Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

В серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1164962 від 21.07.2021 року у розмірі 60\~033,36 грн., а також понесені судові витрати у розмірі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.07.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1164962, відповідно до якого Банк відкрив Поточний рахунок «для виплат» та надав Клієнту послугу споживчого кредиту. Метою кредиту є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 49\~000 грн. та оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 1\~988,55 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя». 20.12.2022 року АТ «Райффайзен Банк» та позивачем було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» приймає налужні Первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 60\~033,36 грн., яку представник позивача просив стягнути на користь Товариства з відповідача. Ухвалою судді від 28 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Таким чином, суд на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, в заочному порядку, за наявними у справі доказами, без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Дослідивши надані до позовної заяви письмові докази, суд встановив наступне. 21.07.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено Заяву-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1164962, відповідно до якого Банк відкрив Поточний рахунок «для виплат» та надав Клієнту послугу споживчого кредиту. Відповідно до умов Кредитного договору, з Дати надання Кредиту, Банк зобов`язаний надати Клієнту кредит в сумі 50\~988,55 грн., а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Метою кредиту є придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника в розмірі 49\~000 грн. та оплата Клієнтом страхового платежу в розмірі 1\~988,55 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка Життя». Згідно п.2.2 Договору строк Кредиту становить 72 місяці, що починається з 21.07.2021 року. Відповідно до п. 2.3 Договору проценти за користування кредитом процентна ставка фіксована і становить 49,9% річних. Відповідно до умов Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та Процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, з наступного за місяцем надання Кредиту, у визначену п.2.4 Договору дату. Факт надання Банком Позичальнику кредитних коштів підтверджується копією Виписки по рахунку, що підтверджує початок користування Кредитом. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених Кредитним договором. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, відповідно до умов Договору та сплачувати проценти за користування кредитом. 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен Банк» передає за плату а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Станом на дату відступлення заборгованість відповідача за Кредитним договором складає 60\~033,36 грн., з яких: 50\~255,85 грн. - сума заборгованості за кредитом, 9\~777,51 грн. - сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок Первісного кредитора ні на рахунок позивача. 27.03.2024 року позивач направив відповідачу Досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов`язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідач [PERSON] вимогу ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» про сплату заборгованості за договором не виконав, що є порушенням законних прав кредитора. За таких підстав, вимоги позивача підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн., суд зазначає наступне. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію договору про надання правової допомоги від 14.06.2023 року, акт виконаних робіт по договору від 14.06.2024 та платіжною інструкцією № 1597 від 02.07.2024, відповідно до яких позивач оплатив послуги з професійної правничої допомоги адвокату Титаренко В.В. у розмірі 1400,00 грн. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з пунктом 4 частини першої "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Суд, з урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності опрацьовування певного обсягу матеріалів справи для якісного представництва інтересів, з огляду на порядок вирішення спору (у спрощеному позовному провадженні), вважає за необхідне задовольнити вимоги представника позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1400 грн. Такий розмір судових витрат, на думку суду, є справедливим, обґрунтованим, є співмірними зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із платіжною інструкцією № 1272 від 23.05.2024 року позивачем ТОВ «ФК «Сіті ФІНАНС» при подачі позову до суду було сплачено 3028,00 грн. судового збору, які також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved