Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 13.08.2024 керівник Ізюмської окружної прокуратури харківської області звернувся в інтересах Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області та Балаклійської міської ради Харківської області до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з відповідача на користь держави в особі Балаклійської міської ради Ізюмського району Харківської області 121\~601,00 гривню матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначив, що вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.05.2023 [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1\~000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17\~000,00 гривень. Вирок набрав законної сили 04.07.2023. Під час досудового розслідування встановлено та підтверджено вказаним вироком суду, що протиправними діями [PERSON] державі було завдано матеріальну шкоду в розмірі 121\~601,00 гривню. Однак, завдана матеріальна шкода до теперішнього часу відповідачем не відшкодована. У судовому засіданні прокурор Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області Євсюкова Я.А., яка брала участь у справі на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала з наведених у позовній заяві підстав. Представник позивача Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву якою позовні вимоги прокурора підтримав, просив справу розглядати без його участі. Представник позивача Балаклійської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог прокурора заперечив, пояснивши, що 26.03.2023 він їздив на човні до свого знайомого [PERSON] на [ADDRESS] . [PERSON] пригостив його рибою, після чого він поїхав на човні до своєї сестри. На березі його зустріли працівники поліції та звинуватили у незаконному вилові риби. Він пояснив їм, що рибу не ловив, сіток в нього не має, а рибу йому дав знайомий. Після цього працівники поліції зняли чужі сітки і примусили його підписатися в протоколі. Зазначає, що незаконний вилов риби не здійснював, а відтак і шкоди державі не завдавав, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Також зазначив, що [PERSON] , який міг би підтвердити його слова, помер. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. 16.10.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судовим розглядом встановлено, що вироком Комінтернівського районного суду м.\~Харкова від 22.05.2023 по справі № 641/2754/23 (провадження № 1-кп/641/378/2023) [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1\~000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень. Вирок набрав законної сили 04.07.2023 (а.с. 14-16). Відповідно до вказаного вироку, [PERSON] , маючи злочинний намір, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом, 26.03.2023, маючи при собі знаряддя незаконного лову, а саме: риболовні сітки в кількості 2 штук та дерев`яний човен, прибув до акваторії р. Ляховка в м. Балаклія Харківської області. Здійснюючи свій злочинний намір, спрямований на проведення незаконного вилову водних біоресурсів, приблизно о 17.00 год. 26.03.2023, [PERSON] , в порушення вимог ст. 27 Закону України "Про тваринний світ", згідно якого, у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування, в інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів, в порушення вимог ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", згідно з якою використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів, Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України, на дерев`яному човні вийшов на акваторію р. Ляховка в м. Балаклія Харківської області та встановив дві рибальські сітки. В подальшому, 27.03.2023 приблизно о 12.00 години, [PERSON] на тому ж дерев`яному човні вийшов на акваторію р. Ляховка та зняв раніше встановленні ним рибальські сітки, в яких була виловлена риба, тобто, [PERSON] забороненими знаряддями лову, які встановлені Наказом Управління Державного агентства рибного господарства в Харківській області №46 від 29.03.2023 року, а саме сітками, здійснив незаконний лов видів риби: карась сріблястий 59 екземплярів, плітка 8 екземплярів, окунь 5 екземплярів, чим порушив "Правила любительського і спортивного рибальства", визначені Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19 вересня 2022 року №700, а саме: "пп. 1 п. 1 розділу IV забороняється: - добування (вилов) такими знаряддями: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції "хапка", підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів; пп. 4 п. 4 розділу IV забороняється добування (вилов) у такі періоди: - у період нересту, за виключенням добування (вилову) водних біоресурсів на не заборонених органами рибоохорони ділянках рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) гачковими знаряддями (добування) вилову з кількістю гачків не більше двох на рибалку або спінінгом з однією штучною приманкою з берега; пп. 11 п. 5 розділу IV забороняється: перебування на рибогосподарському водному об`єкті (його частині) або в його прибережній захисній смузі із забороненими цими Правилами знаряддями добування (вилову), або їх зберігання чи транспортування". Внаслідок зайняття незаконним рибним добувним промислом, [PERSON] виловив 72 екземпляра риби різних порід, а саме: карась сріблястий в кількості 59 екз., вартістю 93\~279,00 грн, за один екземпляр 1\~581,00 грн; плітка в кількості 8 екз., вартістю 12\~512,00 грн, за один екземпляр 1\~564,00 грн; окунь в кількості 5 екз., вартістю 15\~810,00 грн, за один екземпляр 3\~162,00 грн, тим самим заподіяв шкоду на загальну суму 121\~601,00 грн, згідно висновку спеціаліста Інституту рибного господарства НААН України від 18.04.2023 заподіяна істотна шкода за ознаками добування водних біоресурсів (риби). Розмір завданої шкоди також підтверджується долученими до матеріалів справи довідкою Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області від 03.04.2023 № 1-5-9/447-23 та висновком експерта від 08.05.2023 № СЕ-19/121-23/9010-ЕК (а.с. 19, 20-24). Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Положеннями ч. 1, 3, 4 ст.\~23\~Закону України\~"Про\~прокуратуру" визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтовано прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.\~ Тлумачення частини третьої статті 23\~Закону України\~"Про\~прокуратуру" дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Відповідно до ч.\~1 ст.\~142 Конституції України, ст.\~16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Відповідно до ч.\~4\~та ч.\~5\~ст.\~56\~ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Згідно з ч. 3 та 7 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.\~1 ст.\~12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.\~2 ст.\~77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ст.\~3\~ЦК України,\~загальними засадами\~цивільного законодавства\~є,\~крім іншого судовий\~захист цивільного\~права та\~інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків відповідно до п.\~3 ч.\~2 ст.\~11 ЦК України є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з ч.\~1 ст.\~15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.\~1 ст.\~16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п.\~8 ч.\~2 ст.\~16 ЦК України). Під збитками відповідно до статті 22 ЦК України розуміють втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Частиною 5 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Мотиви суду. Щодо права прокурора на звернення до суду. Звертаючись до суду з позовом, прокурор в обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про відшкодування державі завданої кримінальним правопорушенням шкоди, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників. У даному випадку порушені інтереси держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області та Балаклійської міської ради Харківської області, якими самостійно позов про відшкодування завданої діями [PERSON] шкоди не заявлено, що свідчить про їх бездіяльність, внаслідок якої порушуються інтереси держави у природоохоронній та бюджетній сферах, тому до суду звертаються органи прокуратури. До того ж з моменту спричинення шкоди відповідачем пройшов значний час, однак дотепер позивачі не звернулися до суду з позовом. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Отже, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року (справа №\~806/1000/17). З матеріалів справи вбачається, що в результаті протиправних дій відповідача [PERSON] , яке виразилось у завданні матеріальної шкоди державі, в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області та Балаклійської міської ради Харківської області, було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 121\~601,00 грн, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам. Отже, органами, уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області та Балаклійська міська рада Харківської області. Водночас, заподіяна державі матеріальна шкода підлягає відшкодуванню і стягується до місцевого бюджету, у даному випадку Балаклійської міської ради Харківської області, на території якої вчинено вищезазначене кримінальне правопорушення. При цьому, міська рада з моменту спричинення їй шкоди, а також Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області, як державний орган на який покладено функції з реалізації державної політики у вказаній сфері, не звернулися до суду з позовом про її відшкодування відповідачем, що свідчить про їх бездіяльність та не здійснення захисту інтересів держави. Це свідчить про свідоме нездійснення зазначеними органами, які мають на це відповідні повноваження, захисту порушених інтересів держави. Тому прокурор звертається до суду з цим позовом в інтересах держави. На виконання вимог ч.\~4 ст.\~23 Закону України "Про прокуратуру" прокурором було повідомлено Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області та Балаклійську міську раду Харківської області, тобто органи, які повинні представляти інтереси держави у таких правовідносинах, про те, що прокуратурою готується позовна заява до суду. В свою чергу заступник Балаклійського міського голови Харківської області підтримав звернення прокурора з цим позовом до суду, що свідчить про згоду на таке представництво. Таким чином, прокурором наведено достатньо підстав для представництва держави в суді. Щодо суті позовних вимог. Суд вказує, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди). Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Як було встановлено судом, внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.\~1 ст.\~249 КК України, державі завдано матеріальну шкоду в сумі 121\~601,00 грн. Доводи відповідача [PERSON] про те, що ним не здійснювався незаконний вилов риби, а відтак не було спричинено шкоди, спростовуються згаданим вище вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.05.2023. При цьому, як убачається зі змісту вироку справа розглядалася у спрощеному провадженні (порядку). Обвинувачений [PERSON] , захист якого здійснював захисник адвокат Міщенко І.І., подав заяву, згідно якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. Отже, суд вважає, що доводи відповідача про тиск на нього з боку працівників поліції також спростовані вказаним вироком суду, за допомогою своєї версії відповідач намагається уникнути цивільно-правової відповідальності. Крім того, як встановлено судом, відповідач вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.05.2023 не оскаржував. За таких обставин суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, дійшов висновку, що позовні вимоги Ізюмської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Харківській області та Балаклійської міської ради Харківської області до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням в розмірі 121\~601,00 грн є законними, обґрунтованими та доведеними наданими до суду доказами, про які зазначено вище. Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав до задоволення позовних вимог. Судові витрати. Відповідно до п.\~6 ч.\~1 ст.\~5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно з ч.\~5 ст.\~56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Таким чином, прокурор звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що таке процесуальне право належить позивачу на підставі п.\~6 ч.\~1 ст.\~5 Закону України "Про судовий збір". Отже, у зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, внаслідок задоволення позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 3\~028 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved