Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи Позивач [PERSON] звернулась із позовом до Котовського міськрайонного суду Одеської області до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] до дня своєї смерті, а позивач проживала разом із спадкодавцем до дня її смерті проживала, але не була зареєстрована, позивач та спадкодавець вели спільне домашнє господарство. Посилається на те, що їй було відомо, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, він не заявив про відмову від неї, а тому [PERSON] вважала що спадщину прийняла. Зазначає, що 16.08.2024 позивач отримала лист від Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса від 16.08.2024 р. № 412к/02-14, відповідно до якого 13.08.2024 заведена спадкова справа № 169к/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] , відмовлено у прийнятті заяви та видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини з часу відкриття спадщини (з дня смерті спадкодавця). Разом з тим, за наявності обставини проживання за одною адресою із спадкодавцем, позивачем обрано спосіб захисту порушеного права - звернення із позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач посилається на наступні причини пропуску строку вступу у спадщину: - поширенням коронавірусної інфекції і введенням карантинних заходів з початку 2020 року, необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби; - початок військової агресії російської федерації проти України 24.02.2022, із визначенням цієї обставини форс-мажорною. Позивач зазначає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Відповідачем подано відзив на позов про визнання позовних вимог. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі, судовий розгляд 26.08.2024 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, 16.09.2024 ухвалою судді, після усунення недоліків позовної заяви позивачем, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, визначено дату судового засідання у підготовчому провадженні - 09.10.2024. 07.10.2024 судом постановлено ухвалу про участь представника позивача у судовому засіданні 09.10.2024 в режимі відеоконференції. У судове засідання 09.10.2024 позивач та відповідач, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились. Представник позивача у судовому засіданні заявив клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні в підготовчому провадженні з метою надання додаткових доказів у справі, судом оголошено перерву до 24.10.2024. 24.10.2024 судом отримано заяву відповідача, відповідач визнав позовні вимоги, клопотав про проведення судових засідань за відсутності відповідача. У судове засідання 24.10.2024 позивач та відповідач, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились. Представником позивача у судовому засіданні заявлено клопотання про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті. Ухвалою суду від 24.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 14.11.2024. 31.10.2024 судом постановлено ухвалу про участь представника позивача у судовому засіданні 14.11.2024 в режимі відеоконференції. 12.11.2024 відповідачем у справі подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та визнання позовних вимог. Судове засідання 14.11.2024 не відбулось, через зайнятість головуючого судді у справі в іншому судовому засіданні, судове засідання відкладено до 12.12.2024. У судове засідання 12.12.2024 позивач та відповідач, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились. Представником позивача взято участь у судовому засіданні 12.12.2024 в режимі відеоконференції. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Інші заяви та клопотання від учасників справи не надходили. Позиція сторін у судовому засіданні У судовому засіданні представник позивача підтвердив позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини з підстав зазначених у позовній заяві. Представник позивача зазначила, що позивач [PERSON] проживала із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та вважала, що прийняла спадщину. Із позовною про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звернулась, оскільки такий спосіб захисту порушеного права був рекомендований нотаріусом. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про визнання позовних вимог. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.07.2018 Подільським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.1963, виданого Великофонтанською сільською радою Котовського району Одеської області [PERSON] (позивач) народилась [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно з свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Великофонтанської сільської ради Котовського району Одеської області 10.10.1981, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 13 (а.с. 11). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 534 від 02.04.2019, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] до дня своєї смерті [INFO] , разом з нею до дня її смерті проживала, але не була зареєстрована її донька [PERSON] (позивач), спадкодавець та позивач вели спільне домашнє господарство, позивач здійснювала догляд за [PERSON] та здійснила її поховання (а.с. 20). Листом № 412к/02-14 від 16.08.2024 Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса, позивача повідомлено, що 13.08.2024 заведено спадкову справа № 169к/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] (мати позивача), та зазначено що [PERSON] пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини. Так, відповідно до змісту вказаного листа, місцем реєстрації померлої [PERSON] була адреса: [ADDRESS] , та нотаріусом встановлено, що позивач проживала за одною адресою із спадкодавцем [PERSON] без реєстрації. Таким чином, судом встановлено наявність обставин (фактів), якими обґрунтовуються вимоги позивача: смерть спадкодавця, перебування позивача у родинних відносинах із спадкодавцем (позивач є донькою померлої), проживання позивача на час відкриття спадщини із спадкодавцем, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивача у зв`язку із пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. Суд визнає наступні загальновідомі обставини, що не потребують доказування, на які посилається позивач як на підставі своїх вимог: - запровадження карантину на всій території України з 12.03.2020, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; - скасування з 30.06.2023 на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651; - введення на території України воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який неодноразово продовжено до дня прийняття рішення у цій справі. Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виник на даний час між позивачем [PERSON] та відповідачем Куяльницькою сільською радою Подільського району Одеської області є відносини, які пов`язані із спадкуванням, оформленням права на спадкове майно. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду Відповідачем у справі визнано позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На переконання суду, у даному випадку відсутні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову з підстав визнання позовних вимог відповідачем, зважаючи на те, що таке визнання суперечить закону, зважаючи на вказане далі. Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, відповідно до якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). З урахуванням викладених вище положень суд доходить висновку, що шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , закінчився 09.03.2019. Разом з тим, позивач [PERSON] звернулась до нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] лише 13.08.2024, тобто з пропуском визначеного законодавцем шестимісячного строку більше ніж на 5 років. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, ці обставини суд визнав поважними. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 766/14595/16, від 30.01.2020 у справі № 487/2375/18, від 31.01.2020 у справі № 450/1383/18. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17. Так, в обґрунтування поважності причин пропуску звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивач зазначив, що допустив пропущення строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, через запровадження карантину на території України з 12.03.2020 до 30.06.2023 (шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви на прийняття спадщини у цій справі закінчився 09.03.2019) та запровадження воєнного стану на території України з 24.02.2022, а також через правову необізнаність, вважаючи, що факт проживання позивача із спадкодавцем на момент відкриття спадщини є підставою для визнання особи такою, що прийняла спадщину. Щодо зупинення строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану суд зазначає таке. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до ст. 64 Конституції України, ст. 12-1, 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 7, 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Згідно з п. 3 вказаної постанови на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» зазначений вище п. 3 постанови було викладено в новій редакції, а саме «перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини». Разом з тим 19.06.2023 набрав чинності пп. 2 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. Указані обставини в сукупності свідчать про те, що станом на момент звернення позивача до приватного нотаріуса строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини становив шість місяців після смерті [PERSON] та завершився 09.03.2019, перебіг строку для прийняття спадщини для позивача не зупинявся. Необхідно зазначити, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відтак суд доходить висновку, що юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, запровадження на території України карантину з 12.03.2020 до 30.06.2023 у зв`язку із поширенням вірусу SARS-CoV-2, , введення воєнного стану на території України з 24.02.2022 не є поважною причиною пропуску звернення до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та підставою для визначення додаткового строку на подання такої заяви. Посилання позивача на обставину, яка є встановленою впродовж розгляду цієї справи, щодо проживання [PERSON] із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не має значення для доведеності поважності пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, а є підставою для іншого способу захисту порушеного права позивача щодо набуття права на спадщину - визнання позивача таким, що проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, таким, що прийняв спадщину. Встановлення факту постійного проживання дочки [PERSON] зі спадкодавцем матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої, дасть змогу реалізувати право на оформлення спадщини після смерті матері у встановленому законом порядку, зазначена справа відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених сторонами вимог та на підставі поданих ними доказів. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, участі в їх дослідженні та доведення їх переконливості перед судом. Таким чином, суд не виходить за межі позовних вимог, заявлених позивачем, приймає рішення виключно в межах заявлених вимог, навіть якщо суд може бачити інші порушення прав або обставини, що потребують вирішення, дотримується принципу диспозитивності, а сторони визначають обсяг і зміст спору. Згідно із ч. 3 вказаної статті, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача не підлягає захисту шляхом задоволення позовної вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Розподіл судових витрат Позивач у позовній заяві не просить розподілу судових витрат.

Outcome: dismissed