Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

11 листопада 2024 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, що здана до відправки через поштове відділення 08 листопада 2024 року. В позовній заяві вказує, що з 30 жовтня 2024 року її батьки, [PERSON] та [PERSON] , перебували у шлюбі, який 03 березня 2021 року розірвано за рішенням суду. Повідомляє, що з 03 листопада 2021 року з [PERSON] стягувалися аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей, в тому числі і на її утримання, до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] досягла повноліття та продовжує навчання у коледжі на денній формі навчання із терміном навчання до 30 червня 2026 року. Стверджує, що, хоч навчання проходить за державним замовленням, однак, у неї наявні витрати на проїзд з дому до місце навчання (м. Новодністровськ - м.Вижниця), на проживання та харчування. У зв`язку із відсутністю у неї самостійного доходу матеріальну допомогу на даний час надає лише мати, в якої на утриманні також перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, а тому коштів матері недостатньо для забезпечення потреб усіх дітей. Вважає, що\~ відповідач є особою працездатного віку, має регулярний офіційний дохід, оскільки працює провідним інженером дільниці ІТ ЦТАЗЗ в ПрАТ «Укргідроенерго» філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС», а відтак має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, проте добровільно такої допомоги не надає. Враховуючи вищенаведене, просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 08 листопада 2024 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 13.11.2024р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, зобов`язано Головне управління ДПС у Чернівецькій області надати до 01 грудня 2024р. довідку про доходи [PERSON] за 2024р., призначено судове засідання на 04 грудня 2024р. об 11 год. 00 хв., яке відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача на 17 грудня 2024 року о 10 год. 00 хв. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи за адресою місця своєї реєстрації [ADDRESS] , яка вказана в позовній заяві. При цьому, в суд повернувся поштовий конверт із судовою повісткою на друге судове засідання у зв`язку із\~ відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 36-37). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, враховуючи відсутність повідомлень від позивача щодо зміни місця свого проживання та надіслання судової повістки на раніше вказану адресу місця проживання, яка згідно витягу з реєстру територіальної громади №2024/013235000 від 01.11.2024р. (а.с. 4) є зареєстрованим місцем проживання позивача, остання вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. При цьому, від позивача [PERSON] надійшла заява від 20.11.2024р. про розгляд справи без її участі; не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 22). Відповідач [PERSON] , отримавши 14 листопада 2024 року копію позовної заяви та доданих до неї документів разом із копією ухвали суду від 13.11.2024р. про відкриття провадження, що підтверджується розпискою (а.с. 19), правом на надання відзиву на позов у строк встановлений судом не скористався та в судове засідання 04 грудня 2024 року не з`явився, у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено. Надалі, [PERSON] в судове засідання 12 грудня 2024 року також не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавав. При цьому, в суд повернувся поштовий конверт із повісткою про виклик на друге судове засідання у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 40-41). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, відповіддю № 898826 від 12.11.2023р. з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 13), у зв`язку з чим в суд повернувся конверт із викликом на судове засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений\~ про дату, час та місце судового засідання належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи за адресою місця своєї реєстрації [ADDRESS] , яка вказана в позовній заяві. При цьому, в суд повернувся поштовий конверт із судовою повісткою на друге судове засідання у зв`язку із\~ відсутністю адресата за вказаною адресою (а.с. 38-39). Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, враховуючи відсутність повідомлень від третьої особи щодо зміни місця свого проживання та надіслання судової повістки на адресу місця проживання, яка згідно витягу з реєстру територіальної громади №2024/012431073 від 15.10.2024р. (а.с. 27) є зареєстрованим місцем проживання третьої особи, остання вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. При цьому, від третьої особи [PERSON] надійшла заява від 26.11.2024р. про розгляд справи без її участі; позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі (а.с. 25). Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. Враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, суд відповідно до ст.ст. 223, 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що [INFO] народилася\~ [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.09.2006р. виконавчим комітетом Новодністровської міської ради (а.с. 9). Учасники справи зареєстровані за однією адресою [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №2024/013235000 від 01.11.2024р. та №2024/012431073 від 15.10.2024р., відповіддю № 898826 від 12.11.2023р. з Єдиного державного демографічного реєстру та відміткою у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 23.05.1996р.у Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 4, 6-7, 13, 27) На даний час позивач [PERSON] є студенткою ІІІ курсу Вижницького фахового коледжу мистецтва та дизайну імені Василя Шкрібляка, який розташований у м. Вижниця, Чернівецької області, навчається за спеціальністю 022 Дизайн на денній формі навчання за державним замовленням із терміном навчання 01 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року, що підтверджується довідкою № 377 від 15.10.2024р. за підписом директора коледжу Гаврилюка Р. (а.с. 10). Як повідомляє позивач, після досягнення повноліття аліменти на її утримання не стягуються та батько сплачує такі лише на утримання двох інших неповнолітніх дітей. При цьому, єдиним доходом [PERSON] є стипендія в розмірі 1510, 00 грн., що підтверджується відповіддю №969735 від 17.12.2024р. з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи (а.с. 42). Із відповіді на запит ГУ ДПС у Чернівецькій області від 21.11.2024р. № 2413-2024-0001024 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, за період з 01.01.2024р. по\~ 30.09.2024р. та відповіді №969746 від 17.12.2024р. з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи вбачається, що [PERSON] працевлаштований філія «Дирекції з будівництва Дністровської ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго» та щомісячно отримує заробітну плату, зокрема, за період з 01.01.2024р. по\~ 30.09.2024р. сума виплаченої заробітної плати становить 426096, 87 грн. (а.с. 28-33, 43-44). Третя особа [PERSON] також працевлаштована працює в КП «Телерадіокомпанія «На своїй хвилі», де щомісячно отримує заробітну плату, зокрема, за період з 01.01.2024р. по\~ 30.09.2024р. сума виплаченої заробітної плати становить 279606, 27 грн., а також щомісячно отримує аліменти на дітей, що підтверджується відповіддю №969745 від 17.12.2024р. з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих само зайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи (а.с. 445-46). Інших відомостей про доходи чи витрати учасників справи суду не надано. При цьому, відповідач не надав суду жодних доказів відсутності можливості надавати матеріальну допомогу доньці, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, та не спростував твердження позивача про свій стан здоров`я та про матеріальне становище. У ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У постанові Верховний Суд від 17.04.2019р. по справі № 644/3610/16-ц зазначено, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на зазначене, беручи до уваги, що повнолітня [PERSON] , яка не досягла 23 років, продовжує навчання в коледжі на денній формі навчання і не має можливості працювати та отримувати самостійний дохід, суд вважає останню такою, що потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідно до ст.ст. 182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням наступних обставин: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено також, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки обов`язок брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, належить обом батькам, зважаючи, що на даний час добровільно допомогу повнолітній доньці надає лише мати, суд вважає, що відповідач [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] з дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. При визначенні розміру частки від заробітку (доходу) платника аліментів, яка підлягає стягненню, за відсутності заперечень відповідача щодо наявності у нього можливості надавати допомогу повнолітній доньці, суд враховує інформацію про працевлаштування останнього та наявність офіційного доходу, сплату ним аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, а також зважає на інформацію про доходи позивача та наявністю у неї іншої особи матері, яка добровільно надає їй матеріальну допомогу, бере до уваги, що позивач навчається за державним замовленням. Таким чином, виходячи з розміру доходу учасників справи та розміру прожиткового мінімуму, а також розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, що продовжує навчання, і з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому його прав, суд вважає, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] в розмірі 1/5 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Суд зауважує, що аліменти на дитину, яка продовжує навчання, мають на меті забезпечити належні умови для продовження нею навчання, а позивач не навела достатніх аргументів та не надала доказів про необхідність стягнення із відповідача аліментів у заявленому нею розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено судом частково, то на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 968, 96 грн.\~ (1211,20 * 1/5 : 1/4), а в іншій частині покласти на рахунок держави. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved