Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

21.10.2023 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 26.01.2023-100002186 від 28.01.2023 у розмірі 18300,00 грн. В обґрунтування позовний вимог позивач зазначає, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 28.01.2023 укладено Кредитний договір (оферти) № 26.04.2024-100000101. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 10000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.01.2023, строком на 40 днів. Проценти: Первинний період користування Кредитом - 12 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"). Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - "черговий період") Період користування ставкою "Економ" - період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована Процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх Процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 12 днів (надалі-період"Економ"). Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинногоперіоду та періоду "Економ". Відповідно до Договору від 28.01.2023 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 10000 грн. строком на 40 днів, [PERSON] 28.01.2023 отримано кредитні кошти у розмірі 10000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. Відповідачем у справі були здійснені заходи спрямовані на визнання боргу. А саме: проведена часткова сплата по вищевказаному кредитному договору на суму 1500,00 грн. від 15.02.2023, 03.03.2023 - 1000,00 грн., при цьому, під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 08.03.2023 р., утворилась заборгованість у розмірі 18300 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000 грн., по процентам в розмірі 8300 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 23 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 06.11.2024 представником відповідача - адвокатом Кобрись О.М. подано до суду відзив сформований в системі «Електронний суд» 06.11.2024. До вказаного відзиву приєднано квитанцію № 2007245 про доставку 06.11.2024 09:03 відзиву до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС представника позивача Шабатин Н.А. У відзиві представник відповідача зазначає, що не погоджується з доводами позивача, не визнає позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Так, представник відповідача вказує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним згідно ст. 1055 ЦК України. Позивач зазначає в позовній заяві, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 28.01.2023 укладено Кредитний договір (оферти) № 26.01.2023-100002186. В додатках до позовної заяви міститься лише паспорт споживчого кредиту без номера й дати, додаток до анкети й додаток про код ніби то з телефону відповідача. Дані документи не мають жодного відношення до кредитного договору й не можуть вважатися таким в розумінні статтей 1054-1057-1 ЦК України. В розділі 7 Паспорту споживчого кредиту зазначено, що підпис кредитодавця поставлено за допомогою факсиміле, а підпис відповідача було поставлено через введення коду з смс повідомлення, яке було підправлено на номер телефону. Дана обставина є прямим порушенням порядку укладення кредитного договору у розумінні ст. 1055 ЦК України. Зазначає, що відповідач, як споживач, в силу ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» не був повідомлений про умови кредитування та узгодження з ним саме тих умов, про які вважається, що вони узгоджені (істотні умови договору, проценти за користування кредитними коштами), а тому нарахування процентної ставки є таким, що не відповідає умовам Договору та порушує його права як споживача. Відповідач як пересічний споживач фінансових послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором та правил надання споживчих кредитів. Оскільки правила надання послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору, а тому відсутні підстави для нарахування процентів за користування кредитними коштами, оскільки з правилами та порядком з таким нарахуванням, відповідач, як споживач, ознайомлений не був належним чином. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем позивач дотримався вимог, передбачених ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про споживче кредитування». Позивачем надано довідку-розрахунок про стан заборгованості відповідача згідно якої основний борг складає 10000,00 грн, проценти 8300,0 грн., загальна сума заборгованості складає 18300,00 грн. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за вказаним паспортом споживчого кредиту (не є кредитним договором) складений самим позивачем і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції, не можливо вирахувати коли заборгованість була переведена в прострочену, який був порядок нарахування відсотків, в якому розмірі вони були нараховані, коли здійснено нарахування. Крім того, наданий розрахунок містить лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду тощо. Згідно розділу 4 паспорту споживчого кредиту (який не є кредитним договором) загальні витрати складають 8000,00 грн.(ця сума не є процентною ставкою), процентна ставка, відсотків річних складає 730%, а реальна річна процентна ставка, відсотків річних складає 79889%. Дані три вищеперераховані показники жодним чином не пов`язані між собою і не зрозуміло звідки в довідці-розрахунку про стан заборгованості відповідача взялися проценти у розмірі 8300,00 грн. Як зазначає сам позивач сума кредиту складає 10000,00 грн, в той час як відсотки, нараховані згідно паспорту споживчого кредиту складають 8300,00 грн., що фактично дорівнює сумі самого кредиту, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов`язання, та не відповідає принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Враховуючи зазначене, визначений розмір відсотків не може бути врахований оскільки відповідний розмір процентів є непропорційно великою сумою компенсації та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Проценти, передбачені умовами укладеного між сторонами Кредитного договору, які нараховуються за кожен день користування кредитом понад строк, за своєю правою природою, враховуючи спосіб їх обчислення не є такими, що підпадають під приписи ст. 625 ЦК України, та не відповідають принципам розумності, справедливості та пропорційності. Вказує, що навіть якщо б в даному випадку був укладений договір споживчого кредитування, сума штрафних санкцій не могла б перевищувати 5000,00 грн. (у випадку якщо штрафні санкції були б правильно прописані в кредитному договорі, а не 8300,00 грн.), так як сума кредиту складає 10000,00 грн. Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 1 500,00 грн. від 15.02.2023, 03.03.2023 - 1 000,00 грн., проте дана часткова сплата не була врахована в розрахунку заборгованості й позивач не додає жодних доказів проведення відповідачем часткової оплати на суму в 1 500,00 грн. від 15.02.2023 р., 03.03.2023 - 1 000,00 грн. Таким чином, якщо б мав місце договір споживчого кредитування, позивач міг претендувати на стягнення з відповідача максимальної суми у розмірі 12500,0 грн. (10000,00 грн. (сума кредиту) + 5000,00(штрафні санкції)-2500,00 грн.(часткова сплата заборгованості відповідачем). Просив відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] у повному обсязі. 20.11.2024 представником позивача адвокатом Шабатин Н.А. подано до суду відповідь на відзив, сформовану в системі «Електронний суд» 19.11.2024, в якому вона вказує, що перебувала на лікарняному з 07.11.2024 по 15.11.2024, просить суд вважати подану відповідь на відзив у визначений строк. Вважає доводи зазначені відповідачем у відповіді на відзив необґрунтованими, вказує на особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді, які визначені ЗУ «Про електронну комерцію». Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом - одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Із кредитного договору вбачається, що він підписаний сторонами. Зокрема, підпис відповідача підтверджується зазначенням в договорі одноразового ідентифікатора який був використаний відповідачем для підписання такого кредитного договору і при цьому відповідачем підписано всі складові договору. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Електронний кредитний договір №26.01.2023-100002186 від 28.01.2023 із [PERSON] укладений у тому ж порядку, що і електронний кредитний договір, який аналізується Верховним Судом у справі № 561/77/19, тому правовий висновок, зроблений Верховним Судом у справі №561/77/19, має безпосереднє значення і у даній справі та не може бути проігнорований. Просила врахувати той факт, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від відповідача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах відзиву відсутні будь - які докази протиправності дій третіх осіб стосовно відповідача, які стосуються підписання кредитного договору. Відповідачем було неодноразово підтверджено факт розуміння умов, на яких укладається кредитний договір , про що зазначено у структурних елементах кредитного договору а саме: "Я розумію, що підписую та укладаю кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення): Для підписання та укладання договору введіть код з смс - повідомлення, яке було відправлене на Ваш фінансовий номер [NUMBER]. С989 " - шляхом введення до відповідного поля одноразового ідетниівкатору. "Log File" на підтвердження укладення електронного кредитного договору № 26.01.2023-100002186 від 28.01.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] із чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно- комунікаційній системі. Відносно заперечень сторони відповідача щодо наявності заборгованості вказала наступне. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 10 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.01.2023 р., строком на 40 днів. Відповідно до умов кредитного договору 26.01.2023-100002186 від 28.01.2023 р. Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту - 26.01.2023; Сума Кредиту: 10000 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит - 40 днів з дати його надання.; Дата повернення (виплати) кредиту - 08/03/2023; Первинний період користування Кредитом - 12 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"); Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - "черговий період") Період користування ставкою "Економ" - період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована Процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх Процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 12 днів (надалі-період "Економ"). Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Зазначено, що розрахунок заборгованості здійснюється наступним чином: 10 000,00 грн. (сума виданих кредитних коштів) * 2% (Ставка "Економ") * 12 (кількість днів користування кредитними коштами за ставкою"Економ") та дорівнює 2 400,00 грн.; 10 000,00 грн.(сума виданих кредитних коштів) * 3 % (Ставка "Стандарт") * 28 (кількість днів користування кредитними коштами за ставкою "Стандарт") та дорівнює 8 400,00 грн. Арифметичним шляхом складення нарахованих процентів за користування кредитними коштами за періоди "Економ" та "Стандарт": Кількість днів користування кредитними коштами 12+28=40 дні. Сума нарахованих процентів за період користування кредитними коштами 2 400+8 400 = 10 800,00 грн. Оскільки відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 1 500,00 грн. від 15.02.2023 р., та 03.03.2023 (1 000,00 грн.). Тому, 10 800,00 грн. - 1 500,00 грн. -1 000,00 грн. = 8 300,00 грн. Під час формування довідки про заборгованість та суми позовної вимоги було враховано факт оплати та змінено суму заборгованості. Станом на момент подачі позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 18300,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн., по процентам в розмірі 8300,00 грн. Надання позичальнику коштів підтверджується квитанцією про видачу коштів від 28.01.2023 строком на 40 днів. Квитанція Liqpay № 2202706839 про перерахування кредитних коштів від 28.01.2024 р., долучена позивачем, є достовірним доказом, оскільки містить усі необхідні реквізити, а саме: номер, дату здійснення операції, суму видачі коштів, призначення платежу «видача за договором № 26.01.2023-100002186 та скорочений рахунок отримувача і не може не враховуватись до уваги судом лише через наявність суб`єктивних заперечень зі сторони відповідача. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» співпрацює з ТОВ «Споживчий центр», як клієнтом, на підставі договору № 4507 від 01.11.2020. про надання послуг в системі LiqРау. Видача коштів за кредитним договором була здійснена безготівково, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок споживача через технологічного партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (сервіс LiqPay). Номер банківського рахунку, на який було здійснено перерахування коштів за Договором, в особистому кабінеті ( [INFO] що знаходиться на офіційному сайті ТОВ «Споживчий центр» (https://sgroshi.com.ua/) Відповідач самостійно додав як такий, на який бажає отримати кредитні кошти. Відповідачем було отримано суму кредиту у розмірі - 10 000,00 грн. Стороною відповідача не лише прямо не вказано на неотримання вищезазначених коштів, а й не долучено жодних банківських виписок на підтвердження того, що такого перерахування коштів не було, вважає доводи в цій частині необґрунтованими і такими, що фактичного належного підтвердження за собою не мають. Вказала про те, що між ТОВ «Споживчий центр» (надалі - Кредитодавець) та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 26.01.2023-100002186. Відповідно до пропозиції про укладення кредитного договору вищезазначений кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті Кредитора заявка, сформована на сайті Кредитора після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитора, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідачем 26.01.2023 р. за допомогою одноразового ідентифікатора - C989 отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , який вказаний при його ідентифікації на сайті підписано відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформовану на сайті Кредитора - https://sgroshi.com.ua, що підтверджується довідкою ТОВ «Смарт- Мобайл» за вих. No 0811/24 -1 від 08.11.2024 року. Матеріали справи свідчать про те, що заявки, які є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), були підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором (С989), надісланими смс-повідомленнями на належний відповідачу фінансовий номер телефону [NUMBER] , та за допомогою аналогу власноручного підпису. Просила стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 26.01.2023-100002186 від 28.01.2023 у розмірі 18300,00 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Проводити розгляд справи у відсутність представника ТОВ «Споживчий центр». 25.11.2024 представником відповідача - адвокатом Кобрись О.М. подано до суду заперечення на відповідь на відзив сформовані в системі «Електронний суд» 25.11.2024, в яких він вказує, що ознайомившись 24.11.2024 зі змістом відповіді на відзив, не погоджується з доводами позивача, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Позивач у відповіді на відзив зазначає, оскільки представник позивача Шабатин Н.А. перебувала на лікарняному з 07.11.2024 р. по 15.11.2024 р., просить суд вважати надану відповідь на відзив поданим у визначений строк», однак не надає жодного підтверджуючого доказу про перебування представника позивача на лікарняному. Вважає, що подана відповідь на відзив разом з додатками має бути залишена судом без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого судом строку на його подання. Позивачем до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження позовних вимог в частині надання доказів отримання та сплати кредиту. Надання з порушенням процесуального строку одноособово складеного позивачем розрахунку та логфайлу не підтверджує отримання кредиту відповідачем, також ні до позову ні до відповіді на відзив не надано доказів нібито часткової сплати кредиту відповідачем, на яку посилається позивач у позовній заяві стосовно визнання позову. (дану обставину визнає сам позивач у відповіді на відзив). Також, позивач вказує наступне. Що відповідачем [PERSON] 26.01.2023 за допомогою одноразового ідентифікатора - C989 отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону [NUMBER] , який вказаний при його ідентифікації на сайті підписано відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформовану на сайті Кредитора - https://sgroshi.com.ua, що підтверджується довідкою ТОВ «СмартМобайл» за вих. No 0811/24 -1 від 08.11.2024 року, однак до відповіді на відзив прикладає довідку ТОВ «Старт Мобайл», ні СТартМобайл, ні СмартМобайл не є стороною правовідносин між позивачем та відповідачем, та щодо правовідносин між ними окремо не надано жодних доказів, не зрозуміло, яким чином складені одноособово довідки можуть підтверджувати позовні вимоги. Просив суд відповідь на відзив разом з додатками залишити без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого судом строку на її подання. 27.11.2024 представником позивача адвокатом Шабатин Н.А. подано до суду додаткові пояснення, сформовані в системі «Електронний суд» 27.11.2024, в яких звертає увагу суду та сторони відповідача, що відзив на позовну заяву сформовано в системі «Електронний суд» 06.11.2024 Представник позивача - Шабатин Н.А. перебувала на лікарняному з 07.11.2024 по 11.11.2024, та з 12.11.2024 по 15.11.2024, що підтверджується відповідними листами непрацездатності, які додані до додаткових пояснень. Просила суд визнати поважними причини пропуску строку на подання відповіді на відзив та прийняти до розгляду відповідь на відзив представника позивача, долучити його до справи. Враховуючи те, що до відзиву на позовну заяву представником відповідача [PERSON] - адвокатом Кобрись О.М. не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів безпосереднього позивачу ТОВ «Споживчий центр», при цьому додано лише докази доставки відзиву до Електронного кабінету представника позивача ТОВ «Споживчий центр» Шабатин Н.А., яка в період з 07.11.2024 по 11.11.2024 та з 12.11.2024 по 15.11.2024 перебувала на лікарняному, що підтверджується відповідними Витягами з Електронного реєстру листків непрацездатності № 9007 9006 2973 1028 від 25.11.2024 та № 5037 4046 5900 1029 від 25.11.2024, суд вважає поважними причини пропуску строку для подання представником позивача відповіді на відзиву, а тому пропущений строк підлягає поновленню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові, відповіді на відзив просить проводити розгляд справи без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр». Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кобрись О.М. в судове засідання не з`явилися, але у відзиві на позовну заяву представник просив провести розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки від 28.01.2023, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Т793», укладено кредитний договір №26.01.2023-100002186 від 26.01.2023. Відповідно до п.4.1, п. 4.5 договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 79889%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 18000,00 грн. Відповідно до п.6.1 договору Позичальник зобов`язався використати використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Згідно п.9.1 договору у разі несплати Кредиту та/або Процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/ або Процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів до Позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.7. кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у п. 3.3, даного Договору. Пунктами 1-11 Заявки від 28.01.2023 дата надання/видачі кредиту - 26.01.2023, сума кредиту: 10000 грн. 00 коп., строк, на який надається кредит - 40 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 08/03/2023; первинний період користування кредитом - 12 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"); черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - "черговий період") період користування ставкою "Економ" - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 12 днів (надалі-період "Економ"). Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Графік платежів: Проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; Проценти, розраховані за період "Економ", сплачуються в останній день періоду "Економ"; при співпадінні/частковому співпадінні первинного/чергового періоду з періодом "Економ", Проценти сплачуються в останній день періоду "Економ"; кількість платежів зі сплати Процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються Проценти. Сума Кредиту у розмірі 10000 грн. 00 коп. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається Кредит. Протягом строку дії договору тарифи за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає супровідних послуг. Неустойка: 200 грн. 00 коп. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Також із заявки на укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем було неодноразово підтверджено, факт розуміння умов, на яких укладається кредитний договір, про що зазначено у структурних елементах кредитного договору а саме: «Я розумію, що підписую та укладаю кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код з смс-повідомлення), яке було відправлене на фінансовий номер [NUMBER]: Т793». Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Т793 про, що свідчить інформаційне повідомлення позичальника [PERSON] . Відповідно до наданого позивачем "Log File" візуальна форма послідовності дій учасників електронної комерції (кредитора та позичальника), щодо укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі* Кредитний договір № 26.01.2023-100002186 від 28.01.2023 підтверджується укладення електронного кредитного договору з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі, а саме: ідентифікація клієнта в ІТС 28.01.2023 16:29:06; направлення клієнтом запиту (заяви) фінансовій установі щодо можливості отримання кредиту з інформацією про бажані параметри кредиту 28.01.2023 16:29:32; направлення фінансовою установою клієнту одноразового ідентифікатора 28.01.2023 16:29:33; направлення позичальнику паспорту споживчого кредиту 28.01.2023 16:29:51; направлення позичальнику Заявки, Оферти та Акцепту, які містять істотні умови кредитного договору 28.01.2023 16:30:23; підписання позичальником Акцепту одноразовим ідентифікатором та направлення його фінансовій установі 28.01.2023 16:31:03; направлення фінансовою установою клієнту підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа 28.01.2023 16:31:22. Згідно довідки ТОВ «Старт-Мобайл» за вих. № 0811/24-1 від 08.11.2024, підтверджено, що за даними нашої системи, на номер абонента [NUMBER] 26.01.2023 о 20:19:47 було доставлено SMS-повідомлення з текстом: «Код підтвердження: C989». Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язанні з нею. Частиною 8 ст. 11 цього Закону встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, із вказаного вбачається, що кредитний договір були укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). 26.01.2023 [PERSON] підписаний Паспорт споживчого кредиту, пунктами 3-4 якого визначено: тип кредиту: фінансовий кредит. Сума / ліміт кредиту, грн.: 10000 грн. 00 коп. Строк кредитування: Первинний період користування Кредитом - 12 днів з дня його надання (надалі "первинний період") Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі "черговий період") Період користування ставкою "Економ" період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована Процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх Процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів (надалі-період "Економ"). Строк, на який надається Кредит - 40 днів з дня його надання. Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом. Протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції Позичальником. Процентна ставка, відсотків річних: 730%. Тип процентної ставки: фіксована. Загальні витрати за кредитом, грн.: 8000 грн. 00 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Споживача за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), грн. - 18000 грн. 00 коп. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних - 79889%. Інформація, зафіксована у ньому, є актуальною до 27 січня 2024 року. Суд приходить до висновку, що вказаний Паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, умови якого залежать від проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Паспорт споживчого кредиту не може свідчити про узгодження цих умов кредитного договору між сторонами, що вимагає положення статей 3, 627 ЦК України. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20-ц, провадження № 61-14573св20. Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Така правова позиція міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, яка в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню. Між ТОВ «Споживчий центр» та АТ КБ «Приват Банк» 01.11.2020 укладено договір № 4507 про надання послуг в системі LiqPay. Однією з складових предмету вищезазначеного договору є «Масові виплати» - це один з методів оплати в системі LiqPay, суть якого полягає в здійсненні переказів грошових коштів від Клієнта (тобто позивача - ТОВ «Споживчий центр») на поточні або карткові рахунки юридичних осіб, фізичних осіб та /або фізичних осіб підприємців на підставі одного платіжного доручення та реєстру отримувачів або через виклики системного інтерфейсу (АРІ). Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 10000 грн. підтверджено квитанцією сервісу LiqPay, ID платeжу 2202706839 від 28.01.2023 на платіжну карту [NUMBER] , призначення платежу: видача за договором №26.01.2023-100002186, а також карткою субконто по Договору № 26.01.2023-100002186. Зазначені реквізити банківської карти [NUMBER] у квитанції LiqPay співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останньою у договорі (заявці) від 28.01.2023. Судом встановлено, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків не виконував. Згідно із наданою ТОВ «Споживчий центр» довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором №26.01.2023-100002186 від 28.01.2023, заборгованість [PERSON] складається із 10000 грн основного боргу, 8300,00 грн процентів за період з 28.01.2023 по 08.03.2023, а всього 18300,00 грн. Як вбачається з картки субконто по Договору № 26.01.2023-100002186, [PERSON] проведена часткова оплата по кредитному договору 15.02.2023 - 1500,00 грн., 03.03.2023 - 1000,00 грн. Згідно умов договору кількість днів користування кредитними коштами становить 40 днів. 10 000,00 грн. (сума кредиту) * 2% (ставка "Економ") * 12 (кількість днів користування кредитними коштами) = 2 400,00 грн. 10 000,00 грн.(сума кредиту) * 3 % (Ставка "Стандарт") * 28 (кількість днів користування кредитними коштами) = 8 400,00 грн. Загальна сума нарахованих процентів за період користування кредитними коштами 2 400 + 8 400 = 10 800,00 грн. Враховуючи часткове погашення відповідачем заборгованості розмір заборгованості за відсотками становить 10 800,00грн. - 1 500,00 грн. - 1 000,00 грн. = 8 300,00 грн. Загальний розмір заборгованість становить 18300,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн., по процентам в розмірі 8300,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи що відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 26.01.2023-100002186 від 28.01.2023, суд вважає, що з урахуванням часткове погашення відповідачем заборгованості, з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10000 грн та заборгованість по процентам в розмірі 8300,00 грн. Положеннями ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зазначає, що відповідач будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав. Розрахунок суми заборгованості, наданий позивачем, відповідачем не спростований. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст.ст. 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором№ 26.01.2023-100002186 від 28.01.2023 в сумі 18300,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 8300,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України» від 18 липня 2006 року; «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року). Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то понесені судові витрати за подання позовної заяви відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved