Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Він Фінанс" (далі- ТОВ "Він Фінанс") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26 березня 2019 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №739476 у електронній формі, відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" надало, а відповідачка отримала в кредит грошові кошти в розмірі 7000,00 грн шляхом їх перерахування на рахунок відповідачки. Відповідачка не виконала умови договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. 12 квітня 2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" укладено Договір факторингу № 1, відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія". У зв`язку з чим, до позивача як до нового кредитора перейшло право первісного кредитора за цим договором. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати пені і штрафів, просить стягнути заборгованість в загальній сумі 24 598,00 грн, з яких: 7000,00 грн основний борг, 3780,00 грн проценти, 10458,00 грн прострочені проценти, 3360,00 грн штрафи, та на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 10521,26 грн та 3% річних в розмірі 2214,31 грн., а всього 37 333,57 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правничу допомогу. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача Романенко М.Е. у позовній заяві просив справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] про розгляд справи повідомлялася. Згідно інформації №41 від 31 жовтня 2024 року Нововасилівського старостинського округу Снігурівської міської ради Миколаївської області [PERSON] в реєстрі територіальної громади зареєстрована як [PERSON] у зв`язку із реєстрацією шлюбу та зміни прізвища, на території Нововасилівського старостинського округу не проживає. Виклик відповідачки здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки відповідачки суду не відомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 26 березня 2019 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту №739476 в електронній формі (а.с.7-8). Згідно з умовами кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідачці кредит в сумі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою (п. 1.1 Договору). Згідно п.1.2. Договору, позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 1.3.1. Договору, знижена процентна ставка становить 0,54% від суми позики за кожен день користування позикою (197,10 %) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору. Відповідно до п.1.3.2. Договору, стандартна процентна ставка становить 1,80% від суми позики за кожний день користування позикою (657,00% річних). Згідно п.3.1. Договору, сторони домовились, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватимуться згідно графіка платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.1.6. Договору, у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі та у встановлений строк, клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати погашення позики, шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Після отримання товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява клієнта про продовження строку користування позикою вважається поданою. За умовами п.3.2. Договору, нарахування процентів за договором здійснюється за зниженою процентною ставкою на залишок фактичної заборгованості за позикою за фактичну кількість календарних днів користування позикою. Проценти за користування позикою нараховуються щоденно, починаючи з дня надання позики (відправки грошових коштів на банківський картковий рахунок) в межах строку надання позики, визначеного у пункті 1.2. цього договору, за виключенням дати повернення позики та сплати нарахованих процентів, зазначеної у графіку платежів. Згідно п.3.4. Договору, у разі недотримання умов застосування зниженої процентної ставки, нарахування процентів здійснюється на умовах пункту 3.2., але за стандартною процентною ставкою. Згідно п.4.4. Договору, у випадку прострочення повернення суми позики, клієнт зобов`язаний сплатити товариству штраф в розмірі 84,00 грн. за кожен день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення виконання зобов`язань за договором. У разі порушення клієнтом строків виконання зобов`язань за договором з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування позикою за стандартною процентною ставкою, яке здійснюється не більше ніж до 90 дня прострочення (п.3.6.2. Договору). 11 липня 2020 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу " [PERSON] ", що підтверджується копією актового запису про шлюб №31 від 11 липня 2020 року, складеного Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.41). 12 квітня 2018 року між ТОВ "Авентус Україна", як клієнтом, та ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія", як фактором було укладено договір факторингу № 1 (строк якого продовжено додатковою угодою №24 від 21 серпня 2019 року), згідно з умовами якого ТОВ "Авентус Україна" відступив ТОВ "Фінансова Компанія "Довіра та Гарантія" права грошової вимоги за кредитним договором № 739476, що також підтверджується копією Реєстру прав вимог від 21 серпня 2019 року до Договору факторингу (а.с.10-15). Відповідно до наказу директора ТОВ ФК Довіра та Гарантія №55-к від 25 липня 2024 року "Про зміну назви ТОВ ФК Довіра та Гарантія" перейменовано з 25 липня 2024 року ТОВ "ФК Довіра та Гарантія" у ТОВ "Він фінанс" на підставі протоколу №1706 загальних зборів ТОВ "ФК Довіра та Гарантія" від 25 липня 2024 року (а.с.43, 44). Відповідно до разрахунку заборгованості ТОВ "Авентус Україна" заборгованість відповідачки за кредитним договором складає 24 598,00 грн., а саме 7000,00 гривень - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 3780,00 грн. - сума заборгованості за процентами та 10458,00 гривень - сума заборгованості за простроченими процентами (а.с.16). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Із змісту п.3.6.2. Договору слідує, що фактично сторонами правочину було обумовлено, що у випадку невиконання боржником взятих на себе кредитних зобов`язань може бути застосований 90-денний період нарахування процентів за користування позикою за стандартною процентною ставкою. З урахуванням вище зазначеного, є обгрунтованими вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за основним боргом у сумі 7000,00 грн., за процентами у сумі 3780,00 грн, за простроченими процентами у сумі 10458,00 грн, за штрафами у сумі 3360,00 грн. Проте вимоги про стягнення інфляційних витрат у розмірі 24 598,00 грн. та 3% річних у розмірі 2 214,31 грн., які розраховані за період з 04.10.2021 року по 03.10.2024 року підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18 (пункт 8.35). У відповідності до ст.6-1 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" (далі -Закон) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачем за період з 04.10.2021 р по 24.02.2022 р. (у межах позовних вимог та з урахуванням наведених вимог Закону України "Про споживче кредитування") інфляційні втрати складають 1305,15 грн., а 3% річних становить 291,14 грн., які підлягають стягненню з [PERSON] на користь ТОВ "Він Фінанс", виходячи з наведених нижче розрахунків. Інфляційне збільшення становить: 24598,00 грн. (сума боргу) х 105,306% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 24598,00 грн. (сума боргу) = 1305,15 грн. Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період розрахунку: з 04.10.2021 року по 24.02.2022 року - 144 дні. [Проценти] = 24598,00 грн. (сума боргу) х 3,000% (процентна ставка) / 100% х 144 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 291,14 грн. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №33 від 22 березня 2024 року, укладеного з Адвокатським бюро "Анастасії Міньковської"; копію додаткової угоди до Договору №33 про надання правової допомоги від 22 березня 2024 року; копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським Бюро "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової допомоги за позовом ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" щодо стягнення кредитної заборгованості, згідно якого вартість за підготовку позовної заяви з додатками про стягнення кредитної заборгованості становить 5000,00грн. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, що є звичайним для даного виду правовідносин, обсяг доданих документів, що не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24598,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн., 3780,00 грн - сума боргу за процентами, 10458,00 грн. - сума боргу за простроченими процентами та 3360,00 грн. - сума боргу за штрафами, а також інфляційних втрат за період з 04.10.2021 до 24.02.2022 у сумі 1305,15 грн., та 3% річних за період з 04.10.2021 до 24.02.2022 - 291,14 грн., а всього 26194,29 грн. Крім того, оскільки позов задоволено на 70,16% з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1699,56 грн. судового збору. Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4699,56 грн. судових витрат (3000+ 1699,56).

Outcome: partial