Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Мукачівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про внесення змін до актового запису та зобов`язання вчинити дії, а саме внести зміни до актового запису № 1 від 03.02.1993 про шлюб [PERSON] , складеного виконкомом Ключарківської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, щодо прізвища нареченої після шлюбу з [PERSON] на [PERSON] та дату її народження в частині року народження нареченої з 1958 на 1955. Ухвалою судді від 30.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст.279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження строк, відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у місті Н.Тагіл, Свердловської області, РРФСР, про що відділом ЗАГС Ленінського району м.Н.Тагіл в книзі реєстрації актів про народження 1955 року липня місяця 28 числа зроблено запис за №1035, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 16.02.1999 року (копія свідоцтва з нотаріально посвідченим перекладом на українську мову). Згідно довідки форми №6 про укладення шлюбу №А-02551 від 14.03.2024 року, вбачається, що 13.09.1975 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] внаслідок чого змінила прізвище на [PERSON] (копія свідоцтва з нотаріально посвідченим перекладом на українську мову). 20.09.1988 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, після розірвання шлюбу прізвище присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу видане 11.11.1992 року серії [NUMBER] (копія свідоцтва з нотаріально посвідченим перекладом на українську мову). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03.02.1993 року Ключарківською сільською радою народних депутатів, актовий запис №1. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно довідки №635 про реєстрацію особи громадянином України від 09.07.2003 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] набула громадянство України згідно Указу Президента України за №495/2003 від 07.06.2003 року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №000206:8648 від 23.07.2018 року, вбачається, що прізвище « [PERSON] » після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] ». Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 13.07.2024 року відмовлено внести зміни до актового запису про шлюб №1 від 03.02.1993 року у зв`язку з неможливістю визначення особи та неможливості встановлення правильної дати народження. Відповідно до ID паспорта громадянина України № [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у частині другій статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон) регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 6 Закону відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Статтею 49 ЦК України визначено, що актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану (ч. 6 ст. 22 Закону України). Згідно ч. 5 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила). Відповідно до п. 1.1 розділу І Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до п. 1.7 розділу І Правил, зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Відтак, суд за правилами цивільного судочинства має встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, реєстрацію нею шлюбу та його розвівання, повноту цих актових записів, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірні дані. Вирішуючи дану позовну заяву, суд виходить з того, що згідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Приймаючи до уваги, що законом не визначено іншого порядку визнання неправильності актових записів та внесення виправлень в них, суд виходить з принципу верховенства права, та принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, яка звернулась за судовим захистом. У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених позивачем та підтверджених дослідженими судом доказами. Беручи до уваги вищенаведене, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судові витрати по справі в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved