Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Представник позивача адвокат Щербина Л.О. системою «електронний суд» звернулася до суду із даним позовом у якому зазначила, що відповідачка була дружиною її сина [PERSON] з 2006 року по день його смерті [INFO] . За час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які приходяться позивачці онуками. Усі троє онуків зареєстровані і проживають за однією адресою разом з позивачкою та її чоловіком. Відповідачка проживала разом з дітьми до 2022 року, а після смерті свого чоловіка з січня 2022 року дітей покинула та переїхала жити до іншого чоловіка. Певний час вона спілкувалася з дітьми та брала їх до нової родини, проте, після народження в новому шлюбі дітей, про дітей від попереднього шлюбу забула остаточно, з синами вона не спілкується, їх життям не цікавиться. Позивачка та її чоловік займаються вихованням і утриманням дітей, а також займаються їх лікуванням і освітою. [PERSON] є дитиною з інвалідністю з дитинства, проте саме відповідачка отримує на нього соціальну допомогу, і соціальну допомогу по втраті годувальника і використовує кошти на власні потреби. Позивачка просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та призначити її, [PERSON] опікуном неповнолітніх дітей, а також стягнути з відповідачки на її, [PERSON] , користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою від 23 вересня 2024 року було відкрито провадження у справі. Ухвалою від 21 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні. Відповідачка у судові засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином - шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем мешкання. Відповідачці надсилалася копія позову з додатками а також судові повістки та копія ухвали про відкриття провадження у справі, в якій роз`яснювалися строки та порядок подання відзиву та клопотань про розгляд справи у загальному порядку. Конверт з судовою повісткою повернувся до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній». Окрім того, відповідачці органом опіки та піклування було вручено судову повістку про явку до суду під розпис. Відзиву на позовну заяву або клопотань від відповідачки судом не отримано. Представник позивача та позивачка у судовому засіданні 10.12.2024 просили провести заочний розгляд справи. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що її рідний син [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у шлюбі, від якого є троє неповнолітніх дітей. Позивачка з сином, відповідачкою та онуками у 2022 році мешкали разом, і її син загинув [INFO] , після чого, у неї залишилися жити відповідачка та онуки. Через деякий час відповідачка виїхала від них, та почала влаштовувати особисте життя з іншим чоловіком за невідомою адресою. Дітей вона залишила із позивачкою та чоловіком позивачки, пару разів брала їх на короткий час до себе, але потім повертала. Діти казали, що у матері немає умов для нормального проживання. У 2023 році відповідачка перестала відвідувати синів та навіть не вітала їх зі святами. Як з`ясувалося, у відповідачки народилося ще двоє дітей. Синами відповідачка не опікувалася, не займалася їх вихованням та утриманням. До школи та лікарні дітей водить позивачка, її чоловік, а також періодично інша бабуся та дідусь - батьки відповідачки. З 2022 року до лікаря дітей водить позивачка. Готує їсти, купує одяг та інші побутові і духовні потреби також забезпечує позивачка самостійно. Також, позивачці допомагають її чоловік і батьки відповідачки, які старші за віком і фізично не можуть самостійно виховувати дітей. Позивачка бажає взяти дітей під опіку, вона працює та має постійне джерело доходів і достатнє житло, щоб забезпечити належні умови. Старший син [PERSON] є дитиною з інвалідністю з дитинства і не розмовляє, а спілкується жестами. Відповідачка має рахунок на отримання соціальної допомоги на дитину з інвалідністю, а також на допомогу по втраті годувальника, проте ці гроші витрачає на себе, і сину гроші не передає. [PERSON] займається футболом, проте, відповідачка не відвідує його змагання та не допомагає з гуртками. Позивачці відомо, що приблизно два місяці назад відповідачка зустрічалася десь на вулиці із [PERSON] . Молодші сини про матір не згадують. Спору щодо виховання та утримання дітей з батьками відповідачки у них немає, оскільки батьки відповідачки старші за віком і їм складніше займатися дітьми. Представник позивачки позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник третьої особи підтримала позовну заяву а також доводи, викладені у висновках Органу опіки і піклування щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав та призначення позивачки опікуном над трьома неповнолітніми дітьми. Також зазначила, що на засіданні комісії була присутня відповідачка, особу якої встановили за паспортом, та якій представником органу опіки було вручено судову повістку під розпис. Відповідачка вказала, що не може виконувати батьківських обов`язків щодо трьох старших дітей та не заперечувала проти позбавлення батьківських прав щодо них, а також зазначила, що має ще двох молодших дітей, які народились у 2023 році. Окрім того, на засіданні була присутня інша бабуся трьох дітей - мати відповідачки, яка не заперечувала проти позбавлення відповідачки батьківських прав щодо трьох синів та встановлення опіки над дітьми позивачкою. Суд, вислухавши позивачку та її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи із змісту ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом на підставі досліджених доказів встановлено такі обставини. [PERSON] та [PERSON] 21 жовтня 2006 року, відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , уклали шлюб. Прізвище подружжя [PERSON] . Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . (а.с. 6) Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . (а.с. 7) Згідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . (а.с. 8) [PERSON] , як вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER] помер [INFO] у м. Люботин. (а.с. 23) Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] , батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 22) Як вбачається з акту ОСН, завіреного печаткою Виконавчого комітету ЛМР, станом на 13.04.2024 року, разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] , мешкають діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 24) Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» ЛМР від 20.06.2024, неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебувають на обліку даного підприємства, та укладені декларації із лікарем-педіатром. Діти відвідують лікаря у супроводі бабусі [PERSON] . Окрім того, [PERSON] , 2007 р.н., перебуває під наглядом дитячого отоларинголога і є інвалідом дитинства. [PERSON] та [PERSON] на обліку з хронічними захворюваннями не перебувають. (а.с. 9) Медичним висновком №114 від 29.11.2007 року визнано дитину [PERSON] , [INFO] дитиною-інвалідом з діагнозом двостороння хронічна сенсоневральна глухота; даний висновок дійсний до 06.02.2025 року (а.с. 25) Комунальний заклад «Харківська спеціальна школа №5» ХОР надала характеристику на учня 11 класу [PERSON] [INFO] , у якій зазначено, що дитина має порушення слуху, словниковий запас невисокий, при спілкуванні використовує виключно мову жестів. Рівень навчання середній. Підтримує дружні стосунки з однокласниками, вдома допомагає бабусі доглядати маленьких молодших братів. Після смерті батька дитини у 2022 році, мати дитини піклування над ним та братами переклала на дідусів і бабусь. Протягом 2023 та 2024 років [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] і молодшими братами у [ADDRESS] . Мати дитини проживає окремо, часто не відповідає на дзвінки та повідомлення класного керівника і педагогів. Мати фінансово не утримує сина. (а.с. 10) Манченківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів ЛМР надано характеристику на учня 2-го класу [PERSON] , 2015 р.н., у якій вказано, що дитина характеризується позитивно, відвідує уроки онлайн. Виховується бабусею [PERSON] , мати участі у вихованні не бере. (а.с. 11) Разом із [PERSON] , станом на 23.04.2024 року за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , 1959 р.н., [PERSON] , 1986 р.н., [PERSON] , 1988 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2017 р.н., [PERSON] , 2018 р.н. (а.с. 12) Згідно акту обстеження умов проживання від 02.08.2024, комісією служби у справах дітей ВКЛМР було проведено огляд за місцем мешкання та реєстрації позивачки - [ADDRESS] , та встановлено, що [PERSON] та її чоловіком [PERSON] створено достатні умови для проживання та розвитку трьох дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У будинку є окремі кімнати, всі необхідні меблі, чисто. Мати дітей зареєстрована, але не мешкає з ними. (а.с. 14) Позивачка [PERSON] є громадянкою України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, у неї відсутні судимості, і вона не рахується у розшуку, за характеристикою з місця роботи в АТ «Ощадбанк», де постійно працює з 2013 року, характеризується виключно позитивно. (а.с. 16-21) Органом опіки та піклування Виконавчого комітету ЛМР складено висновок від 09.12.2024 за №63-36/4256 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час складання висновку орган опіки та піклування встановив, що 17 жовтня 2023 року на адресу Служби у справах дітей надійшло повідомлення про ухилення від виконання батьківських обов`язків [PERSON] . У подальшому, спеціалістами служби було здійснено вихід за місцем мешкання дітей, де матері вдома не було і [PERSON] , направили запрошення про необхідність з`явитися до служби для надання пояснень. З 14.11.2023 трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взято Службою на облік, як дітей, що перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку із ухиленням матір`ю [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Спеціалістами служби декілька разів проводилося обстеження умов проживання дітей та встановлено, що мати, хоча й зареєстрована там, але разом із дітьми не проживає. Дітей виховує бабуся [PERSON] , та створено достатні умови для їх розвитку та виховання, в родині наявні дружні та добрі стосунки. В вихованні дітей допомогає й інша бабуся [PERSON] . З навчальних закладів та медичної установи отримано відомості про те, що вихованням та здоров`ям дітей займається їх бабуся, а мати в цьому участі не приймає. Мати дітей [PERSON] з`явилася лише на засідання Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ЛМР 26.11.2024 та надала пояснення про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та вважає, що з бабусею дітям буде краще, так як вона не має бажання та можливості забезпечувати дітей. Бабуся [PERSON] надала пояснення про те, що два роки вона займається вихованням та забезпеченням дітей, а мати їх не відвідує, грошей не надає, а також навіть не вітає їх з днем народження. Органом опіки та піклування 09.12.2024 складено подання №03-36/4257, згідно якого вважає доцільним встановлення опікуном позивачку [PERSON] над трьома дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Висновок обгрунтовано тим, що [PERSON] за результатами медичних висновків не має протипоказань для здійснення опіки над дітьми, не судима та у розшуку не перебуває, за місцем роботи у АТ «Ощадбанк» характеризується виключно позитивно. За місцем проживання позивачки створено належні та достатні умови для виховання і розвитку дітей, в родині дружні стосунки. Доводи з висновку, а також подання органу опіки та піклування не суперечать доказам, які були отримані та досліджені судом, а також поясненням позивачки, а тому суд приймає, як належні, доводи органу опіки та піклування про необхідність позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном над цими неповнолітніми дітьми. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 164 СК України передбачений вичерпаний перелік правових підстав позбавлення особи батьківських прав. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 вищезазначеної постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. Внаслідок дослідження доказів судом встановлено, що відповідачка [PERSON] у 2022 році під час дії воєнного стану залишила своїх трьох неповнолітніх дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю, у їх бабусі [PERSON] та свідомо перестала піклуватися щодо їх виховання, здоров`я, розвитку і освіти, а також самоусунулася від утримання дітей. Як встановлено Органом опіки та піклування після 2023 року у [PERSON] від іншого чоловіка народилося ще двоє дітей і вона перестала займатися старшими синами. При цьому, судом не встановлено мотивів або перешкод, з яких відповідачка не бажає продовжувати виконувати свої батьківські обов`язки щодо трьох синів. Судом не отримано доказів, які б свідчили про поважність причин невиконання відповідачкою своїх обов`язків щодо виховання та утримання дітей, або про чинення іншими особами перешкод їй у цьому. Таким чином, судом встановлено, що свідоме невиконання відповідачкою своїх обов`язків відносно її трьох синів носить тривалий та систематичний характер, а тому суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками є наслідком її винної поведінки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її трьох неповнолітніх синів. Вирішуючи питання про встановлення опіки над неповнолітніми дітьми та призначення позивачки їх опікуном, суд виходить з наступного. Статтею 243 Сімейного кодексу України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. У статті 58 Цивільного кодексу України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Згідно до ч.3 ст. 60 Цивільного кодексу України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною 4 ст. 167 Сімейного кодексу України передбачено, якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно до ст. 244 Сімейного Кодексу України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Люботинської міської ради надав до суду вищевказане подання від 09.12.2024 року, затверджене заступником міського голови, відповідно до якого, в інтересах дітей, вважає за доцільне позивачку [PERSON] призначити опікуном над неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що буде відповідати інтересам дітей. З врахуванням висновку та подання органу опіки та піклування, а також встановлених судом фактів, що вихованням, піклуванням та утриманням трьох дітей з 2022 року займається їх бабуся [PERSON] , суд вважає за необхідне призначити її опікуном над неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Разом із тим, суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Виходячи з викладеного, відповідачка, у разі зміни відношення до своїх батьківських обов`язків та доведення цього конкретними діями, матиме змогу поставити питання про поновлення своїх батьківських прав. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх синів, суд зазначає наступне. У відповідності до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, серед іншого, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На даний час відповідачка [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а тому суд стягує з неї аліменти на користь позивачки на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Суд вважає, що з відповідачки [PERSON] в порядку ст.141 ЦПК України, та Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., а також з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved