Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

І. Описова частина. Короткий виклад позиції позивача та відповідача. ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2021 в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» [PERSON] подав заявку на отримання кредиту № 100585095. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. ТОВ «МІЛОАН» направило Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, введенням якого Відповідач підтвердив прийняття умов Договору про споживчий кредит № 100585095 від 01.04.2021, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. До укладення Договору відповідач отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на вебсайті Товариства та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідач уклав Договір про споживчий кредит № 100585095 від 01.04.2021 з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 5\~000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 08.07.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №04Т ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги за Кредитним договором № 100585095 від 01.04.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а, відповідно, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до Відповідача. 24.01.2022 між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПІНГПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, набуло право грошової вимоги до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 100585095 від 01.04.2021. Згідно Додатку №\~1 до Договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» є обґрунтованою та документально підтвердженою, становить 23000 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000 грн.; заборгованість за відсотками - 18 000,00 грн. Покликаючись на положення Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути із відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором - 23\~000 грн, понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Рух справи в суді першої інстанції та процесуальні рішення. 15.11.2024 представник позивача Лановий Є.М., в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27.11.2027 позовна заява прийнята суддею до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначений розгляд справи (а.с. 60-61). У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду скерував заяву, за змістом якої просить розгляд справи проводити без його участі (а.с. 65-66). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв чи клопотань до суду не направив, причини неявки суду не відомі (а.с. 63, 67). Частиною 1\~статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки судом вживалися вимоги закону щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Мотивувальна частина рішення Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.03.2021 відповідачем у особистому електронному кабінеті заповнена Анкета-заява на кредит №\~100585095, відповідно до якої відповідач подала заяву на отримання кредиту через сайт tengo.ua. Сума кредиту 5 000,00\~грн., строк кредиту - 15 днів з 01.04.2021; дата повернення кредиту 16. 4.2021; сума повернення 8 000,00 грн. Процента за користування кредитом 3\~000 грн. нараховуються за ставкою 4 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с.11). За результатами розгляду анкети-заяви було прийнято рішення про погодження надання грошових коштів у кредит. 01.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит № 100585095 (індивідуальна частина) (а.с. 12-15). Згідно п. 1.1 вказаного Договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній в п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Відповідно до п. 1.2 зазначеного Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000,00 гривень у валюті: Українська гривня. Згідно п. 1.3 вказаного Договору, кредит надається строком на 15 днів з 01.04.2021 (строк кредитування). Відповідно до п. 1.4 зазначеного Договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користуванням кредитом (дата платежу) 16.04.2021. Згідно п.п. 1.5.2, п. 1.6, п. 1.7 вказаного Договору, проценти за користування кредиту 3\~000 грн., які нараховуються за ставкою 4 відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова процентна ставка за користування кредитом 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; тип процентної ставки фіксована; особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього Договору. Згідно п. 2.1 вказаного Договору, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Відповідно до п. 3.2.6 зазначеного Договору, кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. Згідно п. 4.2 вказаного Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахування пролонгації та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування\\(пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених\~ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальник по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1 зазначеного Договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п.6.3 вказаного Договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів). Крім цього, суду було надано графік платежів за договором про споживчий кредит № 100585095 (а.с.16) та паспорт споживчого кредиту № 100585095 (а.с. 16-17), із якими був ознайомлений відповідач. Відповідно до платіжного доручення № 26405642 від 01.04.2024 ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу кошти в сумі 5\~000 грн. (а.с. 42). 08.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір відступлення прав вимоги № 04Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалося відступити ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, а ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Мілоан» за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с. 21-28). Відповідно до Витягу з Додатку до Договору відступлення прав вимоги № 04Т від 08.07.2024, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 100585095 від 01.04.2021 (а.с. 18). Судом досліджені платіжні інструкції, відповідно до яких ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти на підставі договору відступлення прав вимоги № 04Т від 08.07.2021 (а.с. 34-36) 24.01.2022 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» був укладений Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» зобов`язалося відступити ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» зобов`язалося їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Діджи Фінанс» (а.м. 29-32). Згідно з Витягом Додатку до Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022, ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 100585095 від 01.04.2021 (а.с. 19). Судом досліджені платіжні інструкції, відповідно до яких ТОВ «Фінансова компанія «ПІНГ-ПОНГ» перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ «Діджи Фінанс» грошові кошти на підставі договору № 1/15 від 24.01.2022 (а.с. 37-39). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого стороною позивача, заборгованість [PERSON] за Договір про споживчий кредит № 100585095 від 01.04.2021 становить 23 000,00гривень, яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 5 000,00 грн; заборгованість за відсотками 18\~000,00 грн (а.с. 20). Отже, ТОВ «Мілоан» належним чином виконало умови Договору про споживчий кредит № 100585095 та перерахувало відповідачу [PERSON] кошти в обумовленому розмірі на банківський рахунок, який вказаний останнім у кредитному договорі. Натомість, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, унаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 23\~000 грн. Доказів погашення відповідачем указаної заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилами ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частинами 1, 2 статті 640 ЦК України унормовано, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Положеннями статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 251 УК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до ст. 251 ЦК України\~строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Положеннями ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч. 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Статтею ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено, що кредитний договір укладено між ТОВ «Мілоан» та відповідачем в електронній формі шляхом підписання позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір. Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ «Мілоан» перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки [PERSON] . Суд дослідивши надані позивачем докази дійшов висновку, що позивачем надано належні і допустимі докази укладення із ТОВ «Мілоан» 01.04.2021 Договору про споживчий кредит № 100585095 та виконання позикодавцем умов договору шляхом надання кредиту в розмірі 5\~000 грн. 00 коп., отримання відповідачем цих кредитних коштів. Виходячи з оплатного характеру кредитних договорів, суд дійшов висновку, що умови кредитного договору про сплату відсотків за користування кредитом є справедливими та не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки пункти договорів про розміри кредиту та відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін. У порушення умов Договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, а тому у останнього виникла заборгованість за Договором про споживчий кредит № 100585095 від 01.04.2021 у розмірі 23 00,00 грн., які слід стягнути на користь позивача. Суд приймає розрахунок заборгованості, наданий стороною позивач, вважає його таким, що підтверджує суми, які підлягають стягненню у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а також звертає увагу на те, що з боку відповідача не було надано суду будь-яких доказів на спростування доводів та розрахунку позивача. Також суд дійшов висновку про надання позивачем достатній та достовірних доказів про набуття ним права вимоги до відповідача за Договором про споживчий кредит №\~100585095 від 01.04.2021. Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором про надання кредиту, що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного договору, а також позивачем, на виконання вимог\~ст.\~81\~ЦПК України доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2 422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №\~504 від 30.10.2024 (а.с. 39). Оскільки вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3\~ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу. Так, з матеріалів справи вбачається, що 07.08.2024 між ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» та адвокатом Білецьким Б.М. було укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 53-55). 30.09.2024 між ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» та адвокатом Білецьким Б.М. укладена додаткова угода № 100585095, відповідно до якої адвокат зобов`язався здійснити представництво та захист клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (а.с. 33). До позовної заяви долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Білецького Б.М. (а.с. 40) Згідно з Актом № 100585095 від 30.09.2024 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, Адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6\~000 грн, яка полягає у правовому аналізі адвокатом обставин спірних правовідносин та наданні правових рекомендацій, складанні позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, формуванні додатків до позовної заяви (а.с. 51). Також позивачем додано детальний опис робіт (а.с. 52). Відповідно до платіжної інструкції № 1013 від 31.10.2024 року, ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» перерахував на рахунок [PERSON] за надання правничої допомоги згідно договору № 43657029 від 07.08.2024 та акту № 100585095 6\~000 грн. (а.с. 38). Ураховуючи викладене, а також те, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, вони підлягають покладенню на відповідача.

Outcome: approved