Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач, через свого представника звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути зі [PERSON] на користь позивача заборгованість по сплаті щомісячних внесків на управління багатоквартирного будинку за період з 01.05.2020 року по 31.08.2024 року у розмірі 13 555,30 гривень; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 гривень. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 02.03.2020 року було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "4-27", проведено державну реєстрацію, затверджено статут, обрано правління та ревізійну комісію. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та відповідно до ЗУ "Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (далі ЗУ "Про ОСББ") є співвласником багатоквартирного будинку. ЗУ "Про ОСББ" не передбачається укладання договору між власниками квартир, нежитлових приміщень та об`єднанням. Взаємовідносини регулюються статутом ОСББ, сплата внесків на утримання будинку та прибудинкової території це обов`язок співвласників в силу закону, без умови укладення договору. Розміри внесків на послугу з управління багатоквартирним будинком, затверджений протоколами загальних зборів ОСББ "4-27" від 12.04.2020, 09.02.2021 та від 14.02.2022 року складає: з 01.05.2020-5,51 грн за 1 м2 загальної площі приміщень, з 01.03.2021- 6,00 грн за 1 м2 загальної площі приміщень, з 01.02.2022- 6,50 грн за 1 м2 загальної площі приміщень, з 01.04.2024 -7,50 грн за 1 м2 загальної площі приміщень. З довідки по особовому рахунку [PERSON] , вбачається, що у нього наявна заборгованість по сплаті щомісячних внесків на управління багатоквартирного будинку за період з 01.05.2020 по 31.08.2024, яка складає 13 555,30 грн. У добровільному порядку погасити заборгованість відповідач не бажає, тому з метою стягнення вказаної заборгованості в судовому порядку, позивач був вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано строк учасникам для подання заяв по суті. Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. В обґрунтування вказав, що він є внутрішньо-переміщеною особою та згідно Постанови КМУ №206, позивач не має права стягувати з нього оплату за спірну послугу до закінчення воєнного стану. [PERSON] вказує, що з 2013 року живе в м. Краматорськ, про створення ОСББ "4-27" його ніхто не інформував, згоди на зарахування його до складу ОСББ він не надавав. Відповідач вважає, що не входить до складу ОСББ "4-27" та дія Статуту даного об`єднання на нього не розповсюджується, взаємовідносини між ним та об`єднанням повинні бути оформлені відповідним договором, а оскільки такий договір відсутній то позовна заява є необгрунтованою та безпідставною. Представником позивача до суду було надано відповідь на відзив, у якій останній вказує, що відповідно до ст.1 ЗУ "Про ОСББ" [PERSON] є співвласником у багатоквартирному будинку та власником квартири у багатоквартирному будинку, а не членом ОСББ, як він зазначає. Вказує, що з довідки по особовому рахунку відповідача вбачається, що протягом 2020, 2021 та 2022 року він частково сплачував щомісячні внески на управління багатоквартирного будинку, тобто визнав себе співвласником ОСББ, таким чином у нього є обов`язок щодо сплати внесків без наявності договірних відносин. Представник вказує, що відповідно до положень ст.ст.2,5 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" внески ОСББ не є житлово-комунальною послугою, забезпечення управління спільним майном багатоквартирного будинку здійснюється відповідно до Статуту позивача та ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", а тому дія Постанови КМУ від 24.02.2022 року №206, до якої були внесені зміни на підстав Постанови КМУ від 21.04.2023 року №390, на яку посилається відповідач, на правовідносини між позивачем та відповідачем не розповсюджується. Враховуючи вищевикладене представник просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачем було подано заперечення, у якому останній вказав, що він не є членом об`єднання, їх взаємовідносини не оформлені належним чином, а саме між ними не укладено договір, свої обов`язки керівники ОСББ "4-27" не виконують, послугу з управління багатоквартирним будинком як житлово-комунальну послугу не визнають, не виконують вимог ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", що на думку відповідача, дає йому право на несплату вартості комунальних послуг за період його відсутності. Беручи до уваги викладене відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повномі обсязі. Вивчивши матеріали справи та заяви по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "4-27", затверджено Статут та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 02.03.2020 року, номер запису 1 476 102 0000 001744 (а.с.11-16). Відповідно до п.2 розділу II статуту ОСББ «4-27» - об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Серед завдань та предмету діяльності Об`єднання передбачається, у тому числі, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», органами управління об`єднання є загальні збори об`єднання, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів об`єднання, крім іншого, відноситься: питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно з ч.1, 3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Статтею 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Протоколом загальних зборів ОСББ "4-27" №1 від 12.04.2020 року затверджено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком з 01.05.2020 року -5,51 грн за 1 м2 загальної площі приміщень (а.с.17-18). Протоколом загальних зборів ОСББ "4-27" від 09.09.2021 року затверджено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком з 01.02.2021 року -6,00 грн за 1 м2 загальної площі приміщень (а.с.19). Протоколом загальних зборів ОСББ "4-27" від 14.02.2022 року затверджено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком з 01.02.2022 року -6,50 грн за 1 м2 загальної площі приміщень (а.с.20). Протоколом загальних зборів ОСББ "4-27" від 19.04.2024 року затверджено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком з 01.04.2024 року -7,50 грн за 1 м2 загальної площі приміщень (а.с.21). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири за адресою: [ADDRESS] є відповідач [PERSON] (а.с.9) та відповідно до ЗУ "Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" є співвласником багатоквартирного будинку. Обов`язок співвласника багатоквартирного будинку виконувати рішення зборів співвласників встановлено ст.7 ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Статтею 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, крім іншого, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Таким чином, рішення загальних зборів, якими встановлений розмір внесків (платежів) є обов`язковими для усіх співвласників багатоквартирного житлового будинку. Відповідач стверджує, що внески за управління багатоквартирним будинком є житлово-комунальною послугою в розумінні ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" та відповідно до положень цього Закону мають надаватися на підставі договору. Згідно із частиною 1 статті 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно із ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону. До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно із ч. 4 ст. 13 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Згідно зі ст.2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Законодавство визначає, що внески ОСББ не є житлово-комунальною послугою у розумінні вимог ч. 2 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою однозначно передбачено: не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відносини які склалися між об`єднанням та [PERSON] не регулюються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», та внески на управління багатоквартирним будинком не є житлово-комунальною послугою. Відповідно до довідки від 09.06.2022 року №1426-5001730967 [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та фактично перебуває з адресою: [ADDRESS] (а.с.52). Як вбачається з довідок від 17.01.2024 року та від 17.07.2024 року виданих старостою Дмитрівського старостинського округу Мічківською Н., [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з грудня 2013 року (а.с.45,51). Також [PERSON] посилався на те, що оскільки він є внутрішньо переміщеною особою, його власність, а саме квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться на території, яка згідно з Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року є територією можливих бойових дій, то він звільнений від сплати житлово-комунальних послуг на підставі Постанови КМУ №206 від 05.03.2022 року. Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України введено воєнний стан. Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки штрафів, пені, інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Як вже встановлено судом, внески за управління багатоквартирним будинком не є житлово-комунальною послугою, таким чином, у даному випадку застосування постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до правовідносин, які виникли між ОСББ «4-27» та [PERSON] є необґрунтованим. З довідки по особовому рахунку [PERSON] , вбачається, що у нього наявна заборгованість по сплаті щомісячних внесків на управління багатоквартирного будинку за період з 01.05.2020 по 31.08.2024, яка складає 13 555,30 грн. (а.с.8). Відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (стаття 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Також, з довідки вбачається, що протягом 2020, 2021 та 2022 року [PERSON] частково сплачував щомісячні внески на управління багатоквартирного будинку, тобто визнав себе співвласником ОСББ. Оскільки відповідач є власником квартири та споживачем послуг з утримання будинку, які надає ОСББ «4-27», за тарифами, затвердженими рішеннями загальних зборів об`єднання, а тому відсутність між сторонами договірних зобов`язань не звільняє відповідача від сплати внесків з управління багатоквартирного будинку. Тобто відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від сплати таких внесків. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що особа, яка є власником квартири у будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 13.11.2019 року по справі № 686/14833/15-ц. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно з ч.3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб,що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, відповідач зобов`язаний сплачувати внески на утримання будинку, а Позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Враховуючи, що відповідач є власником майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , загальними зборами ОСББ визначено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку, проте відповідач не виконує свої зобов`язання щодо участі в утриманні багатоквартирного будинку належним чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу, представником позивача надано: договір про надання правової допомоги від 13.09.2024 року; акт про приймання-передачу виконаних робіт за надання юридичних послуг згідно договору від 13.09.2024 року від 01.11.2024 року; платіжна інструкція №305 від 16.09.2024 року. Суд приходить до висновку, що надані представником позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3 500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 028,00 грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

Outcome: approved