Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив встановити факт постійного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] та в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,161 га, передану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082900:01:003:0162; земельну ділянку площею 1,8391 га, передану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082900:01:003:0378; земельну ділянку площею 1,1191 га, передану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082900:01:004:0266. Крім цього, просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право на 2/9 частини земельної частки (пай) розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП імені Кірова села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 2/12. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщин у зв`язку із тим, що заява про прийняття спадщини від [PERSON] надійшла 09.05.2024 року, тобто вже після шестимісячного строку. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Саф`яніської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області с. Кислиця за № 0943-1, [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.09.2024 року за № 840. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2002 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до заповіту від 03.04.2001 року, посвідченого секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 271, [PERSON] належне йому право на земельну частку пай по сертифікату № 0558999 в КСП імені Кірова в с. Кислиця Ізмаїльського району розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрований в Книзі записів реєстрації сертифікатів 25 квітня 2000 року за № 940, заповів [PERSON] . Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відплвідно до ст. 537 ЦК УРСР (1963 року), частина майна, що залишилися не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529 - 533 цього Кодексу. До числа спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті на передбачено інше. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.05.1971 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.02.1962 року, виданого виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем [PERSON] , що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15.12.2003 року за № 2883, тому вважається такою що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). В свою чергу, [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав, але подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та отримав свідоцтво. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.05.2021 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить - 1/2 частина житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який вона фактично прийняла після смерті чоловіка [PERSON] , але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав; - земельна ділянка площею 0,161 га, передана для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082900:01:003:0162; - земельна ділянка площею 1,8391 га, передана для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082900:01:003:0378; - земельна ділянка площею 1,1191 га, передана для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер - 5122082900:01:004:0266. - 2/9 частини земельної частки (пай) розміром 4,42 в умовних кадастрових гектарах із землі, що перебуває у колективній власності КСП імені Кірова села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі за № 2/12. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно заповіту від 06.11.2018 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 96, [PERSON] , усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те що на день смерті буде йому належати і на що за законом вона матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, в судовому засіданні був встановлений факт постійного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , який підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 30.09.2024 року за № 840. Таким чином, позивач [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved