Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна та договору іпотеки недійсними, витребування майна, у підтвердження якого посилається на те, що 16.09.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого стало ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11394292000, за умовами якого Банк (кредитор) надав позичальниці кредит у сумі 100000,00 доларів США, строком повернення до 15.09.2034 року для купівлі домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В той же день, між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір поруки №229060 в забезпечення зобов`язань [PERSON] за вищезазначеним Кредитним договором. Також, 16.09.2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору №11394292000 від 16.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» і [PERSON] укладено Іпотечний договір №11394292000/11394294000/11394295000/3, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. запис в реєстрі №13760 від 16.09.2008 року, предметом іпотеки згідно якого є належні іпотекодавцю на праві власності домоволодіння загальною площею 168.8 кв.м., житловою площею 108.5 кв.м. та земельна ділянка загальною площею 0,1327 га, з яких: 0,0327 га для ведення особистого підсобного господарства (кадастровий номер 1210100000:01:713:0059)та 0,1 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (кадастовий номер 1210100000:01:713:0058) що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно Іпотечного договору право власності [PERSON] на домоволодіння підтверджується Договором купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого 16.09.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстровим № 13742 (запис в Державному реєстрі правочинів № 3136990), право власності на земельну ділянку підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченого 16.09.2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М. за реєстровим № 13751 (запис в Державному реєстрі правочинів за № 3137033). 12.12.2011 року за Договором факторингу № 1 та Договором відступлення прав вимоги за іпотечними договорами ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» до [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту № 11394292000 від 16.09.2008 року та іпотечним договором №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 16.09.2008 року. 04.03.2016 р. в зв`язку з порушенням [PERSON] умов Кредитного договору №11394292000 від 16.09.2008 року на підставі Іпотечного договору від 16.09.2008 року, ст. 33,36,37 Закону України «Про іпотеку» державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. зареєстровано за ТОВ «Кей Колект» право власності на належне позичальнику домоволодіння та земельні ділянки, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності, а саме: запис про реєстрацію права власності №13602688 від 04 березня 2016 року на земельну ділянку площею 0,0327 га, за адресою: [ADDRESS] (кадастровий № 1210100000:01:713:0059) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869916712101), запис про право власності №13601994 від 04 березня 2016 року на земельну ділянку площею 0,1 га, за адресою: [ADDRESS] (кадастровий № 1210100000:01:713:0058) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869875212101); запис про право власності №13600540 від 04 березня 2016 року на домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 108,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869774112101). 04.02.2013 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 0417/10615/2012 позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до ТОВ «Кей Колект» про визнання недійсними договорів задоволено.Визнано недійсним Договір укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» про відступлення права вимоги за кредитним договором №11394292000 від 16.09.2008 року про надання споживчого кредиту №11394292000, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк в особі начальника відділення №986 [PERSON] та [PERSON] . Визнано недійсним договір іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 15.09.2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ Укрсиббанк та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бондар І.М. ДМНО 16.09.2008 року, реєстровий № 13760. Зобов`язано внести зміни в Державного реєстру іпотек, а саме скасувати реєстраційний запис №7918745, контрольна сума 484Д835Б09 про реєстрацію договору іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 15.09.2008 року, вчинену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 16.09.2008 року. Зобов`язано внести зміни в Державний реєстр іпотек, а саме скасувати реєстраційний запис №7918745, контрольна сума 9БДБ255115 про реєстрацію змін в договорі іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 14.05.2012 року, вчинену приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.М. 14.05.2012 року. Також, 31.03.2016 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 202/1782/16-ц позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Еліна Володимирівна, [PERSON] про визнання недійсними договорів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано недійсним Договір укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» про відступлення права вимоги за кредитним договором №11394292000 від 16 вересня 2008 року про надання споживчого кредиту №11394292000, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в особі начальника відділення №986 [PERSON] та [PERSON] . Визнано недійсним договір іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 16 вересня 2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бондар І.М. ДМНО 16 вересня 2008 р. реєстровий № 13760, внесено зміни в Державний реєстр іпотек, а саме - скасовано реєстраційний запис №7918745, контрольна сума 484Д835Б09 про реєстрацію договору Іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 16 вересня 2008 року, вчинену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 16 вересня 2008 року, внесено зміни в Державний реєстр іпотек, а саме - скасовано реєстраційний запис №7918745, контрольна сума 9БДБ255115 про реєстрацію змін в договорі іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 14 травня 2012 р., вчинену приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саенко Е.М. 14 травня 2012 року. Визнано недійсним та скасовано рішення державного реєстратора індексний номер 128636199 від 09 березня 2016 року про реєстрацію права власності та скасовано запис про реєстрацію права власності №13602688 від 04 березня 2016 року, скасовано запис про обтяження №13602738 від 09 березня 2016 року на земельну ділянку площею 0,0327 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий 11210100000:01:713:0059) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869916712101) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (код ЄДРПОУ 37825968). Визнаго недійсним та скасовано рішення державного реєстратора індексний номер 28635477 від 09 березня 2016 року про реєстрацію права власності та скасовано запис про право власності №13601994 від 04 березня 2016 року, скасовано запис про обтяження №13602033 від 09 березня 2016 року на земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий №1210100000:01:713:0058) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869875212101) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (код ЄДРПОУ 37825968). Визнано недійсним та скасовано рішення державного реєстратора індексний номер 28633342 від 09 березня 2016 року про реєстрацію права власності та скасовано запис про право власності №13600540 від 04 березня 2016 року, скасовано запис про обтяження №13600689 від 09 березня 2016 року на домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 108,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869774112101) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (код ЄДРПОУ 37825968). Здійснити реєстрацію права власності на домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 108,5 кв.м. земельні ділянки ( кадастровий № \~ \~ \~ \~1210100000:01:713:0058, кадастровий № 1210100000:01:713:0059), розташоване за адресою [ADDRESS] за [PERSON] (іпн [NUMBER] ) на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки від 16 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., реєстровий № 13751 та на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 16 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. реєстровий № 13742. Про зазначені заочні рішення ТОВ «Кей-Колект» стало відомо лише у січні 2017 року, оскільки на адресу позивача жодного процесуального документа по справі 2/202/285/2013, 202/1782/16-ц не надходило. 13.01.2017 р. ТОВ «Кей-Колект» звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявами про перегляд заочного рішення від 04.02.2013 року по справі 0417/10615/2012 та від 31.03.2016 року по справі 202/1782/16-ц. 03.02.2017 р. ухвалами Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення від 04.02.2013 року по справі 0417/10615/2012 та заочне рішення від 31.03.2016 року по справі 202/1782/16-ц скасовано, справи призначено до розгляду в загальному порядку. 10.02.2017 р. за заявою позивачів ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 202/1782/16-ц забезпечено позов шляхом накладання арешту на спірне майно. 12.02.2018 р. ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 0417/10615/2012 цивільні справи №0417/10615/2012, №202/1782/16-ц об`єднано в одне провадження, якому присвоєно №0417/10615/2012. У 2023 р. з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ТОВ «Кей-Колект» стало відомо, що 13.04.2016 р. на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 р. по справі 202/1782/16-ц право власності ТОВ «Кей- Колект» на спірне майно скасовано та зареєстровано за [PERSON] , яка в цей-же день відчужила його [PERSON] , а саме: земельні ділянки ( кадастровий № 1210100000:01:713:0058, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869875212101; кадастровий № 1210100000:01:713:0059, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869916712101), розташовані за адресою [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.04.2016р., серія та номер 1187, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г., домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 108,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869774112101) на підставі Договору купівлі-продажу домоволодіння від 13.04.2016 р., серія та номер 1185 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г., яка в свою чергу, в цей же день передала його в іпотеку [PERSON] на підставі Договору іпотеки від 13.04.2016 р., серія та номер 1189 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г. Позивач посилається на те, що спірне майно вибуло з володіння позивача на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 р. по справі 202/1781/16-ц, яке було скасовано, та в подальшому відчужено [PERSON] , яка є останнім його набувачем, тому ТОВ «Кей-Колект» має право витребувати це майно від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України. Також зазначає, що ані [PERSON] , ані [PERSON] не набули у встановленому законодавством порядку право власності на спірний об`єкт нерухомості, а тому і не мали права ним розпоряджатися шляхом відчуження права власності на користь третіх осіб, в тому числі і передавати в іпотеку. У [PERSON] не було права на відчуження спірного об`єкту нерухомості [PERSON] , яка в свою чергу, незаконно набувши спірне майно не мала права передавати його в іпотеку [PERSON] , а відтак договір іпотеки від 13.04.2016 р. суперечить ст. 5 Закону України «Про іпотеку» та нормам статей 316, 317, 319, 321 ЦК України. У зв`язку з викладеним позивач просив суд витребувати від [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кей-Колект» домоволодіння загальною площею 168.8 кв.м., житловою площею 108.5 кв.м., яке складається з: А -2 - житловий будинок, цегла; Б - гараж, цегла; В - навіс; Г - навіс; Д - вбиральня, дер.; 1-5, І - споруди, що розташоване за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869774112101). Витребувати від [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кей-Колект» (Код ЄДРПОУ 37825968) земельну ділянку площею 0,0327 га, цільове призначення якої - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер «1210100000:01:713:0059», що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869916712101). Витребувати від [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кей-Колект» (Код ЄДРПОУ 37825968) земельну ділянку площею 0,1 га, цільове призначення якої - для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер «1210100000:01:713:0058», що розташована за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869875212101). Визнати недійсним Договір купівлі-продажу домоволодіння від 13.04.2016 р., який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , серія та номер 1185, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13.04.2016 р., який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , серія та номер 1187, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г. Визнати недійсним Договір іпотеки від 13.04.2016 р., який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , серія та номер 1189, і посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г. Стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Кей-Колект» судові витрати. 08 травня 2023 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім цього вважав, що строки позовної давності позивачем не пропущені, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався 07 вересня 2017 року. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві, де зазначив, що [PERSON] придбала спірне майно на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 13.04.2016 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.04.2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. На час придбання цього майна їй нічого не було відомо про право позивача щодо цього майна або щодо наявності спору. Відповідач [PERSON] була законним власником цього майна, будь-які обмеження щодо відчуження або обтяження щодо майна були відсутні. Крім того представником відповідача подана заява про застосування строків позовної давності, оскільки позивачу про укладення Договору купівлі-продажу домоволодіння від 13.04.2016 р. та Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.04.2016 р. могло стати відомо саме в день укладення договорів, оскільки доступ до реєстру речових прав є відкритим. Просив відмовити у позовів повному обсязі. Третя особа до судового засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №11394292000, відповідно до якого, остання отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 100\~000 доларів США, що є еквівалентом 485 170,00 гривень, строком до 15 вересня 2034 року. Пунктом 1.2.6 Договору про надання споживчого кредиту №11394292000 від 16.09.2008 погоджено, що цільове призначення кредиту - для особистих потреб Позичальника, а саме для купівлі домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Також 16 вересня 2008 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір поруки № 229060, у відповідності до умов якого було забезпечено зобов`язання [PERSON] за Договором від 16 вересня 2008 року про надання споживчого кредиту №11394292000. Того ж дня, 16 вересня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3, предметом якого є домоволодіння та земельна ділянка, розташовані за адресою - [ADDRESS] . 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено Договір відступлення прав вимоги. Відповідно до листа №12-22/26983 від 15 грудня 2011 року, [PERSON] було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №11394292000 від 16.09.2008 року ПАТ УкрСиббанк на користь ТОВ «Кей-Колект». Домоволодіння та земельна ділянка, розташовані за адресою [ADDRESS] були придбані 16 вересня 2008 року відповідно до договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом ДМНО Бондар І.М., реєстровий номер №13751 та №13742 відповідно, придбане до 01 січня 2013 року Кредитні кошти було взяті за кредитним договором саме для придбання домоволодіння та земельної ділянки, розташованих за адресою [ADDRESS] (пункт 1.2.6 Договору про надання споживчого кредиту №11394292000 від 16.09.2008). Згідно з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2011 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2010 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON] , про визнання договору поруки недійсним та [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №11394292000 від 16 вересня 2008 року задоволено та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 838 315,96 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн., а всього 840 135 грн. 96 коп. Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2013 року стягнуто солідарно з Відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованість по кредитному договору №11394292000 від 16 вересня 2008 року в сумі 921 374,34 грн., яка складається з наступного: 100 000,00 доларів США заборгованість по кредиту, що в еквіваленті складає 797 930,00 грн., 13 603,99 доларів США заборгованість по простроченим відсоткам за користування кредитом, що в еквіваленті складає 108 550,32 грн.; 1 231,99 доларів США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, що в еквіваленті становить 9 830,42 грн.; 364,59 доларів США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам, що в еквіваленті становить 5 063,60 грн. та судові витати по справі 1700 грн., - судовий збір і 120 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, всього на загальну суму 923 194,34 грн. 04.03.2016 р. в зв`язку з порушенням [PERSON] умов Кредитного договору №11394292000 від 16.09.2008 року на підставі Іпотечного договору від 16.09.2008 року, ст. 33,36,37 Закону України «Про іпотеку» державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Д.М. зареєстровано за ТОВ «Кей Колект» право власності на належне позичальнику домоволодіння та земельні ділянки, внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про право власності, а саме: запис про реєстрацію права власності №13602688 від 04 березня 2016 року на земельну ділянку площею 0,0327 га, за адресою: [ADDRESS] (кадастровий № 1210100000:01:713:0059) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869916712101), запис про право власності №13601994 від 04 березня 2016 року на земельну ділянку площею 0,1 га, за адресою: [ADDRESS] (кадастровий № 1210100000:01:713:0058) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869875212101); запис про право власності №13600540 від 04 березня 2016 року на домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 108,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869774112101). 04.02.2013 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 0417/10615/2012 (Суддя Мороз В.П.) позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до ТОВ «Кей Колект» про визнання недійсними договорів задоволено. Визнано недійсним Договір укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» про відступлення права вимоги за кредитним договором №11394292000 від 16.09.2008 року про надання споживчого кредиту №11394292000, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк в особі начальника відділення №986 [PERSON] та [PERSON] . Визнано недійсним договір іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 15.09.2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк, правонаступником якого є ПАТ Укрсиббанк та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бондар І.М. ДМНО 16.09.2008 року, реєстровий № 13760. Зобов`язано внести зміни в Державного реєстру іпотек, а саме скасувати реєстраційний запис №7918745, контрольна сума 484Д835Б09 про реєстрацію договору іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 15.09.2008 року, вчинену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 16.09.2008 року. Зобов`язано внести зміни в Державний реєстр іпотек, а саме скасувати реєстраційний запис №7918745, контрольна сума 9БДБ255115 про реєстрацію змін в договорі іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 14.05.2012 року, вчинену приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.М. 14.05.2012 року. 31.03.2016 року заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 202/1782/16-ц позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Еліна Володимирівна, [PERSON] про визнання недійсними договорів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено, вирішено: Визнати недійсним Договір укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ» про відступлення права вимоги за кредитним договором №11394292000 від 16 вересня 2008 року про надання споживчого кредиту №11394292000, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в особі начальника відділення №986 [PERSON] та [PERSON] . Визнати недійсним договір іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 16 вересня 2008 року, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бондар І.М. ДМНО 16 вересня 2008 р. реєстровий № 13760, внесено зміни в Державний реєстр іпотек, а саме - скасовано реєстраційний запис №7918745, контрольна сума 484Д835Б09 про реєстрацію договору Іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 16 вересня 2008 року, вчинену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 16 вересня 2008 року, внесено зміни в Державний реєстр іпотек, а саме - скасовано реєстраційний запис №7918745, контрольна сума 9БДБ255115 про реєстрацію змін в договорі іпотеки №11394292000/11394294000/11394295000/3 від 14 травня 2012 р., вчинену приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саенко Е.М. 14 травня 2012 року. Визнати недійсним та скасовано рішення державного реєстратора індексний номер 128636199 від 09 березня 2016 року про реєстрацію права власності та скасовано запис про реєстрацію права власності №13602688 від 04 березня 2016 року, скасовано запис про обтяження №13602738 від 09 березня 2016 року на земельну ділянку площею 0,0327 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий 11210100000:01:713:0059) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869916712101) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (код ЄДРПОУ 37825968). Визнати недійсним та скасовано рішення державного реєстратора індексний номер 28635477 від 09 березня 2016 року про реєстрацію права власності та скасовано запис про право власності №13601994 від 04 березня 2016 року, скасовано запис про обтяження №13602033 від 09 березня 2016 року на земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий №1210100000:01:713:0058) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869875212101) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (код ЄДРПОУ 37825968). Визнати недійсним та скасовано рішення державного реєстратора індексний номер 28633342 від 09 березня 2016 року про реєстрацію права власності та скасовано запис про право власності №13600540 від 04 березня 2016 року, скасовано запис про обтяження №13600689 від 09 березня 2016 року на домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 108,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869774112101) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (код ЄДРПОУ 37825968). Здійснити реєстрацію права власності на домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 108,5 кв.м. земельні ділянки ( кадастровий № \~ \~ \~ \~1210100000:01:713:0058, кадастровий № 1210100000:01:713:0059), розташоване за адресою [ADDRESS] за [PERSON] (іпн [NUMBER] ) на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки від 16 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., реєстровий № 13751 та на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 16 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. реєстровий № 13742. 13.04.2016 р. на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 р. по справі 202/1782/16-ц право власності ТОВ «Кей- Колект» на спірне майно скасовано та зареєстровано за [PERSON] , яка в цей-же день відчужила його [PERSON] , а саме: земельні ділянки ( кадастровий № 1210100000:01:713:0058, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869875212101; кадастровий № 1210100000:01:713:0059, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869916712101), розташовані за адресою [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.04.2016р., серія та номер 1187, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г., домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 108,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 869774112101) на підставі Договору купівлі-продажу домоволодіння від 13.04.2016 р., серія та номер 1185 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г., яка в свою чергу, в цей же день передала його в іпотеку [PERSON] на підставі Договору іпотеки від 13.04.2016 р., серія та номер 1189 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г. 13.01.2017 р. ТОВ «Кей-Колект» звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з заявами про перегляд заочного рішення від 04.02.2013 року по справі 0417/10615/2012 та від 31.03.2016 року по справі 202/1782/16-ц. 03.02.2017 р. ухвалами Індустріального районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення від 04.02.2013 року по справі 0417/10615/2012 та заочне рішення від 31.03.2016 року по справі 202/1782/16-ц скасовано, справи призначено до розгляду в загальному порядку. 10.02.2017 р. за заявою позивачів ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 202/1782/16-ц забезпечено позов шляхом накладання арешту на спірне майно. 12.02.2018 р. ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі 0417/10615/2012 цивільні справи №0417/10615/2012, №202/1782/16-ц об`єднано в одне провадження, якому присвоєно №0417/10615/2012. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова ВП ВС від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18). Тобто, у разі спростування презумпції правомірності правочину (скасування рішення суду) всі права, набуті сторонами правочину за ним, не повинні здійснюватися, а створені обов`язки та наслідки не підлягають виконанню. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина друга статті 328 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин). Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (частина перша статті 330 ЦК України). Виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 березня 2019 року в справі № 521/8368/15-ц (провадження № 61-17779св18). Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України). Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (частина перша статті 388 ЦК України). Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2020 року в справі № 752/13695/18 (провадження № 61-6415св19). Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (див., зокрема постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18)). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Крім цього, судове рішення про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19 (провадження № 14-212цс21)). Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18). З урахуванням того, що спірне майно вибуло з володіння позивача на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 р. по справі 202/1782/16-ц, яке було скасовано, та в подальшому відчужено [PERSON] , тому ТОВ «Кей-Колект» має право витребувати це майно від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, що буде достатнім ефективним способом захисту прав позивача, а отже у частині позовних вимог щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння від 13.04.2016 р., який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , серія та номер 1185, та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.04.2016 р., який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , серія та номер 1187, посвідчених приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г., слід відмовити. Щодо вимог про визнання недійсним договору іпотеки від 13.04.2016 р., який було укладено між [PERSON] та [PERSON] , серія та номер 1189, і посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовой Л.Г., суд приходить до висновку про відмову у позові в цій частині, оскільки спірний договір іпотеки є багатостороннім правочином - погодженою діє двох або більше сторін (ч. 4 ст. 202 ЦК України). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , однак позивачем до участі у справі правонаступника [PERSON] не залучено, а отже вимоги ставляться до особи, яка не залучена до участі у справі в якості відповідача. Щодо застосування строку позовної давності, заявленого представником відповідачів суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу). В частині четвертій статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права. При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», вжитих у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості й обов`язку особи знати про стан її майнових прав. Тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення його цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести те, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, а відповідач що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справах №369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18) та № 469/1203/15-ц (провадження № 14-95цс18), від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14 (провадження № 14-364цс19), на які послався заявник в касаційній скарзі. Обов`язок власника нерухомого майна відслідковувати інформацію стосовно нього в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не передбачений жодним нормативно-правовим актом. За відсутності такого обов`язку, твердження відповідачів про те, що позивач міг довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила з зазначеного реєстру не має правового підґрунтя, оскільки можливість отримання такої інформації має випадковий характер. Крім того, не зважаючи на відчуження спірного майна [PERSON] , [PERSON] у справі 202/1782/16-ц за її позовом до ТОВ «Кей-Колект» про визнання недійсними договорів, скасування реєстрації права власності на спірне майно за ТОВ «Кей-Колект» до останнього займала позицію власника спірного майна, на що вказує подана нею заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, копія якої міститься в матеріалах справи, на підставі якої, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2017 р. на спірне майно був накладений арешт. Доводи відповідачів про те, що про відчуження \~ \~ \~ \~спірного майна [PERSON] позивачу стало \~ \~ \~ \~ відомо ще у \~ \~ \~ \~ листопаді 2016 р., \~ \~ \~ \~ що на їх думку вказує отримання 08.11.2016 \~ \~ \~ \~ р., 30.11.2023 р. \~ \~ \~ \~ та 01.12.2016 р. інформації з державного реєстру прав стосовно спірного майна \~ \~ \~ \~ особами нібито пов`язаними з позивачем, а також звернення позивача 13.01.2017 р. з заявою до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про перегляд заочного рішення від 04.02.2013 \~ \~ \~ \~ р. по справі \~ \~ \~ \~ № 0417/10615/2012 \~ \~ \~ \~та від 31.03.2016 р. по справі \~ \~ \~ \~202/1782/16-ц предметом спору у \~ \~ \~ \~яких було спірне майно ґрунтуються виключно \~ \~ \~ \~на припущеннях, оскільки не підтверджені належними, достовірними та достатніми доказами, а тому в силу ст. 81 ЦПК України не мають доказового значення. Окрім того, твердження відповідачів\~про пропуск\~строку позовної\~давності,\~з огляду\~на те,\~що позивач\~довідався про\~укладення договору\~купівлі-пролажу\~домоволодіння від\~13.04.2016р.\~та договору\~купівлі-продажу\~земельної ділянки\~від 13.04.2016\~р.\~07\~вересня 2017\~року з\~інформаційної довідки\~№ 96662723,\~а тому\~звертаючись з\~позовом у\~2023\~році пропустив\~загальний строк\~позовної давності\~суд не\~приймає до\~уваги,\~оскількиПостановою КМУ\~"Про\~запобігання поширенню\~на території\~України гострої\~респіраторної хвороби\~COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2\~№211\~від 11.03.2020\~(зі\~змінами та\~доповненнями)\~та Постановою\~КМУ "Про\~встановлення карантину\~та запровадження\~обмежувальних протиепідемічних\~заходів з\~метою запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-I9,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2"\~№ 1236\~від 09.12.2020\~(зі\~змінами та\~доповненнями)\~карантин встановлено\~з 12.03.2020\~року до\~30.06.2023\~року на\~всій території\~України.Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п.12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст. ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії карантину. Таким чином, оскільки сплив трирічного строку позовної давності припадав на вересень 2020 р. ( 07 вересня 2017 р. +3 роки), тобто на час дії карантину, то відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ строк позовної давності продовжується на строк його дії і, відповідно, позивачем не пропущений. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір по 6150 грн. з кожного.

Outcome: partial