Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні малолітнього сина. Позовна заява мотивована тим, що він та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Березівського районного суду Одеської області від 14 березня 2019 року. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю. Зазначає, що сплачує аліменти на утримання сина відповідно до судового наказу Березівського районного суду Одеської області, який набрав законної сили 11 січня 2019 року. Заборгованості зі сплати аліментів не має, що підтверджується довідкою від 20 вересня 2024 року № 14108/21.1-32 Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Посилається на те, що у договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо його участі у вихованні дитини, тому він звернувся до Служби у справах дітей Березівської міської ради Одеської області із заявою про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні із малолітньою дитиною. Рішенням виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області від 28 жовтня 2021 року № 13-244, затверджено наступний порядок участі у вихованні мого малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , а саме: кожної суботи та неділі - з 12.00 до 14.00 в присутності матері та за її попередньою домовленістю в громадських місцях та у місцях проведення дитячого дозвілля, з урахуванням дотримання розпорядку дня дитини, його звичного режиму життя та стану здоров`я. З моменту отримання Висновку колишня дружина дотримувалась його, але на даний час не дозволяє зустрічі з дитиною, заблокувала номер телефону дитини, тому він не має змоги зв`язатись з сином. Вказує, що на даний час проживає один за адресою [ADDRESS] , має задовільні умови проживання, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов мешканців Березівської міської ради від 25 вересня 2024 року. Досягти з матір?ю домовленості про побачення з дитиною не вдається, відповідачка не дозволяє дитині відповідати на телефонні дзвінки, тому жодного зв?язку з дитиною він не має. Ураховуючи наведене, [PERSON] просить суд: - зобов`язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] ; - визначити наступні способи участі батька у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , особистим спілкуванням: -побачення кожного тижня: з п?ятниці 18.00 год. до неділі 14.00 год. за його місцем проживання, перебування; -спільний відпочинок: першу половину осінніх та весняних канікул, другу половину літніх канікул дитина проводить з батьком; -особисте необмежене спілкування з сином, [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв?язку. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2024 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідно до довідкового листа від 30 жовтня 2024 року сторони у справі на судове засідання не з`явилися. Слухання справи відкладено на 13 листопада 2024 року. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04 грудня 2024 року. Відповідно до довідкового листа від 04 грудня 2024 року сторони у справі на судове засідання не з`явилися. Слухання справи відкладено на 19 грудня 2024 року. В судове засідання 19 грудня 2024 року позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому 19 грудня 2024 року представник позивача подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує. В судове засідання 19 грудня 2024 року відповідач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому 19 грудня 2024 року представник відповідача подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги не підтримує. Представник третьої особи - Служба у справах дітей виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області у судові засідання не з`явилася, 29 жовтня 2024 року подала до суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до частини2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Доводи особи, яка подала відзив на позовну заяву У жовтні 2024 року [PERSON] подала відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що не перешкоджала та не перешкоджає позивачу бачитися з сином, брати участь у його вихованні. Дитина має проблеми зі здоров`ям, позивач не бере участі у забезпеченні здоров`я сина. Пропонують такий графік побачень з сином, а саме: - з кожної середи 19:00 до вечора 19:00 кожної суботи - батько, весь інший час -мама; - побачення батька під час канікул сина за згодою батьків (наприклад, друга половина канікул з другої половини дня), в залежності від стану здоров?я та потреб дитини; - спілкування батька засобами телефонного зв?язку після шкільних занять, а тобто після 15:00 та до 21:00 год, тобто до часу початку сну дитини; - допомога в лікуванні дитини (відвідування логопеда: понеділок, середа, четвер, субота з 14:00 до 15:00, відвідування стоматолога за записом лікаря). При цьому вказує, що коли дитина буде разом з батьком, то йому необхідно дотримуватися правил безпеки, дієти, додаткові заняття, прийоми у лікарів. Якщо день лікування припадає на день, коли дитина перебуває разом з батьком, то батько веде дитину на прийом до лікаря стоматолога. Зазначає, що не заперечує щодо встановлення графіку побачень позивача з сином, проте вважає, що запропонований позивачем графік побачень з сином підлягає редагуванню з урахуванням потреб сина. Доводи особи, яка подала заперечення на відзив на позовну заяву У листопаді 2024 року представник позивача - адвокат Войтович Ю .В. подала заперечення на відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що запропонований відповідачем графік участі батька у вихованні дитини не може бути задоволеним та є неприйнятним з огляду на те, що позивач перебуває на службі у Збройних Силах України. На даний час у батька є можливість брати дитину на вихідні, з п`ятниці 18:00 год до неділі 14:00 год батько дбатиме про дитину, дотримуватиметься режиму дня та харчування. Фактичні обставини справи, встановлені судом Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 червня 2014 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області від 28 жовтня 2021 року № 13-244 затверджено наступний порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , а саме: кожної суботи та неділі - з 12.00 до 14.00 в присутності матері та за її попередньою домовленістю в громадських місцях та у місцях проведення дитячого дозвілля, з урахуванням дотримання розпорядку дня дитини, його звичного режиму життя та стану здоров`я. Відповідно до довідки від 20 вересня 2024 року № 14108/21.1-32 Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 20 вересня 2024 року у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина (ВП № 59562204). Актом обстеження житлово-побутових умов мешканців Березівської ОТГ від 25 вересня 2024 року встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] , проживає один, квартира оснащена централізованим водопостачанням, водовідведенням, газом та електрикою. Опалення газове. Квартира двокімнатна, загальною площею 50,5 м. кв., житлова - 27,8 м. кв. Умови проживання задовільні. Відповідно до довідки від 29 жовтня 2024 року № 3451 старший лейтенант [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 27 січня 2022 року. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами першою - третьою статті 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню . Стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. З огляду на статтю 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. На підставі статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною другою статті 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Положеннями статті 19 СК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. Під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отже при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області від 28 жовтня 2021 року № 13-244 затверджено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . При цьому зазначене рішення Служби у справах дітей відповідачем на момент звернення позивача до суду з цим позовом не виконувалося. Перешкоджання позивачеві у спілкуванні з дитиною з боку відповідача беззаперечно порушують його права в частині рівності таких прав на участь у вихованні сина та спілкуванні з ним, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання позивача не чинити таких перешкод підлягають задоволенню. Суд зауважує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає його інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати і інтересам дитини. З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування з дитиною, рішення Служюи у справах дітей щодо участі батька у вихованні сина не виконується відповідачем, також беручи до уваги та дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей 157, 158 СК України, суд, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення цього питання, режим її розпорядку дня, дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначення судом способу спілкування батька з сином, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей. Вирішуючи питання визначення способу участі батька у вихованні та безперешкодному спілкуванні з сином, суд вважає, що прийнятним у даному випадку буде наступний спосіб участі батька у вихованні сина: -побачення кожен перший та третій тиждень місяця: з п?ятниці 18.00 год. до неділі 14.00 год. за його місцем проживання, перебування без присутності матері [PERSON] ; -спільний відпочинок: першу половину осінніх та весняних канікул, другу половину літніх канікул дитина проводить з батьком [PERSON] ; -особисте необмежене спілкування [PERSON] з сином, [PERSON] , [INFO] , засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв?язку. При цьому суд бере до уваги позицію відповідача та вважає, що під час перебування дитини з батьком останньому необхідно дотримуватися правил безпеки, дієти, графіку додаткових занять (за наявності таких), відвідувати заплановані прийоми у лікарів. Суд відхиляє запропонований вдповідачем спосіб участі батька у вихованні сина, а саме - кожної середи 19:00 до вечора 19:00 кожної суботи - батько, весь інший час -мама, враховуючи, що [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 27 січня 2022 року та позбавлений можливості приймати участь у вихованні сина за запропонованим графіком. Визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідає інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із сином, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини. Суд вважає, що встановлюючи порядок побачень батька з сином слід враховувати інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні з сином. При цьому, суд також враховує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам. Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється. Суд звертає увагу сторін на те, що саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з батьком. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). Розподіл судових витрат між сторонами. Про стягнення судових витрат сторони не заявляли.

Outcome: partial