Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У липні 2024 року керівник Звягельської окружної прокуратури Житомирської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Житомирської обласної ради з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , в якій просив усунути перешкоди власнику Житомирській обласній раді у користуванні та розпорядженні землями природно-заповідного фонду шляхом: скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 1824081200:01:000:0417 площею 0,5235 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1824081200:01:000:0417 площею 0,5235 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за [PERSON] , номер відомостей про речове право 53969895 від 29.02.2024 року, реєстраційний номер 2890828518240; зобов`язання [PERSON] повернути Житомирській обласній раді земельну ділянку з кадастровим номером 1824081200:01:000:0417 площею 0,5235 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 1824081200:01:000:0400 площею 0,4297 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1824081200:01:000:0400 площею 0,4297 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за [PERSON] , номер відомостей про речове право 51720333 від 11.09.2023 року, реєстраційний номер 2796210618240. зобов`язання [PERSON] повернути Житомирській обласній раді земельну ділянку з кадастровим номером 1824081200:01:000:0400 площею 0,4297 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Житомирської обласної ради від 12.09.2018 року №1214 "Про утворення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення" на території ДП "Новоград-Волинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, квартал 7 9, який є постійним землекористувачем, створено гідрологічний заказник місцевого значення "Дідовицький", площею 8,5 га з метою охорони та збереження в природному стані фітоценозів, занесених до Бернської конвенції та видів рослин, занесених до Червоної книги України (2009). Рішенням Звягелської міської ради віл 20.07.2023 р. №938 "Про передачу у власність земельних ділянок та про інші питання земельних відносин Дідовицького старостинського округу" у власність [PERSON] перейшла земельна ділянка із кадастровим номером 1824081200:01:000:0417 площею 0,5235 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Новоград-Волинської міської ради віл 21.10.2021 р. №359 "Про передачу у власність земельних ділянок та інших земельних питань за межами сіл Борисівка та Дідовичі" у власність [PERSON] перейшла земельна ділянка із кадастровим номером 1824081200:01:000:0400 площею 0,4297 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За інформацією ГУ Держгеодадастру у Житомирській області щодо зазначених земельних ділянок внесено відомості до Державного земельного кадастру на підставі розробленої технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно графічних даних Проекту створення ГЗМЗ "Дідовицький", публічної кадастрової карти, інформації із сайту за посиланням та згідно інформації сертифікованого інженера землевпорядника ФОП [PERSON] , земельна ділянка з кадастровим номером 1824081200:01:000:0400 повністю входить в межі території об`єкту природно-заповідного фонду ГЗМЗ "Дідовицький", а земельна ділянка з кадастровим номером 1824081200:01:000:0417 лише частково. Позивач посилаючись на те, що оскільки відповідачі набули у власність земельні ділянки, які знаходяться в межах об`єкта природно-заповідного фонду ГЗМЗ "Дідовицький", з порушенням законодавства, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідачі своїм правом на подачу відзивів не скористалися. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник третьої особи позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити оскільки прокурором подано позов в інтересах не того державного органу, обрано невірний спосіб захисту, а також, що позовні вимоги є безпідставними внаслідок того, що відповідачі набули право на земельні ділянки ще до створення гідрологічного заказника. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Житомирської обласної ради від 12.09.2018 року №1214 "Про утворення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення" на території ДП "Новоград-Волинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, квартал 7 виділ 9, який є постійним землекористувачем, створено гідрологічний заказник місцевого значення "Дідовицький", площею 8,5 га з метою охорони та збереження в природному стані фітоценозів, занесених до Бернської конвенції та видів рослин, занесених до Червоної книги України (2009). (а.с.35,36,43) Встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 29.02.2024 року за відповідачем [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1824081200:01:000:0417 площею 0,5235 га на підставі рішенням Звягелської міської ради віл 20.07.2023 р. №938 "Про передачу у власність земельних ділянок та про інші питання земельних відносин Дідовицького старостинського округу". (а.с.70,71) Також встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 11.09.2023 року за відповідачкою [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1824081200:01:000:0400 площею 0,4297 га на підставі рішенням Новоград-Волинської міської ради віл 21.10.2021 р. №359 "Про передачу у власність земельних ділянок та інших земельних питань за межами сіл Борисівка та Дідовичі". (а.с.65,66) Згідно інформації сертифікованого інженера землевпорядника ФОП [PERSON] щодо накладання земельних ділянок, земельна ділянка з кадастровим номером 1824081200:01:000:0400 повністю входить в межі території об`єкту природно-заповідного фонду ГЗМЗ "Дідовицький", а земельна ділянка з кадастровим номером 1824081200:01:000:0417 лише частково. (а.с.75, 76) Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. У статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до пункту г) частини першої статті 150 ЗК України до особливо цінних земель належать, землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення. Відповідно до частини другої статті 150 ЗК України земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України. Відповідно до статті 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» № 2456-XII (далі - Закон № 2456-XII) до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва. Заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 червня 2023 року у справі № 554/10517/16-ц (провадження № 14-76цс22) дійшла висновку, що зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням ЗК України та Закону № 2456-XII потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку. За таких умов, ефективним способом судового захисту щодо повернення земельної ділянки природно-заповідного фонду власнику є негаторний, а не віндикаційний позов. Держава або територіальна громада не втрачають володіння земельними ділянками природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, які за законом не можуть бути передані у приватну власність у разі такого їх передання фізичним або юридичним особам і державної реєстрації за останніми права власності. У цих випадках слід усувати перешкоди у користуванні відповідною земельною ділянкою (стаття 391 ЦК України) шляхом її повернення власникові. Повернення спірної земельної ділянки переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідного майна згідно із загальними суспільними, екологічними інтересами, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом спірних ділянок. Дотримання встановлених законодавчих заборон щодо обігу таких ділянок є необхідною умовою їх використання з тією метою, щоби попередити завдання шкоди загалом навколишньому природному середовищу і зокрема частині світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною, і конкретному об`єкту природно-заповідного фонду. З огляду на зазначене у втручанні держави у право мирного володіння відповідачами земельними ділянками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території об`єкта природно-заповідного фонду є легітимна мета контролю за використанням цих ділянок за цільовим призначенням згідно із загальними інтересами суспільства. Право держави повернути земельні ділянки природно-заповідного фонду з огляду на доведену незаконність і безпідставність їх передачі на користь фізичної особи, передбачене у чинному законодавстві України, приписи якого та практика їхнього застосування щодо повернення такої ділянки є доступними, чіткими та передбачуваними. Отже, судом встановлено і не спростовано представниками відповідачів, що земельні ділянки з кадастровими номерами 21824081200:01:000:0400 площею 0,4297 га та 1824081200:01:000:0417 площею 0,5235 га, знаходяться у межах ГЗМЗ "Дідовицький", і не можуть відноситися до земель товарного сільськогосподарського виробництва та існувати у встановлених межах як об`єкти права приватної власності. Щодо доводів представників відповідачів. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18. Суд вважає, що обраний прокурором спосіб захисту про скасування державної реєстрації за відповідачами разом з вимогою про повернення спірних земельних ділянок з незаконного володіння, призведе до належного захисту та відновлення прав держави на користування земельними ділянками природо-заповідного призначення, в зв`язку з чим позовні вимоги про скасування державної реєстрації є похідними від основної вимоги про повернення земельних ділянок, а тому доводи представників відповідачів суд відхиляє. Щодо інших доводів представників відповідачів, то вони судом також не беруться до уваги, оскільки доказів на підтвердження того, що відповідачі набули право власності на спірні земельні ділянки до створення ГЗМЗ "Дідовицький" ними суду не надано. Надані представниками копії сертифікатів на земельні частки (пай) виданих 11.01.2001 р. та 10.12.2008 р., засвідчують лише право власника на отримання земельної ділянки та містить дані про її вартість і площу в умовних кадастрових гектарах, та не є підтвердженням права власності на саму ділянку й не встановлює її меж. (а.с.138) Щодо доводів представників відповідача про звернення прокурора в інтересах не того державного органу, то суд їх також відхиляє, оскільки ГЗМЗ "Дідовицький" було утворено на підставі рішення Житомирської обласної ради від 12.09.2018 р, в зв`язку з чим в даному випадку було порушено інтереси держави саме в собі Житомирської обласної ради. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачі набули право власності на земельні ділянки з порушенням вимог законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з урахуванням задоволення позову, наявні підстави згідно ст. 141 ЦПК України для стягнення із відповідачів понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved