Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до виконавчого листа №711/3615/23 від 03.01.2024 Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 05.06.2023 і до закінчення навчання 30.06.2026 [PERSON] ухиляється від виплати аліментів і має борг. Станом на 01.08.2024, згідно довідки наданої Придніпровським відділом державної виконавчої служби м. Черкаси, борг складає 57571 грн. 21 коп. Відповідно до наданого Придніпровським відділом державної виконавчої служби м.Черкаси розрахунку боргу, розмір неустойки (пені), за період з 01.12.2023 по 01.08.2024 становить 54588 грн. 04 коп. Як вказано позивачем, при обчислені пені, до уваги брала довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, складену старшим державним виконавцем Н.В. Закутня: Грудень 2023 року, аліменти 6336 грн. 89 коп., оплачено 0, пеня (1%) 63,37*244 дні = 15462 грн. 28 коп. (кількість днів з 01.12.2023 по 01.08.2024) Січень 2024 року, аліменти 5421 грн. 10 коп., оплачено 0, пеня (1%) 54,21*213 дні = 11546 грн. 73 коп. Лютий 2024 року, аліменти 6336 грн. 89 коп., оплачено 0, пеня (1%) 54,21*182 дні = 9866 грн. 22 коп. Березень 2024 року, аліменти 6336 грн. 89 коп., оплачено 0, пеня (1%) 54,21*153 дні = 8294 грн. 13 коп. Квітень 2024 року, аліменти 3077 грн. 75 коп., оплачено 0, пеня (1%) 30,78*122 дні = 3755 грн. 16 коп. Травень 2024 року, аліменти 3077 грн. 75 коп., оплачено 0, пеня (1%) 30,78*92 дні = 2831 грн. 76 коп. Червень 2024 року, аліменти 3077 грн. 75 коп., оплачено 0, пеня (1%) 30,78*61 дні = 1877 грн. 58 коп. Липень 2024 року, аліменти 3077 грн. 75 коп., оплачено 0, пеня (1%) 30,78*31 дні = 954\~грн. 18 коп. Отже, загальна сума пені по заборгованості по аліментам у період з 01.12.2023 по 01.08.2024 роки складає: 54588 грн. 04 коп. Відповідач фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Їй одній складно забезпечити у повному обсязі потреби [PERSON] . А тому, просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 54588 грн. 04 коп. з 01.12.2023 по 01.08.2024. Ухвалою суду від 05.09.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Проти такого порядку сторони заперечень не надали. Крім того, сторонам надано строк для подання сторонами заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явилася, але до початку надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Також вказала, що просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 54588 грн. 04 коп. з 01.12.2023 по 01.08.2024. У судовому засіданні відповідач позов не визнав. Пояснив, що позивач 9 років отримувала соціальну допомогу для одинокої матері та більш того, отримувала допомогу і від нього. Він служив в армії і був комісований, не працює. Але буде вживати заходів по виплаті боргу. Саме борг по аліментам визнає. Заслухавши думку відповідача, враховуючи позицію позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, що 27.07.2023 рішенням Придніпровського районного суду м.\~Черкаси по справі №\~711/3615/23 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 05.06.2023 і до закінчення навчання 30.06.2026. До того ж, на виконання вказаного вище судового рішення, Придніпровським районним судом м.\~Черкаси виданий виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ). Разом з тим, відповідно до розрахунку, який наданий Другим відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.08.2024 № 111317 заборгованість по аліментах [PERSON] на утримання повнолітньої дитини станом на 01.08.2024 становить 57571 грн. 21 коп. Сторони не оскаржували до суду розрахунок заборгованості по аліментах, що складений державним виконавцем. Крім того, позивачем надано розрахунок неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів, з якого вбачається, що за період з грудня 2021\~року по квітень 2023\~року, неустойка (пеня) становить 54588\~грн. 04\~коп. Під час розгляду справи відповідачем визнані розрахунки заборгованості по аліментах. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст.\~5 ЦПК України). Способи захисту визначені СК України. За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до\~ст.\~141\~СК України,\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті\~157 цього Кодексу. Як передбачено\~ч.ч.\~1,\~2\~статті 18\~ЦПК України,\~судові рішення,\~що набрали\~законної сили,\~обов`язкові для\~всіх органів\~державної влади\~і органів\~місцевого самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~посадових чи\~службових осіб\~та громадян\~і підлягають\~виконанню на\~всій території\~України,\~а у\~випадках,\~встановлених міжнародними\~договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України,\~-\~і за\~її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст.\~6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»). Відсутність гарантії виконання судового рішення у розумінні ст.\~6 Конвенції, якою передбачені гарантії, надані сторонам,\~ справедливий, відкритий і швидкий розгляд. Відповідно до ч.\~5 ст.\~124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.\~9 ч.\~3 ст.\~129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~196\~СК України,\~у разі\~виникнення заборгованості\~з вини\~особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду або\~за домовленістю\~між батьками,\~одержувач аліментів\~має право\~на стягнення\~неустойки (пені)\~у розмірі\~одного відсотка\~суми несплачених\~аліментів за\~кожен день\~прострочення від\~дня прострочення\~сплати аліментів\~до дня\~їх повного\~погашення або\~до дня\~ухвалення судом\~рішення про\~стягнення пені,\~але не\~більше 100\~відсотків\~заборгованості. У\~разі застосування\~до особи,\~яка зобов`язана\~сплачувати аліменти\~за рішенням\~суду,\~заходів,\~передбачених частиною\~чотирнадцятою статті\~71\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження",\~максимальний розмір\~пені повинен\~дорівнювати різниці\~між сумою\~заборгованості та\~розміром застосованих\~заходів примусового\~виконання,\~передбачених частиною\~чотирнадцятою статті\~71\~Закону України\~"Про\~виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання\~- сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №\~3 «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам роз`яснено, що передбачена статтею\~196\~СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася за незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку із несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті\~7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення статті 8\~СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті\~614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом\~1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»,\~за рішеннями\~майнового характеру\~боржник зобов`язаний\~подати виконавцю\~протягом п`яти\~робочих днів\~з дня\~відкриття виконавчого\~провадження декларацію\~про доходи\~та майно\~боржника,\~зокрема про\~майно,\~яким він\~володіє спільно\~з іншими\~особами,\~про рахунки\~у банках\~чи інших\~фінансових установах,\~про майно,\~що перебуває\~в заставі\~(іпотеці)\~або в\~інших осіб,\~чи про\~кошти та\~майно,\~належні йому\~від інших\~осіб,\~за формою,\~встановленою Міністерством\~юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини. Отже, за результатами розгляду справи судом встановлено вину відповідача [PERSON] у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання доньки\~ [PERSON] , [INFO] , за виконавчим листом №\~711/3615/23, що виданий 03.01.2024 Придніпровським районним судом м.\~Черкаси на виконання судового рішення у справі №\~711/3615/23. Так, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.\~196 СК України, що суд враховує при встановленні доведеності вини відповідача. У даному випадку, суд вважає, що знаючи про прийняте судове рішення від 27.07.2023 про стягнення аліментів та перебування виконавчого листа на примусовому виконанні, [PERSON] повинен був вчиняти дії, пов`язані з належним його виконанням, контролювати його виконання, оскільки його дитина повинна мати належні та достатні засоби для існування. Також враховується і тривалість періодів, протягом яких відповідач аліменти на утримання доньки не сплачував взагалі. Між тим, порушував норми чинного законодавства, що призвело до заборгованості по аліментах, яку на час розгляду справи не погасив у повному обсязі. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти, у зв`язку із чим заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, відповідач не надав. Крім того, розмір заборгованості, що визначений державним виконавцем, відповідачем не спростований, а навпаки, він його визнає. Жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування поважності причин чи відсутності вини у несплаті аліментів, відповідачем до суду не надано. Відсутність своєї вини у несплаті (неповній сплаті) аліментів, відповідач не довів. Також суд звертає увагу, що під час розгляду справи не вбачається підстав для зменшення розміру неустойки платнику аліментів. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі. При прийнятті цього судового рішення судом враховані висновки Верховного Суду, які наведені у постанові від 14.12.2020 по справі №661/905/19 та постанові ВП ВС від 03.04.2019 по справі №333/6020/16. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, при зверненні до суду із даним позовом, позивач не сплачувала судовий збір, у зв`язку з тим, що вона має пільгу щодо сплати судового збору, передбачену п.\~3 ч.\~1 ст.\~5 Закону України «Про судовий збір». Отже, з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави у сумі 1211\~грн. 20\~коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved