Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1 Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.11.2022 між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №104157917, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 10000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом у термін, встановлений Договором. 28.04.2023 року між ТзОВ «МІЛОАН» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №96-МЛ, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №104157917 від 09.11.2022. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 31610 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також сплачений судовий збір. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 13.11.2024 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що подав відповідну заяву. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повність, просить їх задоволити. Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 26.11.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подав, заяв та клопотань до суду не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За вказаних обставин, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 09.11.2022 року між ТзОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №104157917, відповідно до умов якого Товариство зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 10000 грн. строком на 105 днів, термін повернення кредиту 22.02.2023. Комісія за надання кредиту складає 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00% від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.2 Договору, проценти протягом пільгового періоду становлять 2250 грн., які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Проценти протягом поточного періоду становлять 27000 грн., які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до положень п. 2.3.1. договору передбачена пролонгація договору (а.с.7-12). Відповідно графіку платежів за Договором про споживчий кредит №104157917 від 09.11.2022 відповідач повинен був здійснити повне погашення кредиту 22.02.2023 року в сумі 40250,00 грн., яка включає в себе суму виданого кредиту 10000 грн., проценти за користування кредитом в сумі 29250 грн. та комісію за надання кредиту в сумі 1000 грн. (а.с.13). Підтвердженням добровільного укладення [PERSON] кредитного договору є Анкета-заява позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідача. (а.с.16). Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.14). ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за Договором про споживчий кредит виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням №53975030 від 09.11.2024 (а.с.17). Згідно Відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №104157917, наданого первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 10000 грн., 24.11.2022, 09.12.2022 та 26.12.2022 провів сплату комісії за пролонгацію. Крім того, за період з 09.11.2022 по 08.04.2023, [PERSON] провів сплату процентів по кредиту в загальному розмірі 3000 грн. та погашення тіла кредиту в розмірі 3000 грн., а ТОВ «Мілоан» проводив щоденне нарахування процентів за користування кредитними коштами (а.с.18-19). Також, судом встановлено, що 28.04.2023 між ТзОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №96-МЛ/Т, відповідно до якого ТзОВ «МІЛОАН» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.21-25). На виконання умов вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «МІЛОАН» грошові кошти в сумі 583317,30 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №71215 від 28.04.2023 (а.с.27). Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 28.04.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу (а.с.26). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 28.04.2023 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 31610 грн., з яких: 7 000 грн. - залишок по тілу кредиту; 23610 - залишок по відсотках та 1000 - залишок по комісії (а.с.28). З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога про заміну кредитодавця та про погашення кредитної заборгованості (а.с.30). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 09.11.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору про споживчий кредит №104157917. [PERSON] , будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Кредитний договір було укладено в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Суми, які підлягають стягненню, повністю відповідають умовам Договору про споживчий кредит та строку його дії, з урахуванням здійснених відповідачем пролонгацій кредиту, у відомостях про щоденні нарахування та погашення відображуються всі факти виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дат та сум платежів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Тому, позов суд задовольняє. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved