Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

АТ "Сенс банк" звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 500833664 у розмірі 302738,31 грн., та судовий збір в сумі 4541,07 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23.06.2020 року між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту № 500833664, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредит, який зобов`язалась повертати кредит на визначених в договорі умовах, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору № 500833664 від 23.06.2020 року [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не сплачує щомісячні платежі, в результаті чого станом на 09.08.2023 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 302738,31 грн. Ухвалою суду від 24.06.2024 року скасовано заочне рішення від 18.03.2024 року ухвалене у вказаній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та її представник в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи містяться докази, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. У заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача посилався на те, що позивачем частково пропущений строк позовної давності, надав розрахунок заборгованості та зазначив, що відповідач частково сплачувала гроші по кредиту. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 23.06.2020 року між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] укладено угоду про надання споживчого кредиту № 500833664, у відповідності до умов якого [PERSON] отримала кредит, який зобов`язалась повертати кредит на визначених в договорі умовах, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі. Згідно умов договору [PERSON] зобов`язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 09.08.2023 року за кредитним договором № 500833664 від 23.06.2020 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 302738,31 грн. Отримання коштів за кредитом підтверджується меморіальним ордером № 913132 від 24.06.2020 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кошти у розмірі 279430,73 грн. Згідно витягу з державного реєстру банків від 01.12.2022 року встановлено, що АТ "Альфа Банк" змінило найменування на АТ "Сенс Банк". Згідно із розрахунком заборгованості відповідач [PERSON] станом на 09.08.2023 року має заборгованість в розмірі 279430,73 грн, яка складається з наступного:\~заборгованість за кредитом\~224620,84 грн.; заборгованість по відсотках \~78117,47 грн. 23.06.2022 року [PERSON] надала клопотання Голові правління АТ «Альфа-Банк» в якому просила укласти з нею договір про реструктуризацію заборгованості в сумі 279430,73 грн. строком на 72 місяці. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "Сенс Банк" до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України\~передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Представником відповідача до матеріалів справи надано розрахунок заборгованості за кредитом з якого вбачається, що станом на 01.04.2024 року заборгованість [PERSON] складає 333728,13 грн., тобто є більшою ніж просить стягнути позивач. Також з розрахунку вбачається, що 25.10.2023 року відповідач на погашення кредиту внесла 5000,00 грн. та вказана сума врахована позивачем. При цьому суд зазначає, що після скасування заочного рішення позивач не збільшував позовні вимоги та відповідно до позовних вимог просить стягнути заборгованість за кредитним договором станом на 09.08.2023 року у розмірі 302738,31 грн. Таким чином суд не може вийти за межі позовних вимог. Як вбачається з розрахунків заборгованості наданих сторонами, позивачем враховані усі платежі здійснені відповідачкою за кредитним договором. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що шляхом підписання угоди про надання споживчого кредиту № 500833664, між банком та [PERSON] 23.06.2020 року укладено кредитний договір, позивач умови кредитного договору виконав належним чином, надавши відповідачеві кредит. Однак, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 09.08.2023 року склалась заборгованість у розмірі 302738,31 грн. Також матеріали справи містять заяву представника відповідача про застосування строків позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частинами четвертою, п`ятою\~статті 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. За загальним правилом частини першої\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по цивільній справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18), якщо кредитний договір передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, то перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Постанов Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-31-цс15 та від 23 листопада 2016 року у справі № 2104цс16 зазначено, що у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі\~статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. [PERSON] 23.06.2020 року уклала кредитний договір № 500833664. Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, останній платіж на погашення заборгованості був здійснений 28.09.2022 року у розмірі 1500,00 грн., а банк\~звернувся до\~суду з\~позовом 15.01.2024\~року,\~шляхом направлення\~засобами поштового\~зв`язку,\~тобто в\~межах строку\~позовної давності,\~тому суд\~не вбачає\~підстав для\~застосування строку\~позовної давності\~по даній\~справі. Відповідно до ст.12\~ч.3,4 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно частини 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved