Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

26 вересня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Короткий зміст\~позовних вимог\~та стислий\~виклад позицій\~сторін Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 01 липня 1989 року у Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 616. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що з відповідачем по справі він перебуває у шлюбі з 01 липня 1989 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню спільну дитину. Сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені з квітня 1995 року через причини психологічного характеру, що призвели до розпаду сім`ї, також відсутність взаєморозуміння та втрати почуття любові. На теперішній час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, суперечки про поділ подружнього майна не мають. Вважає, що подальше збереження їх родини є неможливим. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу залишено без руху, оскільки така подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК. Позивачу надано десятиденний строк для виправлення недоліків. 27 вересня 2024 року на адресу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська на виконання ухвали від 26 вересня 2024 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу після усунення недоліків. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 19 листопада 2024 року о 10.30 годині. В подальшому, розгляд справи було відкладено на 11.12.2024 та 18.12.2024. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, та у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала про винесення заочного рішення судом. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю позивача згідно вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання призначені на 19.11.2024, 11.12.2024 та 18.12.2024 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 28, 29). Також, у зв`язку з тим, що місцезнаходження відповідача невідоме, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК, [PERSON] викликався до суду тричі через оголошення, яке розміщене на офіційному веп-сайті судової влади України (а.с. 16, 25, 31). Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В силу приписів ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі зареєстрованому 01 липня 1989 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 616, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Зі змісту позовної заяви про розірвання шлюбу вбачається, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність в родині взаєморозуміння, втрату почуття любові. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ст.51\~Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112\~СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є одною з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому згідно ст.112\~СК України є всі підстави для розірвання даного шлюбу. Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню повністю. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, який сплачено при подачі позовної заяви до суду у сумі 1 211 грн 20 коп.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved