Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який народився [INFO] та помер [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області, був її дідом. Свої вимоги мотивує тим, що після одруження вона змінила дівоче прізвище « [PERSON] », як зазначено у свідоцтві про народження, на « [PERSON] », однак 18 жовтня 2007 року у зв`язку з розірванням шлюбу її прізвище « [PERSON] » змінено вже на « [PERSON] ». На даний часу паспорті громадянина України прізвище вказано « [PERSON] ». Зазначає, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняв чоловік покійної (дідусь заявника) [PERSON] . 23 березня 2001 року [PERSON] залишив заповіт, відповідно до якого житловий будинок за адресою [ADDRESS] , земельну частку (пай) за сертифікатом ЗК №0033339 та все належне йому на день смерті майно і на яке він буде мати право по закону, заповів своїй онучці [PERSON] , [INFO] . [INFO] спадкодавець помер. Оскільки через виявлені розбіжності вона не може оформити спадщину, тоді як внести відповідні зміни до документів у зв`язку зі смертю діда та батьків немає можливості, тому просить заяву задовольнити.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Зизич Н.Ю. не з`явилися, однак остання подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила такі задовольнити.\~\~ Представник Перечинської державної нотаріальної контори як заінтересованої особи у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області 22 жовтня 2007 року, заявник [PERSON] народилася [INFO] у місті Ужгород; з 17 серпня 1993 року вона зареєстровану у [ADDRESS] . Прізвище, ім`я та по батькові « [PERSON] » зазначені також у картці фізичної особи платника податків, виданій 05 листопада 2007 року Перечинським відділенням Ужгородської МДПІ у Закарпатській області, Довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданій 06 серпня 2024 року, та трудовій книжці серії [NUMBER] , заповненій 22 лютого 1995 року (а. с. 4, 11, 13).\~ Як видно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00043896135, наданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 05 березня 2024 року, 09 червня 1995 року Виконкомом Ворочівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис № 6; у чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу прізвище « [PERSON] » (а. с. 10). Із копії рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2003 року, яке набрало законної сили 06 листопада 2003 року, та свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 18 жовтня 2007 року, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований у виконкомі Ворочівської сільської ради народних депутатів, про що зроблено запис за № 06, було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 53 від 18 жовтня 2007 року; після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 9, 38).\~\~\~\~ Натомість у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 23 червня 1977 року, з місцем реєстрації міськвідділ ЗАГСу м. Ужгород, зазначено, що [INFO] у м. Ужгород Закарпатської області народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Як видно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00047601447, наданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 жовтня 2024 року, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що Виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 30 серпня 1951 року складено актовий запис № 38 (а. с. 14). Поряд з цим, у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] , виданому повторно 23 жовтня 2024 року Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вказано, що [INFO] у місті Ужгород Закарпатської області помер [PERSON] , [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 14 серпня 1995 року складено актовий запис за № 841 (а. с. 7).\~ Одночасно суд встановив, що [INFO] у селі Сімер Перечинського району Закарпатської області у віці 80 років помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 жовтня 2007 року Виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис № 29 (а. с. 6). [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , на випадок смерті все своє майно, яке належить йому, житловий будинок з його надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] , і на яке він буде мати право по закону, заповів своїй внучці [PERSON] , та грошові заощадження по рахунку № [NUMBER] в ощадбанку № 7291/013, про що свідчить заповіт від 23 березня 2001 року, посвідчений секретарем виконкому Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області Пекар М.С., зареєстрований в реєстрі за № 9 (а. с. 15).\~ Згідно довідки № 635/14-11, виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Перечинської міської ради Закарпатської області 21 жовтня 2024 року, на день смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані, зокрема, [PERSON] , 1927 року народження (помер), та [PERSON] , 1977 року народження (а. с. 8).\~\~ Як вбачається із поданої заявником [PERSON] заяви, вказані розбіжності у зазначених документах створюють їй перешкоди у оформленні спадщини. Згідно повідомлення завідувача Перечинської державної нотаріальної контори Михалко В.П. від 10 грудня 2024 року № 162/01-16, спадкова справа за померлим [INFO] [PERSON] не заведена (а. с. 36).\~ Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №\~ 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23). Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що у заявника [PERSON] немає можливості встановити факт родинних відносин у позасудовому порядку, а тому суд, з метою захисту прав, свобод та інтересів останньої, вважає, що подана заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved