Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

25.09.2024 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом вказуючи на те, що [PERSON] , являючись матір`ю малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем, залишила його у віці шести місяців та пішла із сім`ї до іншого чоловіка, залишивши дитину на батька. Протягом п`яти із половиною років мати участі у вихованні дитини не приймала, із дитиною не спілкується, не підтримує родинні зв`язки, не надає матеріальної допомоги, не купує одяг, взуття, продукти харчування, не турбується про його здоров`я та розвиток. За таких обставин просить позбавити її батьківських прав. Ухвалою судді від 01.10.2024 року прийнято справу до свого провадження з визначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.10.2024 року. Ухвалою судді від 22.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив позбавити відповідачку батьківських прав, так як вона покинула сина , коли йому було 6 місяців і до цього часу з ним не підтримує стосунків, не піклується про нього, не цікавиться його життям, здоровям, вихованням. У відповідачки є друга сім`я і ще двоє менших дітей. Син не знає про [PERSON] , як про матір, називає мамою іншу жінку. Представник третьої особи служби у справах дітей Бахмацької міської ради Чернігівської області в судовому засіданні наголосила на доречності позбавлення батьківських прав [PERSON] , так як вона участі у вихованні не бере, не піклується про сина, не цікавиться з ним, створила іншу сім`ю та проживає окремо, дитину забирати до себе не збирається і не хоче. [PERSON] повністю знаходиться під батьковим піклуванням, він його виховує, піклується за його станом здоров`я та розвитком, купує всі необхідні речі та продукти харчування. Створює всі необхідні умови проживання для свого малолітнього сина і в подальшому планує виховувати самостійно. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні пояснили та підтвердили, що [PERSON] , яка являється матір`ю [PERSON] покинула його з батьком [PERSON] , ще в ранньому віці, немовлям. Перший раз, коли дитині не було і 3 неділь від народження, а наступного разу вже повністю виїхала від них, коли Дімі було 6 місяців і більше не з`являлася у їхньому житі. Дитиною вона не цікавиться, участі у його вихованні та зростанні не бере. По лікарям, дитячим садочкам , скрізь. Діма з батьком [PERSON] , який виховує його з самого народження і до тепер. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Повідомленна належним чином, і засобами телефонного зв`язку. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Звертаючись до\~суду\~із\~позовом,\~позивач,\~як\~на\~підставу своїх\~вимог,\~посилався\~на\~положення пункту\~2\~ч.1\~ст.164СК України, відповідно до якого мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (стаття 12 Закон України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 15\~вказаного\~Закону батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (стаття 165 СК України). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками. За змістом наведених норм матеріального права предметом доказування у справах про позбавлення батьківських прав є наявність однієї із підстав або декількох підстав, передбачених частиною першою статті 164 СК України,\~- у розглядуваному випадку наявності факту ухилення відповідачки від виконання своїх обов`язків, яке може проявлятися у вищенаведених діях і бездіяльності по відношенню до дитини. Як встановлено в судовому засіданні батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про його народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). За довідкою Відділу «Центру надання адміністративних послуг» Бахмацької міської ради від 25.09.2024 року та Витягу з реєстру територіальної громади від 04.09.2024 року [PERSON] зареєстрований з батьком [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.7,12). Згідно акту обстеження умов проживання від 08.08.2024 року, складеним службою у справах дітей Бахмацької міської ради за адресою проживання [ADDRESS] , умови проживання задовільні, будинок мебльований, є побутова техніка, килими, опалення пічне, у будинку є ванна (тепла і холодна вода), кухня, веранда та ганок. У господарстві утримується птиця, обробляється присадибна ділянка. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є окрема кімната з окреме місце для відпочинку, дитина забезпечена одягом, взуттям. Стосунки в сім`ї хороші, батько турбується про дитину, самостійно виховує з 6 місяців. Мати дитини [PERSON] живе окремо, участі у вихованні сина не приймає, з дитиною не спілкується, нічим не допомагає. При проведені бесіду із малолітнім [PERSON] було встановлено, що дитина не знає своєї біологічної мами ( [PERSON] ), а мамою називає співмешканку батька [PERSON] (а.с.13). Згідно інформації Фастовецької амбулаторії загальної практики сімейної медицини №48 від 25.09.2024 року дитина [PERSON] , [INFO] , в повному обсязі приймав профілактичні щеплення, згідно календаря щеплень. Своєчасно та в повному обсязі (за потреби)проведено медичні огляди спеціалістів, щорічний огляд педіатра. Результати оглядів занесені в медичну документацію ф.63, 025/о. Батько своєчасно звертається за медичною допомогою та ретельно стежить за станом здоров`я свого сина. На даний час дитина здорова (а.с.9). Звертаючись із цим позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідачка проживає окремо від сина, залишила дитину в шестимісячному віці із позивачем, не спілкується з сином, не цікавиться його життям, станом здоров`я, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Доказів на спростування вищевказаного відповідачка до суду не надала. Проти позбавлення її батьківських прав не заперечила. Аналіз наведених обставин в їх сукупності дає підстави для висновку, що відповідачка фактично свідомо й умисно ухилилася та самоусунулася від виховання сина та виконання батьківських обов`язків, переклавши їх на позивача, який й звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав. Така бездіяльність відповідачки характеризує її з негативної сторони і як безвідповідальну матір, свідчить про відсутність у неї материнського почуття любові до рідної дитини, небажання виховувати і піклуватися про неї, а також суперечить загальновизнаним правилам і принципам співжиття і сімейних відносин. За змістом статті 19\~СК\~України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком служби у справах дітей Бахмацької міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради від 27.08.2024 року №156, підтверджується доцільність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , оскільки мати не проживає з дитиною, не спілкується з нею, не підтримує родинні зв`язки, не надає матеріальної допомоги, не купує дитині одяг, взуття, продукти харчування, не піклується про його розвиток, здоров`я, не бере участі у вихованні. На засідання комісії відповідачка заяву батька дитини визнала та підтвердила своє ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.с.11). Суд погоджується із наявним у матеріалах справи висновком служби у справах дітей Бахмацької міської ради і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дитини і відповідачки, акцентуванні уваги на невиконанні відповідачкою своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини та умисному ухиленні від виконання таких обов`язків. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейський суд з прав людини наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Факт неявки у судове засідання відповідачки, яка достовірно знала про розгляд цієї справи, суд розцінює як небажання останньої відстоювати і захищати свої батьківські права щодо дитини та незацікавленість у відновленні й утриманні родинних стосунків з нею. Системний аналіз наведених вище обставин справи дає підстави для висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення відповідачкою від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164\~СК\~України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав щодо дитини, оскільки відповідачка не приймає участі у вихованні, утриманні, фізичному, психічному, соціальному та духовному розвитку дитини, не піклується про її зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги та любові, що в сукупності створює негативний вплив на дитину і призводить до шкідливих наслідків для її психіки та духовного розвитку. Відповідачка не надала доказів, що вона вживає заходів щодо налагодження стосунків з дитиною, цікавиться її станом здоров`я, виявляє будь-яку турботу про дитину, надає матеріальну підтримку, бере участь у вихованні сина. Відповідачка не спростувала доводів позивача про її небажання піклуватися про дитину, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відсутність заперечень проти позову та неявка відповідачки в судове засідання свідчить про відсутність у неї інтересу до дитини та бажання змінити поведінку. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також, ураховуючи положення частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої, восьмої статті 7\~СК\~України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. За таких обставин справи та відповідно до вищенаведених норм матеріального і міжнародного права, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, а також враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та позбавлення відповідачки батьківських прав щодо сина у зв`язку з умисним ухиленням від виконання батьківських обов`язків по його вихованню та свідомим нехтуванням своїми обов`язками. Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на спростування вищевказаного в матеріалах справи немає. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Виходячи з\~положень ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, з відповідачки на користь користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] \~в \~розмірі 1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, на думку суду, саме в такому розмірі відповідачка повинна надавати допомогу своїй дитині. Відповідно до п.1 ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК\~України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного, статтей 7,19,164,165\~СК\~України та

Outcome: approved