Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визначити йому такий порядок участі батька, [PERSON] , у вихованні дитини, [PERSON] , [INFO] : - тричі на тиждень (у вівторок та четвер з 13.00 до 21.00, у неділю з 9.00 до 21.00) без присутності матері; необмежене спілкування за допомогою сучасних засобів зв?язку - (Вайбер, Скайп, Вотсапп тощо). Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 02.10.2010 року він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 25.12.2015 року по справі № 313/1360/15-ц з нього було стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання доньки та до досягнення нею повноліття. Аліменти він сплачує регулярно. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 30.08.2016 року по справі №313/1003/16-ц шлюб між ними було розірвано. Відповідачка у цей час вже проживала з іншим чоловіком і просила не турбувати доньку своїми відвідуваннями, бо вона знає іншого батька і має з ним добрі стосунки. 10.04.2017 року відповідачка придбала власне житло, квартиру за адресою: [ADDRESS] , самостійно змінила місце проживання своє і доньки, про що його не попередила. На даний час відповідачка уникає спілкування з ним, не дозволяє доньці спілкуватись з позивачем, на телефонні дзвінки не відповідає. Вважає, що відповідачка чинить перешкоди для зустрічей йому з дитиною, через що він змушений звернутись до суду з вказаним позовом, оскільки вирішити вказане питання в добровільному порядку відповідачка відмовляється. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позові, просив задовольнити. Також зазначила, що не наполягає на стягненні з відповідача судового збору та витрат на правову допомогу. В судовому засіданні відповідачка та її представник проти позовних вимог заперечували, зазначили, що спір взагалі відсутній. Мати ніколи не чинила опір у спілкуванні батька з дитиною, донька є інвалідом та їй самій важко займатись її вихованням, вважають, що не вирішення питання про участь позивачів у вихованні дитини органом опіки та піклування свідчить про передчасність звернення до суду. Після зазначення представником позивача про те, що вони не наполягають на стягненні з відповідача судового збору та витрат на правову допомогу, зазначили, що не заперечують проти зустрічей батька з дитиною в присутності матері у спосіб, зазначений у висновку органу опіки. Представник третьої особи районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, як органу опіки і піклування в судовому засіданні пояснила, що підстав для заперечень проти позовних вимог в них немає, просять вирішити справу на підставі наданого висновку. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою судді від 01.08.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2023 року провадження по зазначеній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 року провадження у справі поновлено зі стадії судового розгляду (підготовчого провадження). Ухвалою суду від 30.04.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 02.10.2010 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції , актовий запис №300. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 25.12.2015 року по справі № 313/1360/15-ц з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки та до досягнення нею повноліття. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 30.08.2016 року по справі №313/1003/16-ц шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до акту обстеження умов проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складеного комісією служби у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району встановлено, що житло розміщено на 2 поверсі, 4 поверхового будинку, складається з 2 кімнат: коридору, кухні, сумісного санвузлу. Умови проживання задовільні, в кімнатах чисто. Для дитини є окрема кімната, двоспальний диван, письмовий стіл, шафа для одягу, стільці два шт., крісло, дитячий електромобіль. Відповідно до акту обстеження умов проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складеного комісією служби у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району встановлено, що житло розміщено на 8 поверсі, 10 поверхового будинку, складається з 2 кімнат: коридору, кухні, окремо ванна кімната та туалет. Умови проживання добрі, наявний сучасний ремонт. Для дитини є окрема кімната, місце для сну, письмовий стіл, одяг, взуття, гігієна, харчування дотримується режиму. Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 08.10.2024 року №2258/01-37/19.04 складено висновок, відповідно до якого вважає за доцільне встановити [PERSON] , [INFO] , побачення з дитиною - [PERSON] , [INFO] , наступним чином; тричі на місяць протягом трьох годин (день, час та місце зустрічей за домовленістю між батьками), або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками. Побачення проводити в присутності матері з урахуванням зайнятості дитини, стану здоров`я та бажання. V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Виходячи з положень ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно вимог ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування на перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до\~ст.ст.\~18,\~27\~Конвенції про\~права дитини,\~ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім того, ч. 3 ст. 9 Конвенції проголошує правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Натомість Конвенція про права дитини є міжнародним договором і саме її норми застосовуються в даному випадку судом, як частина національного законодавства. При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці керується саме вищезгаданими приписами Конвенції та покладає в основу своїх рішень принцип дотримання "якнайкращих інтересів дитини". Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Виходячи з аналізу вказаної норми звернення особи до органу опіки та піклування по захист своїх сімейних прав є правом такої особи, а не обов`язком. Відповідний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 686/667/17. Отже, доводи, які містяться у відзиві та обґрунтування представника відповідачки про те, що звернення позивачів до суду є передчасним, оскільки відсутнє попереднє вирішення спірного питання органом опіки та піклування, не заслуговують на увагу. Таким чином, на підставі викладеного, суд в більшій мірі погоджується з висновком, наданим органом опіки та піклування та вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині встановлення позивачу [PERSON] систематичних побачень з донькою [PERSON] , що відповідатиме інтересам дитини, її віку, враховуючи стан її здоров`я, як психологічний так і фізичний, вважає необхідним встановити дні побачень позивачу для спілкування та виховання доньки шляхом надання систематичних побачень з дитиною щотижня протягом трьох годин (день, час та місце зустрічей за домовленістю між батьками) або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками, в присутності матері з урахуванням її зайнятості, стану здоров`я дитини, а також необмежене спілкування батька з донькою за допомогою сучасних засобів зв`язку (вайбер, скап, вотсапп тощо). На підставі викладеного та

Outcome: partial