Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Виклад позиції позивача 31.05.2024 року на адресу Немирівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Немирівської міської ради до [PERSON] , третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Відділ освіти Немирівської міської ради, про стягнення завданої шкоди, яка мотивована тим, що відповідач призначена з 24 січня 2020 року на посаду начальника відділу освіти Немирівської міської ради. Відповідно до повноважень, визначених Положенням про відділ освіти Немирівської міської ради начальник Відділу освіти Немирівської міської ради має повноваження розривати строкові трудові договори (контракти) з керівниками закладів загальної середньої освіти з підстав та у порядку, визначених законодавством та установчими документами закладу. Начальник Відділу освіти Немирівської міської ради Мрищук А.Є. 02.11.2020 року видала наказ № 6-к/тр про звільнення з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа IIIІ ступенів № 1 ім. М. Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради [PERSON] . [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Відділу освіти Немирівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Немирівська міська рада Вінницької області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2023 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ про звільнення [PERSON] з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. М. Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області. Поновлено [PERSON] на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. М. Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області. Стягнуто з відділу освіти Немирівської міської ради на користь [PERSON] різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, за період з 05.11.2020 по 16.08.2022. Стягнуто з відділу освіти Немирівської міської ради на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень. Постановою Вінницького апеляційного суду від 22.11.2022 у справі №930/2705/20 апеляційну скаргу задоволено частково. Стягнуто з Відділу освіти Немирівської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 06 листопада 2020 року по 16 серпня 2022 року в сумі 161 496 (сто шістдесят одна тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень 22 коп. Суму визначено без вирахування податків та обов`язкових внесків, які підлягають нарахуванню і сплаті під час виплати заробітної плати, проте з урахуванням заробітної плати за виконання нижче оплачуваної роботи у відповідний період. Стягнуто з Відділ освіти Немирівської міської ради на користь [PERSON] 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 року залишено без змін. Стягнуто з Відділу освіти Немирівської міської ради судовий збір по справі, від сплати якого звільнено позивача, в сумі 1782,96 грн. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Ухвалою від 25.11.2023 року Вінницьким апеляційним судом виправлено описку, допущену у резолютивні частині постанови Вінницького апеляційного суду від 22.11.2022 року, вказавши в абз. 3, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 06 листопада 2020 року по 16 серпня 2022 року складає 128 397,43 грн., розмір відшкодування моральної шкоди в абз. 4 постанови - 20 000 грн., а абз. 6 резолютивної частини викласти в такій редакції: «Стягнути з Відділ освіти Немирівської міської ради на користь [PERSON] судовий збір по справі в сумі 168 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог». Вінницьким апеляційним судом 06.12.2022 прийнято додаткову постанову у справі № 930/2705/20, якою задоволено заяву представника позивача [PERSON] та стягнуто з Відділу освіти Немирівської міської ради на користь [PERSON] 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу. Постановою Верховного Суду від 18.08.2023 касаційну скаргу Відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області залишено без задоволення. Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 року у незміненій частині, постанову Вінницького апеляційного суду від 22.11.2022 року, ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25.11.2022 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 06.12.2022 року залишено без змін. Ухвалюючи рішення у справі № 930/2705/20, суди дійшли висновку, що звільнення [PERSON] з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. М. Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області за наказом Відділу освіти Немирівської міської ради № 6-к/тр від 02.11.2020 відбулося безпідставно та з порушенням встановленої законом процедури. На виконання рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 року у незміненій частині, постанови Вінницького апеляційного суду від 22.11.2022 року в редакції ухвали Вінницького апеляційного суду від 25.11.2022 року з Відділу освіти Немирівської міської ради управлінням Державної казначейської служби України у Немирівському районі Вінницької області було стягнуто: - \~ \~ \~ \~середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 128397,43 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 11.08.2023 №23; - \~ \~ \~ \~часткове відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 22.11.2023 №40; - \~ \~ \~ \~часткове відшкодування моральної шкоди у розмірі 8032,57 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 24.11.2023 №41; - \~ \~ \~ \~відшкодування моральної шкоди у розмірі 467,43,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 22.11.2023 №40; Всього - 138397,43 грн.; Таким чином, рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 року у незміненій частині, постанову Вінницького апеляційного суду від 22.11.2022 року в редакції ухвали Вінницького апеляційного суду від 25.11.2022 року виконано повністю. Внаслідок цього представник позивача просить стягнути з відповідача шкоду, завдану Немирівській міській раді, визначену рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 року у справі № 930/2705/20 у незмінній частині, постановою Вінницького апеляційного суду від 22.11.2022 року у справі № 930/2705 в редакції ухвали Вінницького апеляційного суду від 25.11.2022 року, на загальну суму 138565,43 грн. Виклад позиції відповідача 26.06.2024 року на адресу суду від представника відповідача, адвоката Слободянюка М.В. надійшов відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач заперечує проти вимог позивача, вважає їх необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача коштів, хоча жодної вимоги добровільної сплати таких коштів позивач не направляв відповідачу, а відтак відповідач не міг порушити права позивача і у позивача апріорі не виникло право на звернення до суду. Позовна заява подана Немирівською міською радою, яка не має права на звернення до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в судовому порядку. Матеріальна шкода завдана Відділу освіти Немирівської міської ради, яка є самостійною юридичною особою, з рахунків якої відбулась виплата коштів незаконно звільненому працівнику [PERSON] . При цьому, Немирівська міська рада не зазначала збитків від звільнення [PERSON] , адже такі збитки завдані відділу освіти Немирівської міської ради, яким виплачені кошти [PERSON] , ця юридична особа має повну цивільну процесуальну правоздатність, але в цій справі бере участь як третя особа, але не як позивач. Позивач не довів вину відповідача у незаконному звільненні [PERSON] , так як [PERSON] не брала участі у справі № 930/2705/20 судовими рішеннями у тій справі не встановлені преюдиційні обставини, які не доводяться у цій справі в порядку ч. 4 ст. 82 ЦПК України. Позивач не послався на будь-які докази наявності вини [PERSON] у незаконному звільненні [PERSON] , такі його твердження є голослівні, а спростовуються тим, що [PERSON] приймала рішення про звільнення [PERSON] за участі інших осіб за встановленою процедурою. Позовна заява подана виключно з підстав, визначених п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП та ст. 237 КЗпП України, за якими передбачено, що на службову особу, винну в незаконному звільненні, покладається обов`язок покрити шкоду установі лише у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, а відшкодування моральної шкоди та інших витрат цими нормами Закону не передбачено. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, відділ освіти Немирівської міської ради не реалізувала право зворотної вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування в порядку ч. 1 ст. 1191 ЦК України. Позивачем не дотримано строків звернення до суду з даною позовною заявою, що є самостійною факультативною підставою для відмови в задоволенні позову. Позивачем в позовній заяві не зазначено часу, з якого відповідач порушив його право, а виходячи з того, що право на пред`явлення позову до службової особи, винної у незаконному звільненні виникає з моменту набрання законної сили судовим рішенням, яким звільнення [PERSON] визнано незаконним і вона поновлена на роботі, тобто 22.11.2022 року поновлена на роботі, тому встановлений законом річний строк позовної давності є пропущеним, що є самостійною факультативною підставою для відмови в задоволенні позову. Пояснення третьої особи 15.10.2024 року на адресу суду від представника третьої особи, адвоката Піпко А.М. надійшли письмові пояснення, із змісту яких вбачається, що Немирівська міська рада звернулась з позовною заявою про стягнення коштів на свою користь, хоча шкода була заподіяна відділу освіти Немирівської міської ради, яка с самостійною юридичною особою і з її рахунків були стягнуті кошти на виконання рішень судів, проте вимоги про їх стягнення на користь цієї установи не заявлені. Позовна заява не була подана Немирівською міською радою як вищестоящим в порядку підлеглості органом в інтересах Відділу освіти Немирівської міської ради з підстав визначених ч. 4 ст. 136 КЗпП України, а в інтересах Немирівської міської ради. Закон визначає право відділу освіти Немирівської міської ради за позовною заявою вищестоящого в порядку підлеглості органу отримати відшкодування шкоди, заподіяної даній установі у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівнику, однак всупереч цьому позивач звернувся до суду з іншими вимогами. Відповідач не порушував права позивача, адже позивач не звертався до відповідача з вимогами відшкодування завданої шкоди, жодних заходів досудового врегулювання спору не вживав, зокрема, передбачених статтею 136 КЗпП України. Позивач мав змогу пред`явити позову заяву про стягнення з відповідача на користь відділу освіти Немирівської міської ради заподіяної шкоди по сплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу, довести ці вимоги належними доказами, однак цього зроблено не було, внаслідок цього вважає що у суду відсутні підстави для задоволення заявлених позовних вимог. Заяви, клопотання сторін 10.06.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. 18.12.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. 18.12.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити у задоволенні позовних вимог із підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. 18.12.2024 року на адресу суду від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, просить відмовити у задоволенні позовних вимог із підстав, які викладені у поданих письмових поясненнях. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 03.06.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 11.06.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 16.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. \~Згідно з частиною 3 ст. 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Як вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником Відділу освіти Немирівської міської ради є [PERSON] (а.с.8). Розпорядженням міського голови Немирівської міської ради від 23.01.2020 року № 08-РК-О, призначено [PERSON] на посаду начальника відділу освіти Немирівської міської ради за результатами конкурсу (а.с.9). Відповідно до положення про відділ освіти Немирівської міської ради, затверджено рішенням 61 (позачергової) сесії 1 скликання Немирівської міської ради від 22 жовтня 2020 року № 1651, начальник відділу: несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього завдань, реалізацію його повноважень, дотримання трудової дисципліни; укладає та розриває строковий трудовий договір (контракт) з керівниками закладів загальної, середньої освіти (а.с.11-15). Наказом начальника відділу освіти Немирівської міської ради Мрищук А.Є. від 02 листопада 2020 року № 6-к/тр звільнено 05.11.2020 року [PERSON] з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 1 ім. М.Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області (а.с.18). Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області у справі № 930/2705/20 від 16.08.2022 року задоволено позов [PERSON] , до відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області за участі третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Немирівської міської ради Вінницької області та вирішено: Визнати протиправним та скасувати наказ, виданий відділом освіти Немирівської міської ради № 6-к/тр від 02.11.2020 про звільнення [PERSON] з посади директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-Ш ступенів № 1 ім. М.Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області. Поновити [PERSON] на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. М.Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області. Стягнути з відділу освіти Немирівської міської ради (адреса: 22800, вул. Соборна, 26, м. Немирів, Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ 41277780) на користь [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), різницю в заробітку на час виконання нижче оплачуваної роботи, за період з 05.11.2020 по 16.08.2022. Стягнути з відділу освіти Немирівської міської ради (адреса: 22800, вул. Соборна, 26, м. Немирів, Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ 41277780) на користь [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень; рішення в частині поновлення [PERSON] на посаді директора Немирівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. М.Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області та стягнення з Відділу освіти Немирівської міської ради на користь [PERSON] різницю в заробітку час виконання нижче оплачуваної роботи, в межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання (а.с.21-25). Постановою Вінницького апеляційного суду у справі № 930/2705/20 року від 22.12.2022 року вирішено: Апеляційну скаргу представника відповідача - Відділу освіти Немирівської міської ради адвоката Піпка Андрія Миколайовича задовольнити частково. Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року в частині вимог про стягнення з відповідача - Відділу освіти Немирівської міської ради на користь позивача [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу і розміру відшкодування моральної шкоди змінити. Стягнути з Відділу освіти Немирівської міської ради (22800, м. Немирів, вул. Соборна, 26 Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 06 листопада 2020 року по 16 серпня 2022 року в сумі 128 397 (сто двадцять вісім тисяч триста дев`яносто сім) гривень 43 коп. Суму визначено без вирахування податків та обов`язкових внесків, які підлягають нарахуванню і сплаті під час виплати заробітної плати, проте з урахуванням заробітної плати за виконання нижче оплачуваної роботи у відповідний період. Стягнути з Відділу освіти Немирівської міської ради (22800, м. Немирів, вул. Соборна, 26 Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року залишити без змін. Стягнути з Відділу освіти Немирівської міської ради (22800, м. Немирів, вул. Соборна, 26 Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ) на користь [PERSON] судовий збір по справі в сумі 168 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (а.с.26-31). Ухвалою Вінницького апеляційного суду у справі № 930/2705/20 року від 25.12.2022 року вирішено виправити описку, допущену у резолютивні частині постанови Вінницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року, вказавши в абз. 3, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 06 листопада 2020 року по 16 серпня 2022 року складає 128 397,43 грн., розмір відшкодування моральної шкоди в абз. 4 постанови - 20 000 грн., а абз. 6 резолютивної частини викласти в такій редакції: «Стягнути з Відділ освіти Немирівської міської ради (22800, м. Немирів, вул. Соборна, 26 Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ) на користь [PERSON] судовий збір по справі в сумі 168 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (а.с.32-33). Додаткової постановою Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2022 року стягнуто із Відділу освіти Немирівської міської ради (22800, м. Немирів, вул. Соборна, 26 Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) 25\~500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу (а.с.34-37). Постановою Верховного Суду від 18 серпня 2023 року касаційну скаргу відділу освіти Немирівської міської ради Вінницької області залишено без задоволення. Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року у незмінній частині, постанову Вінницького апеляційного суду від 22 листопада 2022 року, ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2022 року та додаткову постанову Вінницького апеляційного суду від 06 грудня 2022 залишено без змін (а.с.39-53). Як встановлено вказаними рішеннями судів, наказом № 166 від 23.10.2020 начальник відділу освіти [PERSON] створила комісію для встановлення можливого факту порушення Закону України «Про освіту», Закону України «Про повну загальну середню освіту» у Немирівському навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа І-ІІІ ст. № 1 і. М.Д. Леонтовича - гімназія» Немирівської міської ради Вінницької області, до складу якої увійшли сама начальник відділу як голова цієї комісії і його працівники, як члени комісії. Цього ж дня, тобто 23.11.2020 комісія виснувала, що о 9-00 в актовій залі НВК № 1 м. Немирова проводилась передвиборча агітація політичною партією «Батьківщина» в особі кандидата в депутати Немирівської міської ради Черепанова Є.В. та кандидата на посаду міського голови [PERSON] із залученням працівників закладу освіти, чим було порушено директором НВК № 1 м. Немирова [PERSON] статтю 31 Закону України «Про освіту» та пункт 3.10 розділу 5 строкового трудового договору. [PERSON] не була вислухана комісією й не була ознайомлена з висновком, а її пояснення на ім`я начальника відділу не могли бути враховані у висновку, так як відбиралися пізніше - 28.10.2020. У висновку взагалі не вказано, яких осіб опитувала комісія, які матеріали вона досліджувала, чим підтверджуються висновки, до яких вона дійшла тощо. Так само комісія жодним чином не з`ясовувала, чи був відповідний захід організований саме політичною партією чи їх об`єднанням, не запитувала відповідну інформацію від керівних органів чи місцевих осередків партії, а відповідач при прийнятті наказу про звільнення обмежився роздруківками з сайту Центральної виборчої комісії про те, що [PERSON] є кандидатом від політичної сили (без зазначення до якої саме ради), а Мазур Ю.А. - кандидатом на посаду міського голови. 28.10.2020 комісія під головуванням начальника відділу освіти провела засідання (протокол № 1), на якому рекомендувала начальнику відділу освіти розірвати строковий трудовий договір від 12.06.2020, укладений з [PERSON] . Зазначене свідчить про порушення роботодавцем також порядку застосування дисциплінарних стягнень, передбачених статтею 149 КЗпП України, відповідно до якої до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, адже за змістом цієї статті при відібранні пояснень працівникові має бути повідомлено, в чому ж полягає вчинене ним порушення. Як вбачається із платіжної інструкції № 23 від 11 серпня 2023 року Відділом освіти Немирівської міської ради сплачено [PERSON] 128\~397,43 грн. Призначення платежу: Стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період часу з 06.11.2020 по 16.08.2022 (а.с.54). Як вбачається із платіжної інструкції № 22 від 11 серпня 2023 року Відділом освіти Немирівської міської ради сплачено [PERSON] 168 грн. Призначення платежу: Стягнення судового збору (а.с.55). Як вбачається із платіжної інструкції № 40 від 22 листопада 2023 року Відділом освіти Немирівської міської ради сплачено [PERSON] 1500 грн. Призначення платежу: Часткове відшкодування моральної шкоди (а.с.56). Як вбачається із платіжної інструкції № 41 від 24 листопада 2023 року Відділом освіти Немирівської міської ради сплачено [PERSON] 8032,57 грн. Призначення платежу: Часткове відшкодування моральної шкоди (а.с.57). Як вбачається із платіжної інструкції № 44 від 04 грудня 2023 року Відділом освіти Немирівської міської ради сплачено [PERSON] 467,43 грн. Призначення платежу: Відшкодування моральної шкоди (а.с.58). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно із ч. 1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Нормами статті 3 Кодексу законів про працю України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами власника або уповноваженого ним органу про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа є винною в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» №14 від 29.12.1992 року, застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Згідно ст. 237 КзПП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо роботодавець затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Згідно ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Поняття «посадова особа - керівника» розкрито в ГК України відносно посадових осіб підприємств, у тому числі, заснованих на державній формі власності (державних підприємств - абзац 5 частини першої статті 63 ГК України). При цьому за змістом статті 65 ГК України статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134, статті 237 КЗпП України матеріальна відповідальність на службову особу за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації оплатою працівникові вимушеного прогулу або різниці у заробітку при незаконному звільненні або незаконному переведенні його на іншу роботу можна покласти при наявності її персональної вини в цьому, у випадках, коли незаконне звільнення або незаконне переведення мало місце за рішенням колегіального органу, керівник цього органу може нести зазначену матеріальну відповідальність в тому разі, коли рішення було прийняте внаслідок його винних протиправних дій. Системне тлумачення вказаних норм дозволяє дійти висновку, що позов може бути пред`явлений як самою юридичною особою, так і вищестоящим в порядку підлеглості органом. Застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. При цьому в чинному законодавстві відсутні застереження щодо того, чи має ця особа продовжувати виконувати свої функції, чи вже має бути звільненою. Покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням роботодавця, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання роботодавцем позову до місцевого загального суду. Стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу (ч.ч. 1, 3, 4 ст. 136 КЗпП України). Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача. Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Щодо застосування строків позовної давності. У постанові ВП ВС від 13.02.2019 по справі №\~826/13768/16\~(11-609апп18) визначено, що\~позовна давність\~\~це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. «Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людині основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має\~право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51)», йдеться у постанові. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Також\~у постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі №\~910/18560/16\~(12-143гс18) сказано, що\~позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: «Однак застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог». Перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушені право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом яких той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. За ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.80\~цього\~Кодексу\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Висновки суду Судом встановлено, що Немирівська міська рада звернулася до суду від власного імені та просить стягнути із керівника відділу освіти Немирівської міської ради шкоду, завдану Немирівській міській раді, визначену рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 16.08.2022 року у справі № 930/2705/20 у незмінній частині, постановою Вінницького апеляційного суду від 22.11.2022 року у справі № 930/2705 в редакції ухвали Вінницького апеляційного суду від 25.11.2022 року, на загальну суму 138565,43 грн. Відділ освіти Немирівської міської ради, відповідно до Положення, є юридичною особою, яка маж самостійний баланс, рахунки в установах. Позивач надав до матеріалів справи ряд платіжних інструкцій, з яких вбачається, що в період з 11.08.2023 року по 04.12.2023 року з рахунків відділу освіти Немирівської міської ради було сплачено на рахунок [PERSON] грошові кошти на виконання вищевказаних судових рішень. Саме відділ освіти Немирівської міської ради, який є самостійною юридичною особою, зазнав збитків внаслідок виконання вищевказаних судових рішень. Закон надає право вищестоящого в порядку підлеглості органу звернутись до суду з позовною заявою про стягнення з керівників підприємств, установ, організацій матеріальної шкоди в судовому порядку. Відтак, за законом позовна заява пред`являється вищестоящим в порядку підлеглості в інтересах підприємства, установи, організації, якій завдану шкоду з боку їх керівника, а не у власних інтересах. Позовна заява не містить вимог про стягнення на користь відділу освіти Немирівської міської ради матеріальної шкоди, яку зазнала дана установа, внаслідок цього позовні вимоги не можуть бути задоволені. Крім того, суд не може у вказаній справі застосувати позовну давність, оскільки відсутні підстави для задоволення позивних вимог звернутих позивачем. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, понесені судові витрати з відповідача не відшкодовуються. Внаслідок цього, судові витрати у справі, що складаються із сплаченого судового збору слід залишити за позивачем. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на правову допомогу гарантовано ст. ст. 8, 59 Конституції України. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме: буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17). Враховуючи фактичний об`єм виконаної адвокатом роботи, не надання представником позивача заяви про зменшення судових витрат, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації відповідачу за рахунок позивача в розмірі 19\~379,20 грн. На підставі вище викладеного,

Outcome: dismissed