Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання цього позову і до досягнення18-річного віку. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 23.04.2015 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, від якого [INFO] народився син - [PERSON] . 04.10.2023 року шлюб сторін розірвано рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області, після розірвання шлюбу її прізвище змінено на дошлюбне - « [PERSON] ». Вони з сином проживають окремо від відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надає достатньо коштів на утримання свого сина, при цьому здійснює підприємницьку діяльність у сфері комп`ютерного програмування, має у власності два транспортних засоби, не має проблем зі здоров`ям, не має інших дітей та осіб на утриманні. Вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання їх сина. Процесуальні дії Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с.11-12). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15). В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з`явились, направили до суду заяву у якій просить розглядати справу без їх участі (а.с. 29-30). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації,причини неявки суду не відомі (а.с. 25, 26-27). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved