Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» (далі - ТОВ «УК «Венеція») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання підземної автостоянки, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «УК «Венеція» є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. 19.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко - Житлосервіс» (далі - ТОВ «Ліко-Житлосервіс») та відповідачем, було укладено Договір № В3/7-89 про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до умов якого позивач забезпечує надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території машиномісця № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , а відповідач забезпечує своєчасну оплату таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, передбачених договором. За цим машиномісцем обліковується заборгованість за надані послуги за період з січня 2021 року по січень 2024 року в сумі 7 445,04 грн., яка складається з основного боргу в сумі 6 696 грн., інфляційних втрат в сумі 566,18 грн., 3% річних в сумі 182,86 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати. 15.04.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 16.12.2024 постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення про стягнення заборгованості за період з січня 2021 року по січень 2024 року за житлово-комунальні послуги в розмірі 6 696 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору. Відповідач подала до суду відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 6 696 грн., оскільки вона сплатила зазначену заборгованість. Проти задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат не заперечувала. Відповідач надав відповідь на відзив, в якій просив стягнути з відповідачки інфляційні втрати в сумі 566,18 грн., 3% річних в сумі 182,86 грн. та судовий збір в сумі 3028 грн. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 01.12.2011 актом прийому-передачі житлового будинку, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , переданий ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» до обслуговування ТОВ «Ліко - Житлосервіс». 18.05.2012 додатком № 1 до акту прийому-передачі житлового будинку, паркінг у складі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , переданий ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» до обслуговування ТОВ «Ліко - Житлосервіс». На виконання взятих на себе зобов`язань щодо обслуговування зазначеного будинку та прибудинкової території, ТОВ «Ліко-Житлосервіс» були укладені відповідні договори з виробниками комунальних послуг (постачання електричної енергії, водопостачання, приймання стічних вод, надання послуг зв`язку), які після набуття підприємством надаються споживачам. 19.12.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір №В3/7-89 про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, відповідно до умов якого, відповідач зобов`язується надати комунальні послуги з утримання підземної автостоянки і прилеглої території машиномісця № [NUMBER] по [ADDRESS] , а позивач зобов`язується своєчасно оплатити такі послуги на умовах, встановлених договором. Сторони погодили щомісячний розмір плати за утримання підземної автостоянки та прилеглої території у сумі 344 грн. 01.12.2019 ТОВ «Ліко-Житлосервіс» затверджено розрахунок вартості відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, який складає 688 грн. Відповідно до довідки позивача від 15.02.2024 №19 заборгованість власника машиномісця № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 01.01.2021 по 31.01.2024 становить 6 696 грн. Відповідно до розрахунку позивача від 15.02.2024 № 19/1 за період з 01.01.2021 по 01.01.2024 нараховані 3% річних в розмірі 182,86 грн., інфляційні втрати в розмірі 566,18 грн. 24.04.2024 [PERSON] сплатила на рахунок позивача заборгованість за надані послуги за період з січня 2021 року по квітень 2024 року в розмірі 8 760 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Оскільки відповідач сплатила заборгоаність на надані послуги з утримання підземної автостоянки лише після відкриття провадження у справі, то вона зобов`язана сплатити позивачу встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Суд відзначає, що нарахування вищезазаначених компенсаційних виплат здійснено з урахуванням постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 (зі змінами). Таким чином, позовні вимоги в частині інфляційних втрат та 3% річних нарахованих на суму заборгованості з наданих послуг за період з січня 2021 року по січень 2022 року та січень 2024 року нараховані з урахуванням вимог постанови КМУ від 05.03.2022 №206 (зі змінами). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved