Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивач Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за теплову енергію у розмірі 53406,39 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає боржник [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] , якого на 01.09.2023 існує заборгованість в сумі 53406,39 грн, що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих послуг та порушенні прав позивача. Зазначив, що індивідуальний договір вважається укладений із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Текст такого договору було розміщено 04.10.2021 на офіційному сайті КП «Теплопостачання міста Одеси». Таким чином, станом на 05.11.2021 типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2024 року\~відкрито провадження у справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони повідомлялися належним чином про розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін. Положеннями\~статті 174 Цивільного процесуального кодексу України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей\~174,\~178 Цивільного процесуального кодексу України\~відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4,5\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до\~ст. 268 ЦПК України\~датою складання повного тексту рішення є 10 грудня 2024 року. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень\~ст. 162 ЖК України\~плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки встановлені Кабінетом Міністрів України. В позовній заяві представник позивача посилається на те, що [PERSON] є споживачем теплової енергії,\~яка поставляєтьсяКП «Теплопостачання міста Одеси» за адресою: [ADDRESS] та на її ім`я за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Проте, позивачем не підтверджено право вимоги до відповідачки за відповідні послуги. Наданий суду реєстр нарахувань та оплат за період з вересня 2016 року по червень 2023 року не відповідає вимогам належного, допустимого та достовірного доказу наявності боргу та суми боргу. Позивачем до матеріалів справи не подано жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження наявності заборгованості у відповідачки. Доказів того, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS] , або що відповідачка зареєстрована та мешкає за вказаною адресою та є споживачем послуг, які надаються за вказаною адресою, також матеріали справи не містять. При цьому суд зазначає, що 12.11.2024 на адресу суду засобами поштового в`язку «Укрпошта», надійшов лист від імені [PERSON] , в якому зазначив, що квартира за адресою: [ADDRESS] була продана 21.12.2016. Ніякої заборгованості на момент відчуження не було. До листа надав копію договору купівлі-продажу від 21.12.2016, який укладений між [PERSON] , [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] , з другої сторони, відповідно до якого [PERSON] прийняла у власність (купила) квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округа Іллічовою Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 7108. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed