Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 08 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки, скасування державної реєстрації та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102, не з його волі вибула з володіння та перебуває у володінні відповідача [PERSON] , що підтверджується наступним. Листом відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 1671/416-19-0.3 від 18.11.2019 року позивача повідомлено про те, що 27.05.2016 року Хмельницька міська рада зареєструвала в Державному реєстрі прав речове право на земельну ділянку з зазначеним кадастровим номером за реєстраційним номером 14692931 за Державою Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. 22.08.2017 року Наркевицька селищна рада Волочиського району Хмельницької області зареєструвала в Державному реєстрі прав речове право на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102 за реєстраційним номером 22070208 за [PERSON] . 16.03.2019 року Хмельницький районний нотаріальний округ зареєстрував в Державному реєстрі прав речове право на земельну ділянку з зазначеним вище кадастровим номером за реєстраційним номером 30721558 за [PERSON] . Вищевказані обставини призвели до необхідності захисту права власності [PERSON] на земельну ділянку шляхом звернення з позовом до суду. Просить суд витребувати з незаконного володіння [PERSON] на його користь ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102 площею 0,06 га для ведення садівництва, скасувати державну реєстрацію права власності (номер відомостей про речове право: 48235498) [PERSON] на незавершене будівництво садового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2650139868040), усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102 площею 0,06 га для ведення садівництва, шляхом демонтажу незавершеного будинку садового будинку за рахунок коштів [PERSON] . 14 травня 2024 року до суду з зустрічним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] ,\~ Хмельницької районної\~ військової адміністрації, \~Головного управління\~ Держгеокадастру у\~ Хмельницькій області\~про визнання\~незаконним та\~скасування розпорядження\~Хмельницької РДА про\~визнання недійсним\~державного акта\~на право\~власності на\~земельну ділянку посилаючись на те, що [PERSON] протиправно отримав у власність земельну ділянки, як член обслуговуючого кооперативу «Садівничого товариства «Дубки», загальною площею 0,0600 га, а виданий йому держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №204516 від 25.11.2011 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 682508241002858, є недійсним. Просить суд\~ визнати\~незаконним та\~скасувати розпорядження\~Хмельницької РДА\~від 04.07.2011\~за №\~1008/11\~-р\~«Про затвердження\~технічної документації\~та передачу\~у власність\~ [PERSON] \~земельної ділянки\~для ведення\~садівництва на\~території Давидковецької\~сільської ради»\~та визнати\~недійсним виданий\~останньому державний\~акт на\~право власності\~на земельну\~ділянку серії\~ЯК №204516\~від 25.11.2011\~року,\~що зареєстрований\~у Книзі\~записів реєстрації\~державних актів\~на право\~власності на\~землю та\~на право\~постійного користування\~землею,\~договорів оренди\~землі за\~№ 682508241002858. В судове засідання представник [PERSON] з`явився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог, заперечив проти зустрічного позову зважаючи на його необгрунтованість. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечила проти вимог первісного позову, вважає його необґрунтованим, в задоволені просить відмовити. Проте, підтримала зустрічний позов надавши пояснення, що викладені у його змісті. Представника Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у судове засідання, не направило, направивши клопотання про розгляд справи без участі представника, підтримавши зміст відзиву у якому заперечуються позовні вимоги. Представника Хмельницька районна\~ військова адміністрація у судове засідання, не направила, направивши відзив у якому заперечуються зустрічні позовні вимоги, просить в їх задоволенні відмовити. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 19.04.2024 року відкрито провадження, справу призначено у підготовче засідання у загальному проваджені. 10.05.2024 року представником Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області подано відзив на первісний позов у якому заперечуються позовні вимоги через необґрунтованість, просить суд в їх задоволенні відмовити. 14.05.2024 року представником відповідача [PERSON] подано відзив у якому не визнаються позовні вимог, в задоволені первісного позову просить відмовити. Ухвалою суду 04.06.2024 року відкрито провадження за зустрічним позовом, об`єднавши їх в одне провадження з первісним позовом, справу призначено у підготовче засідання. 04.06.2024 року представником [PERSON] до суду подано відзив на зустрічну позовну заяву,у якому заперечуються вимоги, вважає їх необгрунтованими та в їх задоволені просить суд, відмовити. 26.06.2024 року представником позивача за первісним позовом подано відзив на зустрічний позов у якому заперечуються позовні вимоги та в їх задоволені, слід відмовити. Ухвалою суду 03.07.2024 року закінчено підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 23.08.2024 року. 13.12.2024 року ухвалено рішення по справі. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Встановлено, що розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації №1008/11-р затверджено технічну документацію та передано у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення садівництва в садовому товаристві «Дубки» площею 0,060 га, для ведення\~садівництва,\~яка розташована\~на території\~Давидковецької сільської\~ради (яка\~увійшла до\~складу Хмельницької\~міської ради) та 25.11.2011 року видано державний акт на право власності на зазначену ділянку ЯК №\~204516 з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. 16.03.2019 року Хмельницький районний нотаріальний округ зареєстрував в Державному реєстрі прав речове право на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102 за реєстраційним номером 30721558 за [PERSON] . Раніше, прокурор Хмельницького району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Хмельницькій області 09.09.2014 року звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , Хмельницької районної державної адміністрації, Управління Держземагенства в Хмельницькому районі про визнання незаконними та скасування розпоряджень Хмельницької районної державної адміністрації, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду (заочне) від 19.11.2014 року по справі № 686/19206/14-ц позов прокурора Хмельницького району був задоволений, що стало підставою для реєстрації Хмельницькою міською радою в Державному реєстрі прав речове право на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102 за реєстраційним номером 14692931 за Державою Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області заочне рішення від 19.11.2014 року, скасовано. Даними листа Управління Держземагенства в Хмельницькому районі №1671/416-19-0.3 від 18.11.2019 року підтверджується, що 27.05.2016 року Хмельницька міська рада зареєструвала в Державному реєстрі прав речове право на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102 за реєстраційним номером 14692931 за Державою Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2022 року по справі №\~686/19206/14 у задоволенні позовних вимог Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до [PERSON] , Хмельницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, [PERSON] про визнання незаконними та скасування розпоряджень та державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації, відмовлено. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 31.05.2022 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2022 року, залишено без змін. На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області належну [PERSON] земельну ділянку з зазначеним кадастровим номером, було передано у власність [PERSON] . Згодом, вказана ділянка на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Лавреньтєвою В.В., зареєстровано в реєстрі 3352, була відчужена [PERSON] для [PERSON] . Після набрання законної сили вище зазначеним рішенням суду (після 31.05.2022 року) [PERSON] розпочато будівництво садового будинку на належній мені земельній ділянці (а саме побудовано фундамент), а 20.10.2022 року на підставі заяви [PERSON] , державним реєстратором Хмельницької міської ради проведено реєстрацію незавершеного будівництва садового будинку (відсоток готовності 10%). 4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав 4.1. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав за первісним позовом. Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102 були перенесені з Державного реєстру земель (поземельну книгу на вказану ділянку було відкрито 25.11.2011 року) до Державного земельного кадастру 07.04.2016 року (тобто після прийняття 19.11.2014 року судом рішення по справі № 686/19206/14-ц). При цьому станом на 07.04.2016 року власником земельної ділянки зазначено [PERSON] . Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102, не припинилося. Проаналізувавши поземельну книгу, відкриту на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102, суд дійшов висновку, що державну реєстрацію земельної ділянки з з зазначеним кадастровим номером в Державному земельному кадастрі державним кадастровим реєстратором не було скасовано, в тому числі й з підстав, передбачених ч. 10 ст. 24 Закону № «Про державний земельний кадастр». Таким чином, на думку суду, [PERSON] отримав земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102 з порушенням порядку, визначеного ст. 118 Земельного кодексу України, так як очевидно не здійснював та не міг здійснювати дій щодо формування земельної ділянки, визначені Законом України «Про Державний земельний кадастр». За відсутності підтвердження формування земельної ділянки останнім, на підставі документації із землеустрою, розробленої за його замовленням, звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке відповідно до повноважень, визначених статтею ч. 4. ст. 122 Земельного кодексу України передає земельні ділянки сільськогосподарського призначення у власність. В подальшому Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, за відсутності підтвердження виконання [PERSON] положень ст.\~ 79-\~1 Земельного кодексу України, тобто діючи незаконно, видало оспорюваний наказ. Суд вважає, що протиправні дії Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, відсутність належної перевірки даних, формальний підхід до розгляду заяви [PERSON] призвели до порушення права власності позивача за первісним позовом на земельну ділянку. Головне Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, видаючи оскаржуваний наказ про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання у власність гр. [PERSON] земельної ділянки порушив, перш за все принцип забезпечення єдності державної політики, відкритості та прозорості, оскільки, надав земельну ділянку, яка уже перебувала у власності. Враховуючи вищенаведене, Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області перевищило власні повноваження, передавши ділянку у власність відповідачу [PERSON] , так як розпорядилось земельною ділянкою, яка уже перебувала у приватній власності [PERSON] . Зважаючи на викладене суд вважає, що позовні вимоги первісного позову в частині щодо витребування з незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102, площею 0,06 га для ведення садівництва, яка розташована на території Хмельницької міської ради та усунення перешкод в користуванні зазначеною земельною ділянкою, шляхом демонтажу незавершеного садового будинку за рахунок коштів [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільної права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55 та її Конституції та статті 13 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, відповідно до яких України кожна особа має право на ефективна засіб правового захисту, не заборонений законом. Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) відповідачем. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року в справі № 6-32цс13, Верховним Судом у постановах від 17 травня 2018 року в справі № 2-64/11, від 04 липня 2018 року у справі № 590/479/16-ц. Аналіз наведених вище норм права, встановлені судом обставини справи дають також підстави суду дійти висновку, що обраний позивачем за первісним позовом спосіб захисту щодо скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на незавершене будівництво садового будинку, не відповідає змісту порушеного права та не буде ефективним інструментом для його відновлення тому в задоволені зазначеної вимоги, слід відмовити. Крім цього, суд вважає, що заява представника відповідача за первісним позовом про застосування строків позовної давності відповідачем [PERSON] , не підлягає задоволенню з наступних підстав. Про своє порушене право, [PERSON] довідався в жовтні 2019 року, аналізуючи дані Публічно кадастрової карти. Саме в цей період, на думку суду, йому стало відомо, що в Державному земельному кадастрі суб`єктом права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082400:02:022:0102 площею 0,06 га (власником якої є [PERSON] ) вказаний [PERSON] . Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Крім того, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Крім цього, відновлення порушеного права позивачем за первісним позовом відбулося за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2022 року по справі №\~686/19206/14, яким у задоволенні позовних вимог Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до [PERSON] , Хмельницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, [PERSON] про визнання незаконними та скасування розпоряджень та державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування його державної реєстрації, відмовлено. Рішення суду набрало законної сили після прийняття 31.05.2022 року постанови Хмельницьким апеляційним судом, яким рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2022 року, залишено без змін. 4.2. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав за зустрічним позовом. В обґрунтування своєї позиції позивач за зустрічним позовом, як на основний та єдиний доказ, посилається на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 19.02.2014 року, який набрав законної сили 02.06.2014 року на підставі ухвали Апеляційного суду Хмельницької області у кримінальному провадженні № 686/11382/13-к, яким директора СТ «Дубки» [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України. Однак, відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так як, вирок Хмельницького міськрайонного суду від 19.02.2014 року стосується іншої особи, [PERSON] , то й обставини, встановлені вказаним вироком можуть бути доказом в цивільній справі лише щодо дій (бездіяльності) останнього. При цьому, вищевказаний вирок та встановлені ним обставини не можуть слугувати доказом на думку суду, протиправного набуття відповідачем права власності на земельну ділянку під садівництво. В обґрунтування своєї позиції представником відповідача (позивача за зустрічним позовом), не представлено інших доказів, які б підтверджували неправомірність набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку та незаконності розпоряджень районної адміністрації, в тому числі, що спірна земельна ділянка не була вільна та була відведена іншій особі, матеріали справи не містять. Суд вважає, що жоден нормативно-правовий акт не визначає, що наявність або відсутність довідки про членство в садовому товаристві є підставою для отримання земельної ділянки у власність в порядку безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам, що спростовує позицію прокурора щодо обґрунтованості позову, порушення інтересів держави та підтверджує безпідставність заявленого зустрічного позову. Статтею 21 ЦК України\~визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої\~статті 393 цього Кодексу\~правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає\~закону\~і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Із аналізу вищезазначених положень суд приходить до висновку, що законодавцем, по-перше, визначено порядок безплатної приватизації земельної ділянки громадянином, в тому числі перелік документів, які додаються до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, по-друге, передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Суд вважає, що [PERSON] у встановленому законом порядку отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою, розроблений ним проект був затверджений в порядку передбаченому законодавством, виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, інших умов, які необхідно виконати для прийняття уповноваженим органом рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки законом, не встановлено. Зважаючи на викладене, судом не встановлено порушення прав позивача за зустрічним позовом, посилання представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) на те, що прийняття розпоряджень Хмельницької районної адміністрації щодо погодження, виділу та надання земельної ділянки під садівництво у власність [PERSON] без довідки, а також, що останній не є членом садівничого товариства є необґрунтованим та містить формальні підстави. Також, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні обставини, які порушують права позивача за зустрічним позовом. Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для задоволення вимог зустрічної позовної заяви, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та в їх задоволенні слід відмовити. 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Статтею 91 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф. Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 ЗК України). Відповідно до частин першої, другої статті 375 ЦК України лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Конституція України гарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ч. 2 ст.\~14 Конституції України). Відповідно до абз. 2 частини 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Крім того відповідно до ч.ч. 1 - 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Згідно ч. 3-5,8-9 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» особа, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноважена нею особа з метою здійснення державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подає: заяву; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа. Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви перевіряє відповідність документів вимогам законодавства, за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки. Окрім того, згідно до п.п.6 п. 75 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель з проставленою позначкою про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Проставлення Державним кадастровим реєстратором зазначеної позначки є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню даним органом). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1,2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 6. Судові витрати Судові витрати складаються із судового збору за пред`явлення позову з трьох позовних вимог 3633,60 грн. Так, як первісний позов задоволено частково у розмірі двох позовних вимог, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено, тому з [PERSON] слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог на користь \~ [PERSON] судовий збір у розмірі 2422 грн.40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial