Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Представник позивача ПАТ "Страхова компанія"АРКС" Сечков С.В. звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, відповідно до вимог якого прохає суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ "Страхова компанія" "АРКС" суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 89675 грн 61 коп. та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що18.05.2022 року о 11:33 год. у місті Дніпро, по вулиці Шмідта біля е/о №15 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВА3», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля «Nissan», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] .. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 у справі про адміністративне правопорушення № 203/1643/22 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди майнові інтереси власника автомобіля «Nissan», номерний знак [NUMBER] , були застраховані в ПрАТ «СК «АРКС» за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 70407a1д від 06.07.2021 року. Потерпілий звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 25.05.2022. Вказану заяву було розглянуто, а пошкодження автомобіля «Nissan», номерний знак [NUMBER] , внаслідок ДТП визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: Акту огляду транспортного засобу по справі №1.003.22.0008645; Рахунку - фактури № 3П-0000074 від 25.05.2022; Ремонтної калькуляції №1.003.22.0 від 03.06.2022 року Страхового акту №ARX3284124 від 07.06.2022 року; Розрахунку страхового відшкодування. ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля «Nissan», номерний знак [NUMBER] , суму страхового відшкодування в розмірі 89 675 грн 61 коп., що підтверджується платіжним дорученням №893096 від 08.06.2022. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», номерний знак [NUMBER] , застрахована не була, то позивач має право на стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в 89 675 грн 61 коп., з особи, відповідальної за завданий збиток, якою згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 року у справі про адміністративне правопорушення № 203/1643/22 є відповідач. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2024 дана позовна заява, відповідно до ст. 31 ЦПК України, передана за підсудністю на розгляд до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області. 19.09.2024 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадження та призначено судове засідання. 21.10.2024 від представника відповідача\~[PERSON] адвоката Торубарова А.В.\~ надійшов відзив на позовну заяву, згідно вимог якого останній просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідно до норм законодавства оцінка майна повинна проводитися на підставі договору між замовником (в даному випадку власником транспортного засобу) та суб`єктом оціночної діяльності, а вразі сплати послуг суб`єкта оціночної діяльності Страховиком. Представник зазначив, що порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за № 1074/8395, затверджена Наказом МЮУ, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, виклик відповідача для огляду пошкодженого транспортного засобу не відбувався. Вказав, що відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду у розмірі відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (в даному випадку автомобіль «Nissan-Leaf», держ.номер [NUMBER] , 2013 року випуску, тобто на момент скоєння ДТП він був не новий йому було вже 11 років), яке повинно бути розраховано на підставі відповідної експертизи (дослідження). Тому вважає, що сума матеріальної шкоди, належними та допустимими доказами не підтверджена. Окрім того, відповідач не погоджується із зазначеним обґрунтуванням вимог позивача, так як всі докази складені з порушенням вимог чинного законодавства України, які передбачені Законами України, а саме ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що на його думку, не дає можливості встановити реальну вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу. Враховуючи вищевикладене, представник відповідача зазначив, що всупереч вищевказаним нормам права позивач, не надав до суду доказів матеріальної шкоди яка б підтверджувалась висновками експертного товарознавчого дослідження або експертизи та не викликав на огляд пошкодженого транспортного засобу відповідача. Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» - адвокат Сечко С.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява відповідно до якої, адвокат просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] адвокат Торубаров А.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, завчасно подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частинами 1, 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що18 травня 2022 року об 11 год. 33 хв. водій [PERSON] керував транспортним засобом "ВАЗ 210994-20", д.н.з [NUMBER] , в м. Дніпро по вул. Шмідта біля е/о N 15, при зміні напрямку руху, а саме виконуючи маневр розворот ліворуч, не переконався в тому, що це буде безпечним і він своїми діями не створить перешкод іншим учасникам руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом "Nissan Leaf", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку ліворуч нього. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, спричинивши пошкодження транспортних засобів. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 у справі № 203/1643/22, яка набрала законної сили 17.06.2022, [PERSON] визнаним винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ця постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, вказаною постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2022 встановлено винність [PERSON] у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого автомобіль"Nissan Leaf", державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] право власності на автомобіль "Nissan Leaf", державний номерний знак [NUMBER] , зареєстроване за [PERSON] . В свою чергу, [PERSON] керував зазначеним автомобілем в момент дорожньо-транспортної пригоди на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та зазначеного реєстраційного документа на цей транспортний засіб, тим самим виступаючи правомірним володільцем цього транспортного засобу. Судом встановлено, що 06.11.2021 між ПрАТ "Страхова компанія" "АРКС" та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №70407а1д відносно транспортного засобу "Nissan Leaf", державний номерний знак [NUMBER] , згідно з яким позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу. Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого застрахованого транспортного засобу "Nissan Leaf", державний номерний знак [NUMBER] , звернулась 25.05.2022 до ПрАТ "Страхова компанія" "АРКС" із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, що мала місце 18.05.2022. 25.05.2022 представником ПрАТ «СК «АРКС» було оглянуто автомобіль "Nissan Leaf", державний номерний знак [NUMBER] , за участю [PERSON] , що підтверджується актом огляду транспортного засобу по справі №1.003.0008645, в якому зафіксовано пошкодження такого автомобілю. Відповідно до ремонтної калькуляції №1.003.22.0, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Nissan\~Leaf",\~державний номерний\~знак [NUMBER] визначено у розмірі 89 675 грн 61 коп. Згідно розрахунку страхового відшкодування за договором страхування №70407а1д від 06.07.2021, страхового акту №ARX3284124 від 07.06.2022 та рахунку-фактури №ЗП-0000074 від 25.05.2022, наданого ТОВ «Фірма «ЗІГФРІД-ПЛЮС» вбачається, що розмір страхового відшкодування визначено в сумі 89 675 грн 61 коп. 08 червня 2022 року позивачем на виконання умов Договору страхування №70407а1д від 06.07.2021 на рахунок ТОВ «Фірма «ЗІГФРІД-ПЛЮС» проведено оплату страхового відшкодування згідно акту №ARX3284124 на суму 89 675 грн 61 коп., що підтверджується платіжним дорученням №893096 від 08.06.2022. Тобто позивачем проведено оплату відновлювального ремонту автомобіля "Nissan Leaf", державний номерний знак [NUMBER] . Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 ст. 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини. Відповідно до\~ч.1,2\~ст.\~1187\~ЦК України\~джерелом підвищеної\~небезпеки є\~діяльність,\~пов`язана\~з використанням,\~зберіганням або\~утриманням транспортних\~засобів,\~механізмів та\~обладнання,\~використанням,\~зберіганням хімічних,\~радіоактивних,\~вибухо-і\~вогненебезпечних та\~іншихречовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором (абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 ЦК України). Згідно з положеннями статей\~3,\~5\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" вбачається, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (пункт 69\~статті 1 Закону України "Про страхування"). Відповідно до п. 50\~ст. 1 Закону України "Про страхування", страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 92 Закону України "Про страхування", страховик за договором страхування зобов`язаний: 1) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк; 2) у разі настання страхового випадку відшкодувати витрати, понесені страхувальником для запобігання настанню страхового випадку та зменшення наслідків страхового випадку, якщо це передбачено умовами договору страхування; 3) забезпечувати збереження інформації, що становить таємницю страхування, з урахуванням вимог цього\~Закону. Відповідно до ч. 3\~ст. 102 Закону України "Про страхування", у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страховик зобов`язаний встановити факт, причини та обставини такої події та прийняти з урахуванням умов договору страхування рішення про визнання або невизнання випадку страховим. Здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). Згідно зі\~ст. 108 Закону України "Про страхування",\~страховик, який здійснив страхову виплату\~за\~договором страхування майна, має\~право вимоги до особи, відповідальної\~за\~заподіяні збитки, у\~розмірі здійсненої страхової виплати\~та\~інших пов`язаних\~із нею\~фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (постанова Верховного Суду N 61-15210св19 від 21.09.2020). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018 (справа N 760/15471/15-ц) в аналогічних правовідносинах зроблено висновок про те, що за вимогами\~статті 27 Закону України "Про страхування"\~та\~статті 993 ЦК України\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди та у зв`язку з яким було виплачено страхове відшкодування і заміну в ньому кредитора. Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди, відповідно до приписів\~статті 512 ЦК України\~відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування. Аналогічна правова позиція викладена Великою палатою Верховного суду у постанові від 05.06.2018 року по справі N 910/7449/17. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах. Такої ж позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду від 04.07.2018 у справі N 755/18006/15-ц (див. пункт 70 постанови). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Саме такі висновки зробив Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 (справа 910/12472/18). Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Враховуючи вищевикладене, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 108 \~Закону України "Про страхування", до позивача\~ПАТ "Страхова компанія"АРКС" після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, в межах страхового відшкодування, тобто правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Як вбачається зі скріншоту з централізованої бази даних МТСБУ, станом на 18.05.2022 поліс на транспортний засіб №ae6879ca відсутній. Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів щодо наявності у останнього на момент вчинення дорожньо транспортної пригоди чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не надав. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц). За таких обставин,

Outcome: approved