Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між ним, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 27.08.1997 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1017. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.08.1997 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 1017. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Позивач вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося з причини відсутності взаєморозуміння на ґрунті побутових та життєвих стосунків, які були пов`язані з різними поглядами на сімейне життя, в результаті чого між подружжям виникали конфлікти. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, протягом останніх років не спілкуються. Зазначив, що питання про розірвання шлюбу вирішено остаточно, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 30.10.2024 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Відповідачці запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Сторони у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просив розглядати справу за його відсутності. Позов підтримав, просив задовольнити. Просив не надавати термін для примирення, оскільки сторони тривалий час проживають окремо, не спілкуються, спільних дітей не мають, місцезнаходження відповідачки позивачу невідоме. Просив розірвати шлюб. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, як шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання, так і шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі «Судова влада України» відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, за приписами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Отже, відповідачка у розумінні ст.ст. 128, 131 ЦПК України є належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, як шляхом надіслання судових повісток за останнім відомим місцем проживання, так і оголошенням, розміщеним на сайті «Судова влада». Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 серпня 1997 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1017, що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно від 10.05.2024 (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тобто, сім`я існує формально. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Відомості, які б спростовували твердження позивача, до суду не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, від шлюбу спільних дітей не мають, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Беручи до уваги, що згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved