Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивач - Акціонерне товариство\~Комерційний банк\~«ПРИВАТБАНК» звернувся в суд з позовом до\~відповідача [PERSON] \~з вимогами\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~б/н\~від 01\~березня 2017\~року в\~сумі 35150,98 грн. та судових витрат в сумі 2422,40 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконує своїх договірних зобов`язань, в результаті чого, станом на 24 вересня 2024 року, його заборгованість за вказаним договором складає 35150,98 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~вказує,\~що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, підписав Анкету-заяву № б/н від 01.03.2017 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 29000 грн. , що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав згідно Довідки про видані картки кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 09/20, тип -Універсальна. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача. Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримано кредитну картку номер № [NUMBER] , строк дії - 10/21, тип - Універсальна. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 42 % річних. Також, в зв`язку зі змінами у законодавстві - впровадженні нормами закону "Про споживче кредитування" паспорту споживчого кредиту - клієнт підписав паспорт споживчого кредиту від 09.03.2022 р., в якому також є інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковим рахункам. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування. У процесі користування рахунком 09.03.2022 р. Відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг на підставі якої отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 03/26, тип - Універсальна, а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч. На момент підписання зазначеної вище Заяви заборгованість Відповідача становила 7751,81 грн. Тобто, Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 09.03.2022 р. відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3. у розмірі 42%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 7343,26 грн. Також із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії російської федерації, позивач скасував відсоткову ставку у березні 2022 р. - розмір 0 %, а в подальшому із 01.04.22 р. відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі: надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображається у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Представник позивача просить розглянути справу без його участі, позов підтримує повністю, щодо постановлення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача у судовому засіданні позову не визнав, вважає позовні вимоги безпідставними. Зазначає, що витяг з тарифів обслуговування кредитних карт, який містяться в матеріалах даної справи, відповідачем [PERSON] не підписаний, а паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем [PERSON] лише 09 березня 2022 року, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01 березня 2017 року шляхом підписання анкети - заяви. Вважає, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. На його думку відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Тому вважає, що вимога про стягнення 7343,26 гри. - заборгованість за простроченими відсотками не підлягає до задоволення, так як розмір та підстави їх стягнення визначаються сторонами в самому договорі. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів розумів відповідач [PERSON] та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. За таких обставин Витяг з Умов та Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Таким чином, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку не містять підпису позичальника, а тому вимога банку про стягнення зазначених складових заборгованості не підлягає задоволенню. З даних банківської виписки та розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.07.2019 року по 24.09.2024 року банком щомісяця нараховувались відсотки, які були включені до суми наданого кредиту, зазначені у графі "відсотки, погашені за рахунок кредиту", на загальну суму - 10 291,51 грн. Таким чином, сума в розмірі 10 291,51 грн. зазначена позивачем як така, що входить до тіла кредиту, стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає, оскільки відповідно до розрахунку позивача є нарахованими відсотками за користування кредитом, тоді як банком не надано доказів досягнення між сторонами умов кредитного договору про те, що нараховані відсотки будуть включені до суми наданого кредиту. Отже, загальна сума неповернутого позичальником кредиту, відповідно до наданого позивачем розрахунку, становить: 27807.72 грн. - 10 291,51 грн. = 17516,21 грн. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, підписав Анкету-заяву № б/н від 01.03.2017 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 29000 грн. , що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку. Згідно Довідки про видані картки, для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав: кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 09/20, тип Універсальна; кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 10/21, тип Універсальна; кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 03/26, тип Універсальна. Відповідач активував картки, користувався ними, отримував кредитні кошти. З розрахунку заборгованості та виписки за договором б/н за період з 01 березня 2017 року до 02 жовтня 2024 року, які долучені до позову, вбачається, що відповідач, після встановлення кредитного ліміту 01 березня 2017 року, активно користувався кредитними коштами за допомогою карток, знімав кошти через банкомати, частково сплачував борг, однак не в повному обсязі, що призвело до утворення простроченої заборгованості. У Постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21) колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду зауважила, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операцій та є підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і податкових документах. Отже, наданий позивачем розрахунок, а також виписка за договором б/н відповідача, є належними та допустимими доказами у даній справі, оскільки виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карток відповідача, зокрема баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції) і є первісними бухгалтерськими документами про видачу та сплату коштів за кредитним договором від від 01.03.2017. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 24.09.2024 року позивач визначив заборгованість відповідача - 35150.98 грн., яка складається з наступного: 27807.72 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7343.26 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. В той же час, з розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.07.2019 року по 24.09.2024 року банком щомісяця нараховувались відсотки, які були включені до суми наданого кредиту (тіла кредиту), зазначені у графі "відсотки, погашені за рахунок кредиту", на загальну суму - 10 291,51 грн. \~ \~ \~ \~Анкета-заява № б/н від 01.03.2017 не містить інформації щодо узгоджених сторонами умов кредитного договору про те, що нараховані відсотки будуть включені до суми наданого кредиту. Таким чином, сума в розмірі 10 291,51 грн. зазначена позивачем як "відсотки, погашені за рахунок кредиту" фактично є відсотками за користування кредитом та не входить до тіла кредиту, а тому їх слід відрахувати з визначеної позивачем заборгованості. Тобто, загальна сума неповернутого позичальником тіла кредиту становить: 27807,72 грн. - 10 291,51 грн. = 17516,21 грн. Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦКУ зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом . Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідач не надав доказів належного виконання ним своїх зобов`язань за договором і його заборгованість підтверджується підписаною ним анкетою-заявою, розрахунком заборгованості по кредиту, випискою по картці, з яких вбачається факт користування відповідачем кредитними коштами та які відповідачем не спростовані. Тому позовні вимоги, з врахуванням заперечень і доводів відповідача, в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 17516,21 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Заборгованість відповідає встановленому банком кредитному ліміту, з врахуванням сум, сплачених відповідачем на погашення заборгованості. Банк заявив також вимоги про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 7343,26 грн. Однак, у анкеті-заяві позичальника від від 01.03.2017 процентна ставка не зазначена. При цьому зазначено лише паспортні дані відповідача, ідентифікаційний податковий номер, місце проживання, реєстрації та контактний телефон, відомості про майновий стан та трудову діяльність.\~\~ Однак відсутні відомості про тип картки та кредитний ліміт, розмір процентів за користування кредитом, розмір пені та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту, тощо. Отже, сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 01.03.2017 без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами за невиконання умов кредитного договору, оскільки такі істотні умови договору сторонами у встановленому законом порядку не погоджені У даній справі неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин, з 01.03.2017 до моменту звернення до суду із вказаним позовом 20 жовтня 2024 року, тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Доводи позивача про те, що Відповідач був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків, не підтверджені достатніми доказами, так як Заява про приєднання до Умов та Првил надання банківських послуг підписана відповідачем 09.03.2022 року і не може вважатися частиною кредитного договору, укладеного між сторонами 01.03.2017, шляхом підписання заяви-анкети. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленою у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналогічні висновки наведені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді суму договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Враховуючи наведене, вимоги про стягнення процентів за користування кредитом задоволенню не підлягають. За таких обставин позов слід задовольнити частково. Крім цього з відповідача в користь позивача слід стягнути 2422,40\~грн судових витрат (судового збору), що були сплачені при поданні позову.

Outcome: partial