Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

До суду із заявою звернулася [PERSON] , заінтересована особа: Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що вона являється власником земельної ділянки, площею 2,60 га, яка знаходиться на території Новомиргородської міської ради,переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №006042. Однак, заявниця є власником вказаної земельної ділянки, та не має змоги в повній мірі користуватись та розпорядитись своїм майном через неправильність запису\~прізвища удержавному акті\~на право\~приватної власності\~на землю,\~а саме\~її прізвище\~записане як« [PERSON] », що є помилкою. У зв`язку з чим заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] уроджениці м. Новомиргород Кіровоградської області (паспорт [NUMBER] , виданий Новомиргородським РВ УМВС України в Кіровоградській області 08 лютого 2000 року), Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 006042, виданого 19 червня 2002 року на підставі розпорядження Новомиргородської районної державної адміністрації від 10 квітня 2002 року № 206-р. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Новомиргородської міської ради Кіровоградської області оповіщений про час і місце розгляду у справі в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, до суду надав заяву в якій просив розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі заінтересованої особи за наявними письмовими матеріалами справи. Заслухавши учасників справи та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за такими обставинами. Згідно\~статті 41 Конституції України,\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 15 Цивільного кодексу України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995р.\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно\~ч.2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] являється власником земельної ділянки, площею 2,60 га, яка знаходиться на території Новомиргородської міської ради,переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №006042. (а.с.7) Однак, заявниця є власником вказаної земельної ділянки, та не має змоги в повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном через неправильність запису\~прізвища удержавному акті\~на право\~приватної власності\~на землю,\~а саме\~її прізвище\~записане як« [PERSON] », що є помилкою. За виключенням прізвища, всі інші записи є абсолютно тотожними, а тому підтверджують належність заявниці державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР № 006042. Дана помилка була допущена під час отримання державного акту на право приватної власності на землю І-КР № 006042. В даний час у заявниці виникла необхідність в оформленні документів на розпорядження землею.\~ В іншому порядку заявниця не може підтвердити наявність вказаного неоспорюваного права, оскільки згідно п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею та договорів оренди, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року за № 43, та згідно п. 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, не допускаються виправлення в державних актах на право на власності на землю. Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення документів у відповідність до вимог закону. В даному випадку, рішення суду не змінює собою документів, а лише підтверджує належність [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КР №006042, що у подальшому надасть заявнику можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй. Допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , це одна і та ж особа та разом із ними в одному полі отримувала земельну ділянку. В той же час, факт належності правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів . Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку, що заява підлягає беззаперечному задоволенню.

Outcome: approved