Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] , Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради, Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області як орган опіки та піклування про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини, в якому просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , без письмової згоди батька [PERSON] . 1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач [PERSON] перебувала у шлюбі із відповідачем - [PERSON] , який 26 вересня 2012 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду у справі №1505/2983/2012 було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин, позивач разом з сином переїхала на постійне місце проживання та місце своєї реєстрації в [ADDRESS] . У подальшому Відповідач не брав участі ні у вихованні, ні в матеріальному утриманні дитини, про що свідчить розрахунок заборгованості по аліментам ВП [NUMBER], виданого Білгород-Дністровським відділом державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області 31.10.2023 року. Бажаючи зареєструвати дитину за фактичним місцем її проживання, [PERSON] 09.11.2023 року звернулася до Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради з заявою про реєстрацію (перебування) місця проживання її дитини за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем реєстрації позивача, але у реєстрації сина їй було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері посиланням на п.п. 3, п.87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07 лютого 2022 року. Даний факт підтверджується копією заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) від 09.11.2023 року за №01-65/17173. Враховуючи, що син сторін постійно проживає разом з позивачем, то спір між сторонами, як батьками про його місце проживання відсутній. Однак, відповідач нехтує правилами реєстрації місця проживання дитини та не надає згоду на декларування місця проживання дитини у порядку, який передбачений положеннями Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні за адресою: [ADDRESS] , а тому позивач просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, оскільки заходи досудового врегулювання спору не дали результату. 1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав. 2. Рух справи у суді. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштового повідомлення, яке повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області як орган опіки та піклування не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 4. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі із відповідачем - [PERSON] , який 26 вересня 2012 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду у справі №1505/2983/2012 було розірвано./а.с.10/ Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 08.12.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що 27.11.2007 року складено відповідний актовий запис №554./а.с.12/ Після припинення шлюбних відносин, [PERSON] разом з сином переїхала на постійне місце проживання та місце своєї реєстрації в [ADDRESS] . В подальшому Відповідач не брав участі ні у вихованні, ні в матеріальному утриманні дитини, про що свідчить розрахунок заборгованості по аліментам ВП [NUMBER], виданого Білгород-Дністровським відділом державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області від 31.10.2023 року./а.с.16/ Бажаючи зареєструвати дитину за фактичним місцем її проживання, позивач 09.11.2023 року звернулася до Управління з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради з заявою про реєстрацію (перебування) місця проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем реєстрації позивача, але у реєстрації сина їй було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем реєстрації матері посиланням на п.п. 3, п.87 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №265 від 07 лютого 2022 року. Даний факт підтверджується копією заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) від 09.11.2023 року за №01-65/17173./а.с.14/ Враховуючи, що неповнолітній син постійно проживає разом зі [PERSON] , то спір між сторонами, як батьками про його місце проживання відсутній. Однак, відповідач нехтує правилами реєстрації місця проживання дитини та не надає згоду на декларування місця проживання дитини у порядку, який передбачений положеннями Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні за адресою: [ADDRESS] , а тому позивач просить надати дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, оскільки заходи досудового врегулювання спору не дали результату. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №02-15/29/3144; 02-15/29/3144/2443 від 04.09.2024, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає можливими надати згоду зареєструвати місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою проживання та реєстрації матері дитини [PERSON] , [ADDRESS] . 5. Норми права, які застосував суд. Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Стаття 310 ЦК України визначає право кожної фізичної особи на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, за винятком обмежень, які встановлені законом, гарантує громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, і стаття 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Під терміном «місце проживання» в статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» розуміється - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Під терміном «реєстрація» розуміється - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Разом з тим, стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» покладає на громадян України, а також іноземців чи осіб без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, обов`язок зареєструвати своє місце проживання протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, відповідно до вимог статті 10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», затверджені Правила реєстрації місця проживання, які визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів. Відповідно до положень абзацу 15 пункту 18 Правил реєстрації місця проживання, у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Як встановлено, між сторонами існує спір, оскільки відповідач, не заперечуючи проти реєстрації малолітньої дитини за місцем реєстрації матері з одного боку, фактично не надає цієї письмової згоди позивачці. Окрім того, відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку надати згоду зареєструвати місце проживання дитини не лише разом з матір`ю, але й, як батько дитини, не звернувся з власною заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за своїм місцем реєстрації. Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року №44/25, ратифікована Україною 27.02.1991 року, вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3). Так ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45). 6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Оскільки невизначеність реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню.

Outcome: approved