Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

у липні 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Власенко Л.В. звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просила: позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувала тим, що позивач та відповідачка проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час якого у них народилось троє дітей, але відомості про батька були зазначені зі слів матері на підставі ст. 135 СК України. З травня 2021 року позивач та відповідачка не проживають разом, діти залишились з матір`ю. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 14 грудня 2023 року позивача [PERSON] визнано батьком дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Всі діти на даний час проживають разом з позивачем, який їх утримує, піклується про них. Відповідачка зловживає спиртними напоями, постійного місця роботи не має, не піклувалась про дітей, залишала їх вдома одних, через що діти були від неї відібрані. З 2023 року відповідачки дітьми не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання з ними спілкуватися та приймати участь у їх вихованні та утриманні. Під час розгляду справи позивач [PERSON] та його представник адвокат Власенко Л.В. позов підтримали та просили його задовольнити. Дитина [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що зараз вона та два її молодших братика проживають разом з татом, який піклується про них, добре до них ставиться та з яким вона бажає проживати. Мама часто ходила до магазину, купувала горілку чи вино та випивала. Коли вони з жили з мамою без тата в м. Одесі, мама порізала собі вени, після чого їх забрали у дитячий будинок. З дитячого будинку їх забрав тато. Маму вона не бачила давно, вони не телефонує та не приїжджає до них. Представник органу опіки та піклування та служби у справах дітей Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Трачук О.С. позов підтримала. Відповідачці [PERSON] судові виклики надсилались за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Однак, до суду не прибула, не повідомила про причини неявки та не надала відзиву. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивача та її представника, думку малолітньої дитини [PERSON] , представника органу опіки та піклування та служби у справах дітей Трачук О.С., свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків. Частиною 1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року),яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст. 9 Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У абзаці 4 ст.1 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26 квітня 2001 року визначено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до ст. 12 цього ж Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні. У рішенні від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України" (заява № 2091/13), та в п. 100 рішення від 16 липня 2015 року "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) ЄСПЛ наголосив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Ст.51 Конституції України та ст. ст.151, 180 СК України встановлюють для батьків обов`язок виховувати та утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 14 грудня 2023 року [PERSON] визнано батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зобов`язано Саратський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському району Одеської області внести відповідні зміни у актові записи про народження дітей. Рішення набрало законної сили 15 січня 2024 року (а.с.30-33). З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , виданих повторно 29 січня 2024 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Одеси), батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15-17). З витягу з реєстру Петропавлівської територіальної громади від 28.12.2022 року за № 2022/002395594 та довідки Петропавлівської сільської ради від 23.04.2024 року за № 434, вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає (а.с. 9, 23). Згідно характеристики Петропавлівської сільської ради Одеської області, відповідачка [PERSON] зареєстрована на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] , але не проживає. За час проживання на території села скарг та претензій з боку жителів села на неї не надходило. Зловживає спиртними напоями (а.с.24). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 04 квітня 2024 року малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] , [INFO] , та передано органу опіки та піклування Хаджибейської (Малиновської) районної адміністрації Одеської міської ради для подальшого влаштування. Стягнуто з матері аліменти на утримання дітей. Рішення набрало законної сили 06 травня 2024 року. Зазначеним рішенням суду встановлено, що 15 червня 2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло повідомлення від інспектора сектору ювенальної превенції ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про те, що на лінію 102 зателефонувала [PERSON] , [INFO] , мешканка [ADDRESS] та повідомила про вбивство своєї дитини, 2022 року народження. Спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради здійснений негайний виїзд за вказаною адресою, де встановлено знаходження у квартирі матері зі своїми дітьми. Остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння, мала намір здійснити спробу суїциду, порізавши вени, поводила себе неадекватно, проявляла агресію та кидалася у бійку. У приміщенні були порушені санітарно-гігієнічні норми, речі розкидані, стійкий затхлий запах, брудно та скрізь сліди крові. Малолітні діти були у крові матері. 15 червня 2023 року відповідно до п.п. 5,9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01 червня 2020 року №585 було проведено оцінку рівня безпеки дитини. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дітей, було встановлено, що перебування дітей разом із матір`ю загрожує їх життю та здоров`ю. Малолітніх дітей було направлено до КНП "Міський спеціалізований будинок дитини №1" Одеської міської ради. З листа Комунального некомерційного підприємства "Міський спеціалізований будинок дитини № 1" Одеської міської ради від 12.04.2024 року № 274 вбачається, що за час перебування дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у закладі, які потратили у заклад у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю дітей, дітей ніхто не відвідував, допомоги на утримання дітей не надавав (а.с.14). З березня 2024 року діти проживають з батьком [PERSON] в с. Олександрівка Білгород-Дістровського району Одеської області. Згідно з довідксми Олександрівського старостинського округу Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 10 червня 2024 року за № 338, та від 22.03.2024 року № 151, позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять: діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.18, 19). З акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що позивач [PERSON] проживає разом з трьома дітьми. Будинок складається з трьох кімнат, передпокою, кухні. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, в кімнатах тепло, чисто, затишно, є сучасні меблі, побутова техніка, сім`я забезпечена продуктами харчування. У дівчинки та хлопчиків є дві окремі мебльовані кімнати, одяг та іграшки відповідно віку дітей (а.с. 13). З 17 липня 2024 року діти перебувають під наглядом лікаря-педіатра КП "Саратський ЦПМСД" [PERSON] , що підтверджується деклараціями № 0001-Р834-49А0, № 0001-Н49К-49А0, №0001-4ТЕ4-49А0, укладеними позивачем [PERSON] з лікарем (а.с.77, 78, 79). З характеристики Олександрівського старостинського округу Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області вбачається, що позивач [PERSON] постійно мешкає в с. Олександрівка. За характером спокійний, з односельцями ввічливий. Алкогольними напоями не зловживає (а.с. 22 ). Позивач [PERSON] працює електрогазозварником в ТОВ "МД-Констракт" з 25.08.2023 року та регулярно отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою від 28.03.2024 року № 0100-000001 (а.с. 20). Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей" ВР-002378411, [PERSON] , [INFO] , не притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.21). Згідно з показаннями свідка [PERSON] , позивач [PERSON] є її сином. Приблизно 7 років назад її син почав проживати з відповідачкою разом, шлюб вони не реєстрували. У них народилось троє спільних дітей. Жили вони погано, дуже часто сварились, в основному через те, що відповідачка випивала. Після чергової сварки відповідачка забрала дітей та поїхала в невідомому напрямку, адресу не залишила. У червні 2023 року позивачу випадково стало відомо, що його діти перебувають у будинку дитини в м. Одесі, оскільки були відібрані від матері через загрозу їх життю та здоров`ю. Забрати одразу дітей позивач не міг, оскільки не був записаний їхнім батьком. Лише в березні 2024 року після встановлення в судовому порядку батьківства позивача стосовно всіх дітей, він їх забрав. Діти були налякані. [PERSON] часто плакала і просила не віддавати її матері. Зі слів дівчинки свідку відомо, що відповідачка часто напивалася і спала, а [PERSON] повинна була приготувати молодшому братику дитячу суміш та нагодувати. Зараз діти вже майже адаптувалися, [PERSON] ходить до шкоди, у неї багато друзів. Мати не дзвонить дітям, ніякої допомоги не надає. Свідок ніколи не чула, щоб діти згадували про маму. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає по сусудству з позивачем, знає його давно. Сторони жили разом, коли у них народилась дочка [PERSON] . Потім народилось ще двоє хлопчиків. Свідок іноді заходила до них. В хаті завжди було брудно, не прибрано. Відповідачка зловживала алкогольними напоями, дуже часто вони сварилися. Позивач ніколи не сидів без діла, завжди шукав роботу. Меншій дитині було 1 рік коли відповідачка залишила позивача та поїхала з дітьми. Потім стало відомо, що дітей у неї забрали і вони в інтернаті. Зараз діти одягнені, накормлені, доглянути, створені всі умови для комфортного проживання. Згідно з письмовим висновком Петропавлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх дітей відповідачки [PERSON] , [INFO] , доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 17-18). Судом встановлено, що відповідачка не піклується про дітей, не забезпечує їх матеріально, не цікавиться їх долею, ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, тому з метою дотримання найкращих інтересів дітей відповідачку належить позбавити батьківських прав. Згідно ст. 141 ЦПК з кожного з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved