Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

17.09.2024р. Акціонерне товариство Миколаївобленерго (далі - позивач), звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з останньої заподіяну матеріальну шкоду в сумі 17 762 грн. 71 коп. Позовні вимоги обґрунтувало тим, що 11.11.2023о. о 15.40 год., відповідачка керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Миру в с. Сирове, Первомайського району, Миколаївської області, не врахувала безпечну швидкість руху, не впоралась з керуванням та скоїла наїзд на електроопору. В результаті дорожньо-транспортної пригоди була пошкоджена бетонна електрична опора № 7 ПЛ-0,4кВ ф.4 від ТП-103. За зазначених обставин позивачу було завдано збитків у розмірі 17 762 грн. 71 коп. Представниця позивача Галюк Л.В. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачка визнала позов, однак вказала, що у зв`язку тяжким матеріальним станом немає змоги відразу відшкодувати шкоду. Дослідив письмові докази, заслухав пояснення учасників судового розгляду, судом встановлено наступне. Постановою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 06.12.2023р. у справі № 474/1540/23, яка набрала законної сили 17.12.2023р., [PERSON] , [INFO] , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Так, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 11.11.2023р., близько 15 год. 40 хв., по вул. Миру с. Сирове гр. [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, д/н [NUMBER] , не врахувала безпечну швидкість руху не впоралася з керуванням та скоїла наїзд на електроопору, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. б п. 2.3, п. 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди була пошкоджена бетонна електрична опора № 7 ПЛ-0,4кВ ф.4 від ТП-103, вартість відновлення якої становить 17 762 грн. 71 коп., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023 року від 14.11.2023р., договірною ціною, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2023 року від 14.11.2023р., журналом обліку роботи за нарядами і розпорядженнями № 03. 18.01.2024р. позивач звертався до відповідачки з вимогою № 12.03.-011/172 від 16.01.2024р. щодо відшкодування заподіяної шкоди в сумі 17 762 грн. 71 коп., яка відповідачкою отримана 24.01.2024р. (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 5521313318506), однак залишене без задоволення. При цьому, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на [PERSON] , про що 04.06.2024р. складено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища серії [NUMBER] , виданим 04.06.2024р. та паспортом громадянина України № [NUMBER] , виданим 19.06.2024р. Станом на 12.12.2024р. заподіяна відповідачкою позивачу шкода не відшкодована. Встановив вказані обставини, суд приходить до наступного висновку. Частинами 1 та 2 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачкою належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки збитки, заподіяні відповідачкою, до теперішнього часу у добровільному порядку не відшкодовані. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved