Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

До Оболонського районного суду м. Києва надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просив скасувати арешт та зняти заборону на відчуження майна, що належить [PERSON] , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № [NUMBER] від 30.07.2011 Октябрським ВДВС Полтавського міського управлінні юстиції. Заява обґрунтована тим, що 08 серпня 2024 року позивач дізнався наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про арешт належного йому нерухомого майна. Згідно з наявною у реєстрі інформацією арешт зареєстровано 03.08.2011 за № 11460458 Полтавською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № [NUMBER] від 30.07.2011 Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ. Також у реєстрі наявне посилання на постанову 16-01-82/111-28 територіальної інспекції праці у Полтавській області від 27.05.2010. Разом з цим згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта інформація про арешт майна відсутня. Єдиного реєстр боржників також не містить запису про включення [PERSON] . Позивач повідомив, що за інформацією Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (нове найменування Октябрського ВДВС Полтавського міського управління юстиції), на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання постанови № 16-01-82/111-28 про стягнення на користь держави штрафу в розмірі 2720,00 грн. 05.11.2011 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням виконавчого документа для примусового виконання за належністю, оскільки було встановлено, що боржник працював у ТОВ «Сільгоспімпекс», за адресою: м. Полтава, вул. Кондратенка, 6, що за територіальністю відноситься до Київського ВДВС Полтавського МУЮ. За інформацією, отриманою з ЄДРПОУ, діяльність Територіальної державної інспекції праці у Полтавській області припинено 16.07.2012 в результаті ліквідації, правонаступники відсутні. Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року відкрито провадження спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін. 03 грудня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач підтвердив повідомлені позивачем обставини щодо відкриття та завершення виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 16-01-82/111-28 про стягнення на користь держави штрафу в розмірі 2720,00 грн. Також відповідач повідомив, що виконавче провадження було завершене у зв`язку з направленням виконавчого документу до Київського ВДВС Полтавського МУЮ, що не є підставою для зняття арешту з майна. У зв`язку з викладеним відповідач просив вирішити справу на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Суд встановив, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про арешт належного позивачу нерухомого майна № 11460458, зареєстрований 03.08.2011 за № 11460458 Полтавською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, власник [PERSON] , об`єкт обтяження нерухоме майно, обтяжувач - Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ, підстава - постанова про арешт майна боржника № [NUMBER] від 30.07.2011, додаткові дані - постанова № 16-01-82/111-28 Територіальної інспекції праці у Полтавській області від 27.05.2010. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Єдиного реєстру боржників інформація про арешт відсутня. Як повідомив Шевченківський ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (нове найменування Октябрського ВДВС Полтавського міського управління юстиції), у автоматизованій системі наявна інформація про виконавче провадження [NUMBER], яке перебувало на виконанні у відділі з примусового виконання постанови № 16-01-82/111-28 Територіальної інспекції праці у Полтавській області про стягнення на користь держави штрафу в розмірі 2720,00 грн. 05.11.2011 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з направленням виконавчого документа для примусового виконання за належністю, оскільки було встановлено, що боржник працював у ТОВ «Сільгоспімпекс», за адресою: м. Полтава, вул. Кондратенка, 6, що за територіальністю відноситься до Київського ВДВС Полтавського МУЮ. При цьому арешт майна згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не скасовувався, а матеріали знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Згідно з інформацією Київського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, постановою від 22 червня 2012 року виконавче провадження завершене на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону - у зв`язку з направленням до відділу за місцем проживання боржника у Шевченківському районі м. Полтави. Як повідомили обидва відділи державної виконавчої служби, у теперішній час виконавчі провадження щодо [PERSON] на виконанні у відділах не перебувають. Згідно з інформацією Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 26 грудня 2023 року до ЄДРПОУ внесено запис про припинення діяльності Держпраці у Полтавській області, правонаступники відсутні. Управління є новоствореною установою та не є правонаступником Територіальної інспекції праці у Полтавській області. Зазначені відомості також підтверджуються витягом з ЄДРПОУ. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Частини 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначають коло підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а також передбачають, що арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 1, 2 п. 2 постанови від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі - постанова) позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізовано. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Разом з тим, суд враховує, що [PERSON] не має можливості звернутися з позовом до особи, в інтересах якої накладено арешт на майно, а саме до Територіальної інспекції праці у Полтавській області, оскільки зазначена юридична особа припинена, правонаступники відсутні. Також у позивача відсутня можливість захистити своє порушене право шляхом оскарження дій державного виконавця, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені, а матеріали справи містять суперечливі відомості, на виконанні якого саме відділу перебувало зазначене виконавче провадження. Втім, відсутність вичерпної інформації щодо цих питань не може бути перешкодою для захисту порушеного права власності. Таким чином, сукупність встановлених судом обставин дозволяє констатувати, що арешт на майно [PERSON] був накладений у 2011 році зв`язку з виконанням постанови № 16-01-82/111-28 Територіальної інспекції праці у Полтавській області про стягнення на користь держави штрафу в розмірі 2720,00 грн, втім, станом на теперішній час виконавчі провадження у Шевченківського та Київського ВДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають, а юридична особа стягувача у теперішній час припинена, правонаступники відсутні. Отже, арешт майна [PERSON] у теперішній час має безпідставний та необґрунтований характер, а тому позовна заява про зняття арешту підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved