Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог та доводів заявниці. 27.08.2024 року [PERSON] через свого представника - адвоката Добровольського Олексія Володимировича звернулась до Харківського районного суду Харківської області із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в селі Оріхово-Василівка, Бахмутський район, Донецької області, України, та жінки [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків за адресою: [ADDRESS] , у період з 30 грудня 2021 року по момент загибелі [PERSON] - [INFO] . 27.08.2024 року разом із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків представником заявниці [PERSON] подана заява про виклик свідків. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , одружились 21 червня 2002 року, що зазначено у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 21.06.2002р., актовий запис № 18. Від спільного шлюбу в подружжя народилася дитина - [PERSON] згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.10.2003р., актовий запис № 544, який згодом також проходив військову службу під час особливого періоду правового режиму воєнного стану разом із своїм батьком. [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , розірвали шлюб 10 грудня 2021 року, що зазначено в свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10.12.2021р., актовий запис № 248. Надалі, чоловік [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в селі Оріхово-Василівка, Бахмутський район, Донецької області, України, та жінка [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки за адресом: [ADDRESS] у період з 30 грудня 2021 року по момент загибелі [PERSON] - [INFO] . Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Згідно з записами військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] було мобілізовано від 09.03.2022 року відповідно до Указу Президента № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію». Відповідно до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] про зарахування військовослужбовця до особового складу частини від 16.02.2023 року № 48 виходить, що молодшого сержанта [PERSON] , який прибув з військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ), з 16.02.2023 року зараховано до списків особового складу ВЧ [NUMBER] . Встановлено посадовий оклад 3170 грн. на місяць, ШПК «старший сержант», 9 тарифний розряд, ВОС-[NUMBER], надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, щомісячну премію у розмірі 486%. Згідно з витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] про виключення військовослужбовця з особового складу частини від 03.05.2023 року № 125 виходить, що молодшого сержанта [PERSON] , який загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в районі н.п. Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області в ході мінометного обстрілу, отримавши поранення несумісні з життям у зв`язку зі смертю виключено зі списків особового закладу частини. Згідно з Довідкою № 608 від 04.04.2023 року «Про сповіщення сім`ї № 41», головний сержант механізованого взводу механізованого батальойну, в/ч [NUMBER] молодший сержант [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] поблизу населеного пункту Оріхово-Василівка, Бахмутського району, Донецької області під час виконання бойового завдання по захисту територіальної цілісності та суверенітету України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2023р., актовий запис № 154, [PERSON] [INFO] , помер [INFO] у віці 54 років, місцем смерті є Україна, Донецька область, Бахмутський район, село Оріхово-Василівка. Заявниця зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявниці необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.08.2024 року № 635/9417/24 відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Міністерство оборони України, заінтересована особа: [INFO] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків. Судом ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження. Призначено справу до розгляду на 30 вересня 2024 року о 12 годині 45 хвилин у приміщенні Харківського районного суду Харківської області. В судове засідання викликано сторони. Судом анульовано дату слухання судового розгляду від 21.10.2024 року і призначено справу до розгляду на 05 листопада 2024 року о 14 годині 30 хвилин у приміщенні Харківського районного суду Харківської області. В судове засідання викликано сторони по справі. Судом анульовано дату слухання судового розгляду від 29.10.2024 року і призначено справу до розгляду на 02 грудня 2024 року о 10 годині 30 хвилин у приміщенні Харківського районного суду Харківської області. В судове засідання викликано сторони по справі. 02.12.2024 року під час проведення відкритого судового засідання судом була задоволена заява про виклик свідків та судом допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Участь у справі сторін та інших учасників справи. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Комов Олег Геннадійович з`явилися у судове засідання, заявлені вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків підтримали та прохали задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, пояснення (заперечення) не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Заінтересована особа - [INFO] в судове засідання не з`явився, пояснення (заперечення) не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності (ч.3 ст.211 ЦПК України). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З приводу факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків суд зазначає наступне. Заявниця просила встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в селі Оріхово-Василівка, Бахмутський район, Донецької області, України, та жінки [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків за адресою: [ADDRESS] , у період з 30 грудня 2021 року по момент загибелі [PERSON] - [INFO] . Так, звертаючись до суду, заявниця зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків заявниці необхідне для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця, яка передбачена Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , одружились 21 червня 2002 року, що зазначено у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 21.06.2002р., актовий запис № 18. Від спільного шлюбу в подружжя народилася дитина - [PERSON] згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.10.2003р., актовий запис № 544. [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , розірвали шлюб 10 грудня 2021 року, що зазначено в свідоцтві про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10.12.2021р., актовий запис № 248. Заявниця вказала, що надалі після розірвання шлюбу чоловік [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в селі Оріхово-Василівка, Бахмутський район, Донецької області, України, та жінка [PERSON] , [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки за адресом: [ADDRESS] у період з 30 грудня 2021 року по момент загибелі [PERSON] - [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.1968р., актовий запис № 4716, [PERSON] народився [INFO] у місті Харків, в Україні, місце реєстрації - [PERSON] . Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Згідно з записами військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] було мобілізовано від 09.03.2022 року відповідно до Указу Президента № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію». Відповідно до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] про зарахування військовослужбовця до особового складу частини від 16.02.2023 року № 48 виходить, що молодшого сержанта [PERSON] , який прибув з військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ), з 16.02.2023 року зараховано до списків особового складу ВЧ [NUMBER] . Встановлено посадовий оклад 3170 грн. на місяць, ШПК «старший сержант», 9 тарифний розряд, ВОС-[NUMBER], надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, щомісячну премію у розмірі 486%. Відповідно до грошового атестату від 07.04.2024р. № ГА/71 виходять наступні відомості: головний сержант [PERSON] мав оклад за військовим званням - 670 грн., посадовий оклад за 10 тарифним розрядом 3260 грн., надбавку за вислугу років - 25 % - 982 грн 50 коп., вислугу років - 4 роки 2 місяці, надбавку за проходження служби 65% - 3193 грн. 13 коп., премію 486 %. Солдату виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022р. № 168 - 100 000 грн. Згідно з витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] про виключення військовослужбовця з особового складу частини від 03.05.2023 року № 125 виходить, що молодшого сержанта [PERSON] , який загинув [INFO] під час виконання бойового завдання в районі н.п. Оріхово-Василівка Бахмутського району Донецької області в ході мінометного обстрілу, отримавши поранення несумісні з життям у зв`язку зі смертю виключено зі списків особового закладу частини. Відповідно до довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій для обчислення пенсії від 07.04.2023р. № ДВГЗ/61 виходить, що молодший сержант [PERSON] мав розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 27 521 грн. 51 коп. (лютий 2023 року та березень 2023 року). Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби із захисту суверенітету та територіальної цілісності України під час широкомасштабної агресії російської федерації. Згідно з Довідкою № 608 від 04.04.2023 року «Про сповіщення сім`ї № 41», головний сержант механізованого взводу механізованого батальйону, в/ч [NUMBER] молодший сержант [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] поблизу населеного пункту Оріхово-Василівка, Бахмутського району, Донецької області під час виконання бойового завдання по захисту територіальної цілісності та суверенітету України. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.04.2023р., актовий запис № 154, [PERSON] [INFO] , помер [INFO] у віці 54 років, місцем смерті є Україна, Донецька область, Бахмутський район, село Оріхово-Василівка. Згідно з Довідкою про причину смерті від 06 квітня 2023 року до форми № 106, [PERSON] помер [INFO] внаслідок вибухової травми. Згідно з інформаційною довідкою від 11.04.2023 року № 03-23/277, наданою Височанською селищною радою про те, що 07.04.2023 року на території кладовища Покотилівського старостинського округу Височанської селищної ради Харківського району Харківської області , поблизу смт. Покотилівка, вул. Весела, дійсно похований [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Судом приймається доказ, наданий заявницею, а саме: Акт депутата Височанської селищної ради від 15 травня 2023 року - [PERSON] , що завірене з підтвердженням свідків: громадянки [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] виданий органом 6351 від 09.10.2020 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце реєстрації проживання - [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] ; громадянки [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області від 18 серпня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , місце реєстрації проживання - [ADDRESS] ; громадянин України, [PERSON] (син), [INFO] , паспорт з безконтактним носієм № [NUMBER] виданий органом 6323 від 19.11.2021р., реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , місце реєстрації проживання - [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] , що підтверджує факт того, що чоловік [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в селі Оріхово-Василівка, Бахмутський район, Донецької області, України, та жінка [PERSON] , [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки за адресом: [ADDRESS] у період з 30 грудня 2021 року по момент загибелі [PERSON] - [INFO] . Заявниця надала в якості доказів письмові пояснення свідка громадянку [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , місце реєстрації проживання - [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] , свідка громадянку [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , місце реєстрації проживання - [ADDRESS] . 02.12.2024 року під час проведення відкритого судового засідання судом задоволена заява про виклик свідків та судом допитано свідка громадянку [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , місце реєстрації проживання - [ADDRESS] , тел.: [NUMBER] , свідка громадянку [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , місце реєстрації проживання - [ADDRESS] . Вищезазначені свідки підтвердили суду та повідомили, що дійсно чоловік [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в селі Оріхово-Василівка, Бахмутський район, Донецької області, України, та жінка [PERSON] , [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки за адресом: [ADDRESS] у період з 30 грудня 2021 року по момент загибелі [PERSON] - [INFO] . З огляду на вищевикладені обставини, суд приймає до уваги, надані заявницею, письмові пояснення свідка [PERSON] , свідка [PERSON] . Заявниця на підтвердження своїх доводів надала до суду письмовий доказ - договір купівлі - продажу нерухомого майна серії та номеру № 32, виданого від 27.01.2017р. та посвідченого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Шилом І.В., а саме квартири за адресом: [ADDRESS] , яку після смерті від 02 квітня 2023 року [PERSON] прийняла у спадщину [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про прийняття спадщини № [NUMBER] від 17.11.2023р. та свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 17.11.2023р. Рішенням Покотилівської селищної ради від 27 вересня 2006 року було надано дозвіл на індивідуальне виготовлення технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, яка відведена під будівництво гаражного боксу № [NUMBER] [PERSON] . Також, заявниця звернула увагу на те, що у [PERSON] був наявний технічний паспорт на гаражний бокс № [NUMBER] . У відповідному гаражному боксі № 52, що знаходився неподалік від спільного місця проживання чоловіка та жінки за адресом: [ADDRESS] , він ставив свій автомобіль, реєстраційний номер [NUMBER] 2005 року випуску, дата реєстрації у технічному паспорті на авто 29.10.2019 рік. Суд дійшов висновку про те, що факт знаходження відповідних вищезазначених документів, рухомого майна у [PERSON] свідчить про наявність довірливих стосунків між заявницею та загиблим військовослужбовцем. Заявниця на підтвердження факту ведення спільного господарства протягом з 2021 по 2023 рік надала до суду доказ - Виписку по надходженням по картці [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00009160203 від 15.09.2014 за період 01.01.2022-16.05.2023, яка містить інформацію про рух коштів, зокрема грошові перекази: від 14.10.2022 року, 23.08.2022 року, 23.07.2022 року, від 01.06.2022 року, 06.05.2022 року, що свідчить про систематичне здійснення переказів грошових коштів [PERSON] на особистий банківський рахунок [PERSON] . До суду наданий доказ - виписка по надходженням по картці [NUMBER] ( [NUMBER] ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC00009160203 від 15.09.2014 за період 01.01.2022-16.05.2023, перекази: від 25.03.2023р., від 31.01.2023р., від 26.01.2023р., від 24.01.2023р., від 21.12.2022р., від 14.12.2022р., від 21.11.2022р., від 30.10.2022р., від 12.09.2022р., від 23.08.2022р., від 30.07.2022р., від 22.06.2022р., від 06.05.2022р., від 07.04.2022р., та заявницею повідомлено про те, що її син [PERSON] переказував [PERSON] грошові кошти у спільний бюджет сім`ї, які йому надавав та переказував батько [PERSON] , з огляду на те, що вони разом проходили військову службу протягом особливого періоду правового режиму воєнного стану в 2022 році. Згідно з інформаційною довідкою від 11.04.2023 року № 03-23/277, наданої Височанською селищною радою про те, що 07.04.2023 року на території кладовища Покотилівського старостинського округу Височанської селищної ради Харківського району Харківської області , поблизу смт. Покотилівка, вул. Весела, дійсно похований [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заявниця надала до суду копії скріншотів листування з [PERSON] . На думку заявниці, копії відповідних письмових документів - скріншотів листування підтверджують наявність факту проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків у сім`ї [PERSON] . Суд звертає увагу на тому, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. З огляду на вищевикладені обставини та докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд прийшов до висновку про те, що дійсно чоловік [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в селі Оріхово-Василівка, Бахмутський район, Донецької області, України, та жінка [PERSON] , [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки за адресом: [ADDRESS] у період з 30 грудня 2021 року по момент загибелі [PERSON] - [INFO] . Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків. Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.1 ст.294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Згідно з ч.2 ст.294 ЦПК України, з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відповідно до ч.4 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. 18 січня 2024 року Велика Палата Верховного Суду у справі 560/17953/21 відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі N 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі N 290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства. Також Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви. Отже, судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, є суд цивільної юрисдикції. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно п. 3 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки. Нормами Сімейного кодексу України не визначено, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-XII, дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті. Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " від 20.12.1991р. № 2011-XII, у випадках, зазначених у п. п. 1 - 3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII виходить, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Частиною 1 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Частиною 6 та 8 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями. Абзацом 1 пункту 2 абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - «Постанова») передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. У постанові Верховного Суду по справі № 372/3321/19 (провадження № 61-10538св22) від 20 березня 2023 року, суд зазначив, що належними та допустимими доказами проживання однією сім`єю є, зокрема: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть, свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого, чеки, квитанції, свідоцтва про право власності, заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. У постанові Верховного Суду по справі № 664/1206/19 (провадження № 61-6394св21) від 26 липня 2022 року, суд дійшов до висновку, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Верховний Суд у постанові по справі № 531/295/19 від 08 грудня 2021 року, суд дійшов до висновку вказавши наступне: для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного членів сім`ї та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012р., доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У Постанові від 30.05.2024 року у справі № 990/49/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла обґрунтованого висновку про те, що (далі - по тексту) як обов`язок із доказування потрібно розуміти закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Таким чином, надані заявницею на підтвердження факту проживання однією сім`єю чоловіка [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] в селі Оріхово-Василівка, Бахмутський район, Донецької області, України, та жінки [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) без реєстрації шлюбу, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків за адресою: [ADDRESS] , у період з 30 грудня 2021 року по момент загибелі [PERSON] - [INFO] , письмові докази та показання свідків підтверджують вказаний факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] по день його смерті [INFO] , виникнення між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Враховуючи, що встановлення факту спільного проживання разом однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, його підтвердження необхідне для отримання нею як членом сім`ї загиблого військовослужбовця грошової допомоги, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимоги в заяві [PERSON] . Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну "сімейне життя", вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі "Ельсхольц проти Німеччини" суд визначив, що "поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші "сімейні" de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом". У справі "Джонстон проти Ірландії" (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст. 3 Сімейного кодексу України. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення…Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які заявниця посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні заяви.

Outcome: approved