Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

АТ «КБ «Глобус» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 22052,25 грн. заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 січня 2019 року між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до договору банком відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб - клієнтів ПАТ «КБ «Глобус»\~ та встановлено ліміт дозволеного овердрафту з урахуванням змін, внесених згідно з положеннями договору, на таких умовах: сума ліміту овердрафту - 10000,00 грн., строк дії ліміту овердрафту - 12 місяців (з 14 січня 2019 року по 14 січня 2020 року), фіксована процентна ставка - 42%. Заявою-анкетою передбачено, що після закінчення строку дії дозволенного овердрафту, визначеного в даній заяві-анкеті, банк може продовжити дію дозволеного овердрафту на кожні наступні 12 місяців на умовах, визначених договором. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01 березня 2024 року утворилась заборгованість в розмірі 22052,25 грн., з яких: 9938,34 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 12113,91 грн. - прострочена заборгованість за процентами. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 24 вересня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. В наданій суду заяві представник позивача Мала В.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розгляд справи проводити без її участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, клопотання від нього про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо позовних вимог до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, неявкою його в судове засідання без поважних причин та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання учасники справи не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, наявні докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань. На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» 28 грудня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» змінило своє найменування на Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» та виступає правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «КБ «Глобус», яке в свою чергу є правонаступником відкритого акціонерного товариства «КБ «Глобус», зареєстрованого Національним банком України 29 листопада 2007 року за № 320. Між ПАТ «КБ «Глобус», правонаступником якого є АТ «КБ «Глобус», та [PERSON] було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки (далі - договір) від 14 січня 2019 року шляхом подачі відповідачем заяви-анкети № 16/371 на приєднання до вказаного договору (а.с. 5-13). Відповідно до умов договору банком було відкрито позичальнику картковий рахунок № [NUMBER] /UAN за програмою кредитування овердрафт «Запасочка» для фізичних осіб - клієнтів ПАТ «КБ «Глобус» та встановлено ліміт дозволеного овердрафту у сумі 10000,00 грн., зі строком дії ліміту овердрафту 12 місяців (з 14 cічня 2019 року по 14 січня 2020 року) та з процентною ставкою у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) 42%. Водночас позивач надав суду затверджений рішенням Тарифного комітету ПАТ «КБ «Глобус» за протоколом № 09 від 21 лютого 2018 року тарифний план «ЗАПАСОЧКА» (а.с. 19-20). Окрім того, позивач надав суду затверджений рішенням Тарифного комітету ПАТ «КБ «Глобус» за протоколом № 14 від 15 квітня 2019 року тарифний план «ЗАПАСОЧКА» (а.с. 21-22). \~ \~ \~ \~Як вбачається з виписки за договором 2625/57395/667/UAN за період з 14 січня 2019 року по 01 березня 2024 року [PERSON] активно користувався коштами овердрафту (а.с. 29-31). Із розрахунку заборгованості по позичальнику [PERSON] за кредитним договором (2625/57395/667/UAN) та заявою-анкетою № 16/371 від 14 січня 2019 року станом на 01 березня 2024 року заборгованість за кредитним договором становить 22052,25 грн., з яких заборгованість за кредитом 9938,34 грн., заборгованість по процентам 12113,91 грн. (а.с. 28). 07 листопада 2023 року за № 1-3889 АТ «КБ «Глобус» направило [PERSON] вимогу про погашення заборгованості в сумі 22052,25 грн. (а.с. 17). За змістом ст.ст.\~626,\~628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями\~525\~та\~526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 599 ЦК України\~передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За змістом ст.ст.\~ 610, \~612\~ЦК України \~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, кредит та проценти за користування кредитом у визначений договором строк не повернув, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у зазначеному вище розмірі. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості розміром 22052,25 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 6000,00 грн. за надання правничої допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2\~ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~ ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2024 року між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Прохоренком В.П. укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 010224, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався здійснити представництво та надати професійну правничу (правову) допомогу клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором (а.с. 25). Згідно з актом № 16/371 прийому передачі послуг за договором № 010224 про надання професійної правничої (правої) допомоги від 01 лютого 2024 року, що підписаний сторонами договору, адвокатом наведено перелік виконаних робіт з урахуванням витраченого часу на суму 6000,00 грн., які оплачено відповідно до платіжної інструкції № 16874 від 09 вересня 2024 року (а.с. 35-36). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved