Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

У вересні 2024 року позивач через свого представника звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 08.02.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору банком було відкрито позичальнику картковий рахунок та встановлено ліміт овердрафту в сумі 10000 грн. строком з 08.02.2019 року по 07.02.2020 року та зі сплатою 42 % річних. Умовами договору також було передбачено пролонгацію офердрафту. Також, договором було передбачено обов`язок відповідача повернути заборгованість за дозволеним овердрафтом в межах строку дії ліміту дозволеного овердрафту, а також сплатити відсотки та штрафи відповідно до умов договору. Вказував на те, що відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 01.03.2024 року за ним рахується заборгованість в сумі 20948,96 грн., яка складається з наступного: 9827,89 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 11121,07 грн. прострочена заборгованість по процентах. На підставі вище викладеного, посилаючись на умови договору, норми матеріального права, просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась\~у відсутності\~відповідача,\~яка \~не з`явилась\~ в\~судове засідання\~незважаючи на\~те,\~що \~вважається належним\~чином повідомленою\~ про\~час та\~ місце\~розгляду \~справи \~за адресою\~ \~ \~зареєстрованого місця\~проживання.\~Про причини\~своєї неявки\~ суд\~не повідомила\~ і\~не подала\~ \~відповідної мотивованої\~ заяви\~про відкладення\~розгляду справи. Крім того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/ , а також інформація щодо даної справи розміщується на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. У своїй постанові від 29 січня 2020 року у справі № 5015/1763/12 Верховний Суд вказав на те, що сам факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав судові повістки за належною адресою, самостійно зазначеною стороною у справі, та яка повернулася в суд у зв`язку з неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним повідомленням сторони про час та місце судового розгляду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Крім того, у встановлений строк відповідачем не було подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом, а також відзиву. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.02.2019 року відповідач подала позивачу заяву-анкету №659/17 про приєднання до Договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки (а/с 13). Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже,\~ судом\~встановлено,\~ що\~ \~08.02.2019\~ року\~ \~між позивачем\~та відповідачем\~було укладено\~кредитний договір,\~відповідно до\~якого банк\~надав позичальнику\~кредит у\~вигляді встановленого\~кредитного ліміту\~на \~платіжну \~картку.\~ Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредитну картку з встановленим лімітом дозволеного овердрафту в сумі 10000 грн. та сплатою 42 % фіксованої процентної ставки у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування, процентною ставкою в пільговий період кредитування\~00001% та 50% за користування недозволеним/простроченим овердрафтом строком дії ліміту дозволеного овердрафту 12 місяців, якою згодом скористався, зобов`язавшись щомісяця сплачувати банку ануїтетними платежами грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, а також інших платежів згідно умов договору. Також своїм підписом у заяві-анкеті підтвердив отримання платіжної картки. Уклавши із АТ «КБ «Глобус» договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідач зобов`язалась гарантувати повернення заборгованості за овердрафтом всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать (п.п. 4.7.1. договору), а також сплачувати обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та проценти за користування дозволеним овердрафтом в строк до 10 числа кожного місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання договору (п.п. 4.7.2. договору). Згідно з п.п. 4.3.4 договору, погашення заборгованості за овердрафтом здійснюється за рахунок надходження коштів на рахунок відповідача в наступній черговості: 1) прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування лімітом дозволеного овердрафту; 2) прострочена заборгованість за недозволеним (простроченим) овердрафтом; 3) строкова заборгованість за нарахованими процентами; 4) строкова заборгованість за дозволеним овердрафтом (за умови настання строку виконання зобов`язання); 5) штрафи, відповідно до Тарифів. Відповідач також зобов`язалась за користування овердрафтом банку проценти в розмірі та в строки, які обумовлені чинними тарифами банку та умовами договору, згідно з п.п. 4.1.6. Як вказують п.п. 4.3.1. та 4.3.2. договору, відповідач щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування, сплачує обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та нараховані проценти за користування дозволеним овердрафтом. В разі несплати обов`язкового щомісячного платежу (якщо такий визначений Тарифами) та/або процентів у визначений термін, наступного робочого дня несплачений обов`язковий щомісячний платіж (якщо такий визначений Тарифами) та проценти вважаються простроченими та переносяться на рахунок простроченої заборгованості. Процента за користування недозволеним овердрафтом відносяться на рахунки простроченої заборгованості у день їх нарахування. Відповідно до п.п. 4.7.3. договору, відповідач зобов`язаний повернути заборгованість за дозволеним овердрафтом в межах строку дії ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного в п.4.1.9 договору (за виключенням випадків, коли банком прийняте рішення продовжити дію дозволеного овердрафту на новий строк), а заборгованість за недозволеним овердрафтом в день її виникнення. Згідно з п.п. 4.7.4. договору, за користування неповернутою в строк сумою дозволеного овердрафту та/або непогашення в строк суми обов`язкового щомісячного платежу (якщо такий визначений тарифами) та процентів за користування лімітом дозволеного овердрафту, відповідач зобов`язаний сплачувати проценти, комісії та штрафи відповідно до умов договору та тарифів. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином своїх зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 01.03.2024 року за нею рахується заборгованість в сумі 20948,96 грн., яка складається з наступного: 9827,89 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 11121,07 грн. прострочена заборгованість по процентах (а/с 27-32). У відповідності до вимог ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, \~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: актом прийому-передачі послуг №659/17 до договору №010224 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2024 року, суд приходить до висновку, що розмір витрат позивача на правову допомогу у зв`язку із судовим розглядом даного спору в сумі 6000 грн. співмірний із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved