Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, [INFO] про встановлення факту утримання трьох дітей віком до 18 років, у якому просив встановити факт, про утримання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , 3 (трьох дітей) віком до 18 років, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] На обґрунтування позовних вимог, [PERSON] , зазначає, що він, проживає сім`єю у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Рішення Дніпровського районного суду міста Києва по справі №755/18387/15-ц від 24.11.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. В даному шлюбі у позивача народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 07.10.2014 року. Після розлучення син, [PERSON] виявив бажання проживати разом з батьком, відповідно [PERSON] здійснює утримання та виховання сина, що також підтверджується Заявою [PERSON] від 19.04.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Ханіною А.В., зареєстрованою в реєстрі за номером №197. 25.02.2016 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 25.02.2016 року, актовий запис №229. [INFO] від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції у м. Києві від 12.10.2016 року, актовий запис №3521. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві від 16.03.2012 року, актовий запис №869. Син [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] . Позивач повністю утримує [PERSON] , бере активну участь в його вихованні, несе усі фінансові витрати на: харчування, придбання одягу, лікування та відпочинок, побутові потреби дитини, оплачує його навчання, фінансує усі інші витрати, що необхідні для нормального розвитку дитини. Батько [PERSON] , не має змоги утримувати та приймати участь у виховані свого сина [PERSON] у зв`язку з особистими обставинами, станом здоров`я та перебуванням за межами України. Вище зазначене підтверджується заявою [PERSON] перекладеною перекладачем та посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любкевич Н.О., зареєстрованою в реєстрі за №717, а також Довідкою від сімейного лікаря [PERSON] від 07.11.2024 року. Отже, наведені докази доводять, що на утриманні позивача перебувають неповнолітні: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 листопада 2024 року, було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, [INFO] про встановлення факту утримання трьох дітей віком до 18 років. У судове засідання 13 грудня 2024 року учасники процесу не з`явились, про дату, час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Представник позивача адвокат Нікушина В.С., направила на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Представник Третьої особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Направили на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та надали суду акт обстеження житлово-побутових умов від 04.12.2024 року.. Представник Третьої особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [INFO], в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 49 Цивільного процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що за результатами підготовчого провадження є можливим ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , проживає сім`єю у складі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Рішення Дніпровського районного суду міста Києва по справі №755/18387/15-ц від 24.11.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. В даному шлюбі у позивача народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві від 07.10.2014 року. Після розлучення син, [PERSON] виявив бажання проживати разом з батьком, відповідно [PERSON] здійснює утримання та виховання сина, що також підтверджується Заявою [PERSON] від 19.04.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Ханіною А.В., зареєстрованою в реєстрі за номером №197. 25.02.2016 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві від 25.02.2016 року, актовий запис №229. [INFO] від даного шлюбу народилася донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дарницьким районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управлінні юстиції у м. Києві від 12.10.2016 року, актовий запис №3521. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві від 16.03.2012 року, актовий запис №869. Син [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та відчимом [PERSON] . [PERSON] повністю утримує [PERSON] , бере активну участь в його вихованні, несе усі фінансові витрати на: харчування, придбання одягу, лікування та відпочинок, побутові потреби дитини, оплачує його навчання, фінансує усі інші витрати, що необхідні для нормального розвитку дитини. Батько [PERSON] , не має змоги утримувати та приймати участь у виховані свого сина [PERSON] у зв`язку з особистими обставинами, станом здоров`я та перебуванням за межами України. Вище зазначене підтверджується заявою [PERSON] перекладеною перекладачем та посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Любкевич Н.О., зареєстрованою в реєстрі за №717, а також Довідкою від сімейного лікаря [PERSON] від 07.11.2024 року. Судом встановлено, що [PERSON] навчається у ЗЗСО 200 м. Києва з 5 класу. За час навчання зарекомендував себе як відповідальний, старанний, дисциплінований учень. Володіє навчальним матеріалом з усіх дисциплін на високому та достатньому рівнях. У [PERSON] високий рівень інтелектуального та емоційного розвитку. Батько [PERSON] , [PERSON] , контакту із школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Класний керівник, вчителі та адміністрація школи, підтверджують, що вихованням дитини займається мама - [PERSON] , [PERSON] та вітчим [PERSON] , [PERSON] , які приділяють достатньо уваги навчанню дитини, забезпечують дитину усім необхідним для навчального процесу, відвідують батьківські збори. Зазначені обставини підтверджуються Характеристикою виданою загальноосвітнім навчальним закладом І-ІІІ ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов міста Києва ім. В. Стуса, спеціалізованою школою № 200 Святошинського району м. Києва. Встановлення факту утримання 3 (трьох) неповнолітніх дітей є важливим для позивача, оскільки від нього залежить виникнення та/або зміна ряду його особистих та майнових прав, а також впливатиме на права та інтереси дітей та інших членів сім`ї. Так, встановлення цього факту, крім іншого, впливає на можливі гарантії, передбачені Сімейним кодексом України, можливість отримання соціальних та інших пільг, виплат, допомоги, які передбачені податковим законодавством, тощо. Також утримання 3 (трьох) неповнолітніх дітей необхідно встановити з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якого не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Інші способи встановлення вказаного даного факту діючим законодавством України не передбачено. Позивач зазначає, що перебуває на військовому обліку у [INFO]. Позивач зазначає, що не може встановити факт утримання ним трьох неповнолітніх дітей в інший спосіб, відмінний від судового рішення, зважаючи на той факт, що один із дітей, які перебувають на утриманні Позивача, не є його рідним сином та через неврегульованість таких випадків діючим законодавством та практикою. Зважаючи на те, що зазначені обставини перешкоджають реалізації прав позивача та гарантованого захисту його дітей у визначений законом спосіб, позивач вимушений звернутись до суду. Відповідно до наданого Службою у справах дітей Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, акту обстеження умов проживання від 11.12.2024 року за адресою [ADDRESS] , проживає сім`я у складі [PERSON] (батько) [PERSON] (мати) [PERSON] (син) [PERSON] (син) [PERSON] (донька). В сім`ї теплі доброзичливі стосунки. Дітей люблять, про них піклуються. Для дітей створені усі необхідні умови, облаштовані окремі кімнати, де є місце для відпочинку та навчання. Діти забезпечені усім необхідним. Дослідивши надані суду докази, вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 268 СК України, мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 4. ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-III визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ст. 8 зазначеного Закону, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, відповідно до ст. 17 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості покладаються на Збройні Сили України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні із 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який також передбачає здійснення заходів із призову громадян на військову службу. Проте, у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці; Таким чином, законодавець визначив в п.3 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», гарантований захист трьох і більше дітей віком до 18 років, які утримуються військовозобов`язаними жінками та чоловіками. Визначальним фактором у цьому випадку є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Під час вирішення даного спору судом враховано позицію Великої Палати Верховного Суду, яка міститься у Постанові від 11.09.2024 року у справі № 201/5972/22, згідно якої подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні. Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved