Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 липня 1999 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 липня 1999 року уклала\~шлюб з\~відповідачем,\~від даного\~шлюбу мають дочку, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, зникло почуття любові, з березня 2022 року стосунки різко погіршились. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та визнання позову. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності належно За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 16 липня 1999 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації і актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 64, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 1999 року. [INFO] у\~сторін народилась дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 серпня 2012 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач зазначає, що шлюбні відносини припинені та їх поновлення неможливе. Відповідач [PERSON] позов визнав та просив розірвати шлюб. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 Сімейного кодексу України,\~позов\~про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що сторонам не вдалося зберегти сім`ю, шлюб сторін існує формально,\~сторони припинили шлюбні відносини та поновлення шлюбних відносин кожна зі сторін вважає неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх доньки, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн, інша частина судового збору в розмірі 605,60 грн компенсується позивачу за рахунок державного бюджету. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved