Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 16.08.2024 року представник позивача, адвокат Потятинник Ю.Р., звернувшись з даним позовом, посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , про що 01.04.2015 року відділом ДРАЦСу по м. Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківські області складено відповідний актовий запис № 183, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 08.04.2009р. [PERSON] склала нотаріально - посвідчений заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу [PERSON] . Даний заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 46715606, що підтверджується Витягом про реєстрацію заповіту в Спадковому реєстрі № 19334869. Згідно договору дарування від 16.06.1990р. посвідченого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № Д-717 померлій належало на праві власності частини житлового будинку [ADDRESS] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76103039 приватним нотаріусом Маркеловою І.М. 06.03.2024р. проведено реєстрацію відповідної спадкової справи за № 72105857. Постановою приватного нотаріуса Маркелової І.М. від 06.03.2024р. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з пропуском 6-місячного строку на прийняття спадщини. Крім позивача інших спадкоємців не має. Тому, відповідачем є орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 623/4221/20). Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Протягом 2010-2017рр. позивач регулярно виїжджав на заробітки до Російської Федерації, де працював на будовах. Зокрема, перебував на заробітках в Російській Федерації з лютого по листопад 2015року. До того ж, позивач не знав про існування заповіту померлої в свою користь, а також не знав про наявність правовстановлюючого документу померлої на нерухоме майно. Про наявність заповіту та договору дарування частин житлового будинку від 08.04.2009р. позивач дізнався від своєї дочки [PERSON] , яка проживала разом з [PERSON] , після приїзду з Росії в кінці 2015р. З цих причин позивачем був пропущений 6-місячний строк на прийняття спадщини. Факт перебування позивача на заробітках в Російській Федерації можуть підтвердити свідки: 1. [PERSON] , 1983 р.н., житель [ADDRESS] ; 2. [PERSON] , 1963 р.н., житель [ADDRESS] ; [PERSON] , 1978 р.н., жителька [ADDRESS] . Тому, просить визначити [PERSON] додатковий строк у 3 (три) місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 03.09.2024 року від Коломийської міської ради поступив відзив на позовну заяву, у якому посилаються на те, що вважають, що позовна вимога, заявлена представником позивача [PERSON] , до Коломийської міської ради, як органу місцевого самоврядування є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення, оскільки, порушує майнове право Коломийської міської територіальної громади, виходячи з наступних підстав. Звертаючись з даною позовною заявою до суду представник позивача вказує, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що протягом 2010-2017 років позивач регулярно виїжджав на заробітки до російської федерації, де працював на будовах. Зокрема, перебував на заробітках у російській федерації з лютого по листопад 2015 року. До того ж, позивач не знав про існування заповіту померлої у свою користь, а також не знав про наявність правовстановлюючого документу померлої на нерухоме майно. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що ці обставини є достатніми для визнання судом поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Однак, Коломийська міська рада не погоджується з таким твердженням представника позивача виходячи з наступного. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім?єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Факт проживання чи перебування позивача за межами України сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебування позивача поза межами України не позбавляло його можливості подати заяву про прийняття спадщини поштою, як передбачено пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусом України, чинної на час відкриття спадщини. Доказів неможливості з?явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав. З огляду на це, безпідставними є доводи позивача про те, що проживання спадкоємця за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Також, Коломийська міська рада вважає, що при розгляді даної справи необхідно врахувати правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 26.06.2024 року по справі №686/5757/23 де зазначено, що головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об?єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців -в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки, позивач по справі, [PERSON] , відповідно до вимог ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вважається таким, що не прийняв спадщину і відсутні поважні причини пропуску її прийняття, то Коломийська міська рада, як орган місцевого самоврядування, у порядку ст. 1277 ЦК України, буде звертатися до суду з заявою про визнання спадщини відумерлої. Тому, просять відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] , до Коломийської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини у повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19.08.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 183, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 01.04.2015 року (а.с. 8). Відповідно до копії Договору дарування від 16.06.1990 року посвідченого державним нотаріусом Коломийської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № Д-717, [PERSON] , належало на праві власності частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 13-15). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 76103039 від 06.03.2024 року, приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Маркеловою І.М., зареєстровано спадкову справу № 72105857 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 16). Відповідно до копії Заповіту від 08.04.2009 року, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, яке буде їй належати, з чого б воно не складалось, і де б воно не знаходилося і взагалі все те, на що вона за законом буде мати право, заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Відповідно до копії Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 19334869 від 08.04.2009 року, приватним нотаріусом Трачук Л.В., 08.04.2009 року зареєстровано заповіт № 46715606 [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.03.2024 року, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу, Маркеловою І.М., відмовлено [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що [PERSON] , у шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця не було подано заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 18-19). Відповідно до копії Листа № 573/1/01-27 від 06.03.2024 року, у реєстрі територіальної громади м. Коломия, що ведеться управлінням «Центр надання адміністративних послуг», з 04.04.2016 року, відсутня інформація щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.04.2015 року. Разом з тим, повідомлено, що за відомостями будинкової книги станом на 01.04.2015 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею були зареєстровані наступні особи: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач по справі є її батьком. Коли померла [PERSON] він їздив на заробітки в росію. Про те, що померла залишила заповіт ніхто не знав. Заповіт випадково знайшла в будинку померлої. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] протягом тривалого часу працював у нього в будівельній бригаді. Вони виконували роботи по будівництву різних об`єктів у росії протягом 2013-2018 років. Приїжджали в України лише взимку на свята. ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін та відповідна судова практика. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. V. Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Таким чином, перебування позивача за межами України, що підтверджено показами свідків, суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини за законом. Ще однією поважною причиною суд вважає необізнаність позивача про наявність заповіту. Тому, суд доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1235, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved