Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 53922 грн., в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №13161-04/2021 в розмірі 21280 грн., за кредитним договором №3616301200/705830 - в розмірі 11640 грн., за кредитним договором № 3616301200/452161 - в розмірі 10506 грн. та кредитним договором №2105132 - в розмірі 10496 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до кредитного договору №13161-04/2021 від 21.04.2021 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», відповідачка отримала кредит на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 18.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №18022022 від 18.02.2022 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо відповідачки в розмірі 21280 грн., з яких : 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16250 грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. На виконання вищевказаного договору факторингу первісний кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»\~ зобов`язувалось повідомити відповідачку про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, однак, не зважаючи на це, відповідачка не виконала зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за його користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм». Також, зазначає, що відповідно до ще одного договору позики №3616301200/705830 від 12.07.2021 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», відповідачка отримала позику на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 19.04.2022 року між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №19042022-Є від 13.07.2023 року, відповідно до якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо відповідачки в розмірі 11640 грн., з яких : 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8640 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою. Первісний кредитор ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» зобов`язувався повідомити відповідачку про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним договором позики, однак, не зважаючи на це та умови договору позики, відповідачка не виконала зобов`язання з повернення позики та відсотків за її користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА». Окрім того вказує, що відповідно до кредитного договору №3616301200/452161 від 29.07.2021 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «ГОУФІНГОУ», відповідачка отримала позику на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому відповідно до укладеного між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 року та Реєстру боржників від 19.04.2022 року до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо відповідачки в розмірі 10506 грн., з яких : 1700 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8806 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою. Первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зобов`язувався повідомити відповідача про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним договором позики, однак, не зважаючи на це та умови договору позики, відповідач не виконав зобов`язання з повернення позики та відсотків за її користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів». Зазначає, що відповідно до ще одного договору позики №2105132 від 05.07.2021 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», відповідачка отримала позику на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 27.06.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27062022 від 27.06.2022 року, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо відповідачки в розмірі 10496 грн., з яких : 3200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 7296 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою. Первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язувався повідомити відповідачку про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним договором позики, однак, не зважаючи на це та умови договору позики, відповідачка не виконала зобов`язання з повернення позики та відсотків за її користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Первісні кредитори зобов`язання за вищевказаними договорами виконали у повному обсязі та надали відповідачці кредитні/позичкові кошти у розмірах, передбачених умовами договорів. У порушення умов укладених договорів відповідачка зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконала та допустила виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить 53922 грн. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у вищевказаному розмірі, а також судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданому позові просив суд проводити розгляд справи за його відсутності. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, останній звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Позов просив суд задоволити частково, оскільки відсотки за користування кредитними коштами нараховували, після закінчення строку дії договорів. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що 21.04.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» було укладено договір про надання фінансового кредиту №13161-04/2021 в електронній формі, згідно якого відповідачка отримала позику у розмірі 5000 грн. шляхом безготівкового переказу на банківський картковий рахунок, строком на 14 календарних днів - з 21.04.2021 року по 04.05.2021 року, та зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі : 803.0000000000001% річних від суми кредиту в розрахунку 2.2% на добу. (а.с.9-10). Відповідно до п.6.1 вказаного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» 06.05.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» було укладено додаткову угоду №2 в електронній формі до договору про надання фінансового кредиту №13161-04/2021 від 21.04.2021, згідно якої сторони домовилися продовжити строк дії договору терміном на 30 днів (включаючи 2 дні прострочення), тобто до 05.06.2021 (а.с.13). 06.06.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» було укладено додаткову угоду №3 в електронній формі до договору про надання фінансового кредиту №13161-04/2021 від 21.04.2021, згідно якої сторони домовилися продовжити строк дії договору терміном на 7 днів, тобто до 12.06.2021 (а.с.14). 13.06.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» було укладено додаткову угоду №3 в електронній формі до договору про надання фінансового кредиту №13161-04/2021 від 21.04.2021, згідно якої сторони домовилися продовжити строк дії договору терміном на 14 днів, тобто до 26.06.2021 (а.с.15). 26.06.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» було укладено додаткову угоду №3 в електронній формі до договору про надання фінансового кредиту №13161-04/2021 від 21.04.2021, згідно якої сторони домовилися продовжити строк дії договору терміном на 7 днів, тобто до 02.07.2021 (а.с.16). 25.07.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» було укладено додаткову угоду №3 в електронній формі до договору про надання фінансового кредиту №13161-04/2021 від 21.04.2021, згідно якої сторони домовилися продовжити строк дії договору терміном на 30 днів, тобто до 23.08.2021 (а.с.17). Встановлено, що 12.07.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», було укладено в електронній формі кредитний договір про надання фінансового кредиту №3616301200/705830, згідно якого відповідачці в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський картковий рахунок надано кредит у розмірі 3000 грн., строком на 30 календарних днів - з 12.07.2021 року по 10.08.2021 року, та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі: 912.5% річних від суми кредиту в розрахунку 2.5% на добу (а.с.28). Відповідно до п.6.1 вказаного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Окрім того, 29.07.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «ГОУФІНГОУ», було укладено в електронній формі кредитний договір про надання фінансового кредиту №3616301200/452161, згідно якого відповідачці в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський картковий рахунок надано кредит у розмірі 1700 грн., строком на 14 календарних днів - з 29.07.2021 року по 11.08.2021 року, та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі: 1277,5% річних від суми кредиту в розрахунку 3.5% на добу (а.с.41). Відповідно до п.6.1 вказаного договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 05.07.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», було укладено в електронній формі договір про коштів на умовах споживчого кредиту №2105132, згідно якого відповідачці в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський картковий рахунок надано кредит у розмірі 3200 грн., строком на 30 календарних днів - з 05.07.2021 року по 04.08.2021 року, та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі: 1,9% на добу (а.с.52-58). Відповідно до п.10.7, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. 02.08.2021 між відповідачкою [PERSON] та ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», було укладено в електронній формі додатковий договір до договору №2105132 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого сторони погодили продовжити строк користування кредитом за договором на строк 30 дні; дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 02.09.2021 (а.с.62). Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205, 207 ЦК України). Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями, які викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 09.09.2020 р. у справі №732/670/19, від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19. Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ЦПК України. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету. Судом встановлено, що вищевказані договори підписані відповідачкою електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора. Укладення між сторонами вищевказаних правочинів відповідачкою в порядку передбаченому законом не оспорюється та підтверджується належними та допустимими доказами. Враховуючи, що згідно вищевказаних положень кредитних договорів та договорів позики, з їх укладенням сторони домовились, що укладення таких договорів з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню первісними кредиторами ідентичних за змістом договорів, які підписані власноручним підписом позичальника, а відтак сторонами дотримано вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З доводів позивача встановлено, що первісні кредитори (ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», ТОВ «ГОУФІНГОУ», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА") виконали свої зобов`язання та надали відповідачці кредитні/позичкові кошти у розмірі, вказаному у відповідних договорах, шляхом перерахування коштів на платіжну банківську картку відповідачки, та вказана обставина відповідачкою не спростована та не заперечується. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаних правочинів з приводу отримання відповідачкою кредиту у ТОВ «ФК «Інвеструм», ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», ТОВ «ГОУФІНГОУ», ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА". Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи судом встановлено, що 18.02.2022 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» укладено договір факторингу №18022022, згідно якого останнє зобов`язувалось відступити на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, який формується згідно відповідного додатку (а.с.18-20). Та згідно акту прийому-передачі Реєстру боржників від 18.02.2022 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників від 18.02.2022 року, в тому числі відносно відповідачки [PERSON] в розмірі 21280 грн., в тому числі : 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 16280 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.21-22). Окрім того, з досліджених судом доказів встановлено, що 19.04.2022 року між позивачем ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» укладено договір факторингу №19042022-Є, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідача [PERSON] в розмірі 11640 грн., в тому числі: 3000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 8640 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу №19042022-Є від 19.04.2022 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу від 19.04.2022 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 19.04.2022 року (а.с.31-35). Крім того, 19.04.2022 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ГУФІНГОУ» укладено договір факторингу №19042022-Г, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідачки [PERSON] в розмірі 10506 грн., в тому числі: 1700 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 8806 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу №19042022-Г від 19.04.2022 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу від 19.04.2022 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 19.04.2022 року (а.с.44-47). Також, 27.06.2024 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір факторингу №27062024 року, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідачки [PERSON] в розмірі 10496 грн., в тому числі: 3200 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 7296 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу №27062024 від 27.06.2024 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу від 27.06.2024 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 27.06.2024 року (а.с.68-71). Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязії на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідачка в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснила погашення основної суми заборгованості та не повернула грошові кошти, отримані в кредит та позику. З огляду на те, що відповідачка [PERSON] згідно укладених договорів позики та кредитних договорів взяла на себе зобов`язання погашати позику/кредит у визначений договором строк, та вказаний обов`язок нею був порушений, що підтверджується розрахунками заборгованості за вищевказаними договорами, а відтак у позивача як нового кредитора виникло право вимагати повернення позики та кредитів. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №13161-04/2021 від 21.04.2021 року заборгованість відповідачки за основною сумою боргу становить 5000 грн., за кредитним договором №3616301200/705830 від 12.07.2021 року заборгованість відповідачки за основною сумою боргу становить 3000 грн., за кредитним договором №3616301200/452161 від 29.07.2021 року заборгованість відповідачки за основною сумою боргу становить 1700 грн. та згідно розрахунку заборгованості за договором позики №2105132 від 05.07.2021 року заборгованість відповідачки за основною сумою боргу становить 3200 грн. Відповідачка не надала суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за основною сумою боргу,а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою було порушено обов`язок з повернення кредитних (позичкових) коштів та вказана обставина в ході судового розгляду відповідачкою не спростована, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення основної суми кредиту та основної суми позики у вищевказаному розмірі. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитними/позичковими коштами суд виходить з наступного. Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за вищедослідженими договорами позики до стягнення підлягають лише відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування, а саме: - за договором про надання фінансового кредиту №13161-04/2021 від 21.04.2021 підлягає стягнення заборгованість у розмірі 10720 грн, з яких: 5000 грн -заборгованість за основною сумою боргу; 5720 грн. - заборгованість за відсотками за період з 21.04.2021 до 23.08.2021 (в межах строку кредитування), яка визначена у графіку розрахунків (а.с.17); - за договором про надання фінансового кредиту №3616301200/705830 від 12.07.2021 підлягає стягнення заборгованість у розмірі 5250 грн, з яких: 3000 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 2250 грн. - заборгованість за відсотками за період з 12.07.2021 до 10.08.2021 (в межах строку кредитування), яка визначена у графіку розрахунків (а.с.29); - за договором про надання фінансового кредиту №3616301200/452161 від 29.07.2021 підлягає стягнення заборгованість у розмірі 2533 грн, з яких: 1700 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 833 грн. - заборгованість за відсотками за період з 29.07.2021 до 11.08.2021 (в межах строку кредитування), яка визначена у графіку розрахунків (а.с.42); - за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2105132 від 05.07.2021 підлягає стягнення заборгованість у розмірі 5024 грн, з яких: 3200 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 1824 грн. - заборгованість за відсотками за період з 02.08.2021 до 02.09.2021 (в межах строку кредитування), яка визначена у графіку розрахунків (а.с.63). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З врахуванням наведеного, загальна сума заборгованості за договорами позики та кредитними договорами, що підлягає стягненню з відповідачки становить 23527 грн. (10720+5250+2533+5024), а тому позовна заява ТОВ «ФК «Європейської агенції з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягає до частково задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1321,16 грн. ( 23527 х 3028 грн. / 53922 грн. = 1321,16 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial