Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича № 71017 від 09.10.2020 року, яким стягнуто з неї на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» суму боргу у розмірі 20 447,50 грн. В обґрунтування позову зазначає, що вищевказаний виконавчий напис було вчинено відносно неї, як боржника на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» про стягнення боргу у сумі 20 447,50 грн., що виник на підставі укладеного між позивачкою та відповідачем кредитного договору. На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 11.11.2020 року відкрито виконавче провадження № 63577299. Вважає, що приватним нотаріусом не встановлена безспірність заборгованості, посилання на заборгованість в сумі 20 447,50 грн. не підтверджена. Крім того вважає, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням процедури, передбаченої вимогами ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, одночасно з позовом подала клопотання у відповідності до якого, просить суд розглядати справу без її участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач та його представник, належним чином, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, має електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав, викликався до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору та їх представники належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, пояснень щодо позову не подали, викликались до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверти повернулись до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. 14.11.2019 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та [PERSON] був укладений договір № 613293827, предметом якого є надання позичальнику кредиту на суму 8 250,00 грн. строком на 30 днів (а.с. 9-11). Згідно з графіком платежів, термін платежу складає 14.12.2019 року, нарахований процент 4 207, 50 гривень, до сплати 12 457, 50 грн. (а.с. 12). Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитним договором № 613293827 від 14.11.2019 року є ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (а.с. 14). Правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» кредитним договором № 613293827 від 14.11.2019 року є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05.08.2020 року (а.с. 14). 09.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис про стягнення з боржниці [PERSON] заборгованості у розмірі 20 447,50 грн. за кредитним договором № 613293827 від 14.11.2019 року, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (код ЄДРПОУ 38569246). Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.08.2020 року по 05.08.2020 року (а.с. 14). Вказаний виконавчий напис зареєстрований за реєстрі за №71017, строк пред`явлення до виконання - 3 роки. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» подана заява приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису № 71017 від 09.10.2020 року про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості в розмірі 20 447,50 грн. (а.с. 8). У відповідності до постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівни від 11.11.2020 року на підставі виконавчого напису №71017 від 09.10.2020 року відкрито виконавче провадження №63577299 (а.с. 6). У вказаному виконавчому провадженні боржником є [PERSON] , стягувачем - ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 613293827 від 05.08.2020 року на ім`я [PERSON] , сума заборгованості складає 19 247,50 грн. (а.с. 13). Звертаючись до суду позивач посилається на те, що виконавчий напис приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено безпідставно, в порушення передбаченої законодавством процедури видачі виконавчого напису, оскільки нотаріус не пересвідчився в тому, що сума заборгованості не є безспірною, а наданий йому стягувачем кредитний договір, який був укладений з позивальником - відповідачем по справі, не був посвідчений нотаріально. У статті 87 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, передбачений Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою Цивільним кодексом України. Таким чином, загальний строк для такого звернення становить три роки незалежно від суб`єктного складу сторін правовідносин, а якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи № 916/3006/17. З оспорюваного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що сума заборгованості позивачки, як боржника, визначена за період за період з 05.08.2020 року по 05.08.2020 року, не зважаючи на те, що кредитний договір з позивачем укладено 14.11.2019 року. 22.02.2017 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в наступній частині: "Пункт 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Київський апеляційний адміністративний суд при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 16.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. У постанові Верховного Суду від 29.01.2019 року № 910/13233/17 зазначається, що у зв`язку з визнанням судом нечинною постанови Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Встановлені судом обставини у цій справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис № 71017, був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 09.10.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання". При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказано, що "оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса". Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі N 826/20084/14. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: "Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів № 779 та № 780 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню". Аналогічні правові висновки підтримувалися Верховним Судом в подальшому, зокрема в постанові від 18 січня 2023 року в справі N 274/2478/18 (провадження N 61-6636св21). Як вбачається з оскарженого виконавчого напису, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., вчиняючи виконавчий напис, керувався скасованим на той час пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, який втратив чинність на час вчинення виконавчого напису згідно вищевказаного рішення суду. В матеріалах справи відсутні докази того, що кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому вказані обставини є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст. 133 ЦПК України). Отже, позивачка відповідно до вимог Закону України "Про захист прав споживачів" звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з цим позовом. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 1 073,60 грн. судового збору за подання позову до суду.

Outcome: approved