холодного водопостачання, підключений до пральної машини, що підтверджено актом обстеження. Згідно правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). Наданий позивачем акт обстеження відповідає вимогам до акту, які передбачені вказаними Правилами. Отже, вину у заданій позивачу шкоді відповідачем не спростовано. Разом з тим вирішуючи питання про суму матеріальних збитків суд виходить з наступного. На підтвердження матеріальних збитків позивачем надано звіт про незалежну оцінку ринкової вартості прямих збитків, спричинених квартирі, який складено СОД ФОП [PERSON] . Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України». Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Згідно з ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону. Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України»). Ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» передбачено, що замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440 затверджено Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (далі - Стандарт). Відповідно до пункту 1 Стандарту є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Згідно з пунктом 56 Національного стандарту №1, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Суд приходить до висновку, що Звіт про незалежну оцінку, який надано позивачем на підтвердження матеріальних збитків, не може бути прийнято судом як належний та допустимий доказ, оскільки, звіт не містить опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату завершення складення звіту, висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; переліку нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. Фактично вказаний звіт містить тільки суму. Доказом завдання матеріальних збитків міг би бути висновок експерта, який складений відповідною експертною установою. Проте, стороною позивача не заявлено клопотання про призначення експертизи, а суд не може збирати докази за власною ініціативою, адже обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Таким чином, позивачем [PERSON] не доведено саме розмір завданої шкоди, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків у розмірі 259\~739 грн не підлягають задоволенню. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди. Суд вважає, що оскільки факт залиття квартири [PERSON] доведено актом обстеження та не спростовано відповідачем, з [PERSON] на користь [PERSON] , підлягає стягненню моральна шкода. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди суд виходить з наступного. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування 10\~000 грн. В результаті винних дій відповідача позивачу була завдана моральна шкода, що полягала у пригніченості, прикрості, апатії, пов`язаної з тим, що квартира пошкоджена, необхідне проведення значних та дорогих ремонтних робіт, доведеться суттєвим чином змінити свій спосіб життя та невизначений термін Ступінь моральних страждань індивідуальна, в індивідуальному сприйнятті події і полягає специфіка моральних страждань. Відповідно\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із нищенням чи пошкодженням її майна. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що: «виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц). \~ У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №210/5258/16-ц зазначено, що суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій\~статті 23 ЦК України\~критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач. \~У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31 березня 1995 року\~з подальшими змінами, передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. \~ \~ \~ \~Приймаючи до уваги доведений факт залиття квартири позивача відповідачем, який підтверджуються належними доказами, що свідчить про нанесення моральних страждань\~ позивачу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що враховуючи характер завданої шкоди, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивачів, наявність та тривалість вимушених змін у їх житті, приймаючи до уваги, що відповідач не відшкодувала витрати, завдані залиттям квартири, чим також заподіяла моральні страждання, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає достатнім і необхідним стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 10\~000 грн на користь позивача. Що стосується посилань відповідача, що вина у залитті квартири не її, а спричинена ракетно- бомбовими ударами, суд критично відносить до вказаних посилань, оскільки [PERSON] є власником майна, а відповідно до ч. 4 ст. 319, 322, 323 ЦК України - власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Окрім того, доказів того, що саме ракетно- бомбові удари перебувають у причинно- наслідковому зв`язку з пошкодженням сантехнічного обладнання у квартирі [PERSON] , позивачем не надано. За правилами\~ч.1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. При зверненні до суду позивачами сплачено судовий збір у розмірі 2157,91 грн, які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів, пропорційно до задоволених вимог. Позов задоволено на 3,7%, отже, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 79,8 грн (2157,91 грн*3,7%) На підставі викладеного,

Outcome: partial