Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 15 541,85 грн., та витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.12.2020 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ПП «Укрпалетсистем» було укладено Договір добровільного страхування майна, яке використовується в підприємницьких (комерційних) цілях «ПРОВІДНА БІЗНЕС «Майно» №11/1186692/9069/20. Предметом Договору є страхування майна згідно Додатку 1. 11.06.2021 року на А/д М06 Київ-Чоп, на АЗС №97 UPG відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ Toyota Prado, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який перед початком руху не переконався в тому, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив відрив заправного пістолета зі шлангом, чим завдав матеріальної шкоди. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.09.2021 року по справі №369/8755/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна, було проведено його огляд, про що складено Акт огляду ТЗ від 14.06.2021 року та отримано довідку про вартість пошкодженого майна з рахунком № 277 від 15.06.2021 року, згідно яких вартість ремонту пошкодженої колонки складає 15541,85 грн. Також від страхувальника отримано платіжне доручення №4054ERP від 19.08.2021 року про оплату ремонту згідно рахунка. ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт № 2300354479 від 26.08.2021 року на суму 15541,85 грн., виплату якої здійснено на користь страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №035846 від 27.08.2021 року Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано [PERSON] , який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 15541,85 грн., то відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку суброгації у розмірі 15541,85 грн. 01 травня 2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 09 травня 2024 року, відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами було отримано 20 травня 2024 року. До Дніпровського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву відповідача, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки пошкодження майна відбулось з вини працівника АЗС. Крім того, на адресу суду надійшла відповідь на відзив сторони позивача. у якій представник позивача просить суд задовольнити позов в повному обсязі з підстав викладених у її змісті та змісті позовної заяви. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що 01.12.2020 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ПП «Укрпалетсистем» було укладено Договір добровільного страхування майна, яке використовується в підприємницьких (комерційних) цілях «ПРОВІДНА БІЗНЕС «Майно» №11/1186692/9069/20. Предметом Договору є страхування майна згідно Додатку 1. 11.06.2021 року на А/д М06 Київ-Чоп, на АЗС №97 UPG відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ Toyota Prado, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який перед початком руху не переконався в тому, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив відрив заправного пістолета зі шлангом, чим завдав матеріальної шкоди і поїхав у невідомому напрямку. Що призвело до розшукових дій працівниками поліції Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.09.2021 року по справі №369/8755/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна, було проведено його огляд, про що складено Акт огляду ТЗ від 14.06.2021 року та отримано довідку про вартість пошкодженого майна з рахунком № 277 від 15.06.2021 року, згідно яких вартість ремонту пошкодженої колонки складає 15541,85 грн. Також від страхувальника отримано платіжне доручення №4054ERP від 19.08.2021 року про оплату ремонту згідно рахунка. ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт № 2300354479 від 26.08.2021 року на суму 15 541,85 грн., виплату якої здійснено на користь страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №035846 від 27.08.2021 року. Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вказував, що внаслідок виплати ним страхового відшкодування в розмірі 15 541,85 грн, до нього перейшло право вимоги до відповідача в частині сплаченої суми страхового відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. Положеннями статей 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Суд вважає, що право вимоги яке виникає в порядку та на умовах передбачених статтею 993 ЦК України, а також статті 27 Закону України «Про страхування», є суброгаційним, а відповідний обов`язок відшкодування шкоди винною особою, з огляду на положення статті 1166 ЦК України є деліктним зобов`язанням. Положеннями статей 512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках встановлених законом, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в повному обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого. Зазначені висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 910/2351/17, та від 05 квітня 2018 року у справі № 910/3165/17. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі 755/18006/15-ц, стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Як зазначив Верховний Суд України (судові палати у цивільних та господарських справах) в постанові від 10.02.2016 у справі № 6-2878цс15, за змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разi недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ураховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування в розмірі 15 541,85 грн, до нього в порядку та на умовах передбачених статтями 512, 514, 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», перейшло суброгаційне право вимоги до відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 15 541,85 грн, при цьому судом врахована, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована у встановленому законом порядку. Окрім того, позивачем на адресу відповідача 21 жовтня 2021 року була направлена досудова вимога на суму 66 450,72 грн., однак залишилась без виконання. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. Враховуючи наведене та

Outcome: approved