Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

18 вересня 2024 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла за підсудністю цивільна справа за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 14.06.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №631825. Власноручним підписанням договору [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту, ліцензія та надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, видана згідно з Розпорядженням Нацкомфіпослуг від 25.10.2018 року №1891, яка розміщена на сайті Фінансової компанії в повному обсязі з урахуванням паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту укладання якого підтверджено. Відповідач зобов`язався виконувати його умови. Згідно договору про надання споживчого кредиту № 631825 від 14.06.2021 року відповідачу надається кредит у гривні, а відповідач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Мета отримання кредиту: споживчі потреби. Після укладення цього договору товариств із використанням даних відповідача, зазначених у кредитному договору, створює відповідачу особистий кабінет в інформаційно-телекомунікацій системі, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт. Відповідач підписанням кредитного договору підтвердив, що перед укладення цього кредитного договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація за спеціальною формою ( паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідач підтверджує, що ознайомлений з усіма умовами права на надання коштів у порядку, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит», повністю розуміє і погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватись. Таким чином, відповідач уклав договір №631825 від 14.06.2021 року з ТОВ «Слон Кредит» та на підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15000 грн. Відповідачем не виконанні належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. Згідно умов договору факторингу ТОВ «Слон кредит» відступлено право вимоги за кредитним договором №631825 від 14.06.2021 року на користь ТОВ « Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ « Діджи Фінанс» набуто право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 33640,78 грн., із яких: 14038,84 грн. заборгованість за тілом кредиту; 19601,94 грн. заборгованість за відсотками. Тому позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 631825 від 14.06.2021 року у розмірі 33640,78 грн. судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшла заява, згідно якої відповідач позов визнає частково, а саме: визнає заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Не визнає в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.06.2021 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 631825, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало кредит у гривні, а вона зобов`язалась одержати та повернути кошти по кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Пунктами 1.3., 1.4. договору встановлена сума кредиту (загальний розмір) 18750,00 грн., строк кредиту - 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 14.06.2024 року (включно). Згідно п. 1.5. договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Пунктом 2.1. передбачено, що кошт кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 15000,00 грн. за реквізитами платіжної картки або іншої картки, реквізити якої надані споживачем товариству у будь-який спосіб; 3750,00 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Відповідно до п. 3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2. договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Позивачем на виконання умов договору на картковий рахунок відповідача була перерахована сума кредиту в розмірі 15000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5982 від 14 червня 2021 року. Відповідачем умови договору не виконувались, тому виникла заборгованість за договором, яка становить 33640,78 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом, складеного первісним кредитором. 28.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу № 2808-23, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги. Відповідно до витягу з Додатку до Договору факторингу №2808-23 від 28.08.2023, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідач за кредитним договором № 631825 від 14.06.2021 року у сумі 33640,7875 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 14038,84 грн. та заборгованість за відсотками 19601,94 грн. Відповідно до вимог ст. 526ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). Разом з тим, при умові, якщо відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначені повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані у кредитному договорі і таке виконання було б належним, відповідно до вимог\~ст. 516 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15. Після придбання права вимоги до відповідачки, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за кредитним договором. Частиною першою\~статті 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того,\~статтею 1077 ЦК України\~визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Стаття 530 ЦК України\~передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі\~ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. На підставі\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею\~610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача як боржника за договором споживчого кредиту № 631825 від 14.06.2021 року у визначеному первісним кредитором розмірі, що складає 33640,78 грн. (тобто після переходу права вимоги жодні додаткові нарахування не здійснювалися). На підставі наведених норм права, оскільки відповідачка в порушення умов кредитного договору не виконала зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за договором споживчого кредиту № 631825 від 14.06.2021року на загальну суму 33640,78 грн., яка підлягає стягненню на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до умов ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Від відповідача надійшла заява про незгоду з стягненням з неї витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., проте відповідачем не було обґрунтовано чи спростовано співмірність витрат на правничу допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано: договір про надання правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року; додаткову угоду № 003345722306 до договору про надання правничої допомоги №42649746 від 27.06.2024 року; акт про підтвердження факту надання правничої ( правової) допомоги адвокатом від 27.06.2024 року, детальний опис робіт ( надання послуг), виконаних , необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ « Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості. Отже, питання розподілу судових витрат у частині витрат на професійну правничу допомогу слід вирішити відповідно до вищенаведених обставин та положень цивільного процесуального законодавства, зокрема, положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі, який відповідає співмірності, необхідності та розумності таких витрат - 6000,00 грн. та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подачу до суду позову 2422,40 грн.

Outcome: approved