Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

07 листопада 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позов мотивований тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. [PERSON] за життя заповітів не складала. Вказуючи, що вона на день смерті разом із матір`ю не проживала, право на спадкування не реалізувала у зв`язку з тим, що вважала, що спадщину після смерті матері прийняв син спадкодавця [PERSON] , проте останій спадщину не прийняв і не претендує на неї, просила визначити їй додатковий строк два місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . У підготовче засідання позивачка та її предстаник не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені (а. с. 29), 10 грудня 2024 року подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов підтримують із викладених у ньому підстав, просять задовольнити та розглядати справу за їхньої відсутності (а. с. 36, 37). Відповідач [PERSON] та представник відповідача Луківської селищної ради у підготовче засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а. с. 25, 35), 20 та 26 листопада 2024 року подали до суду письмові заяви, в яких вказали, що позов визнають повністю, не заперечують проти його задоволення та просять справу розглядати без їхньої участі (а. с. 31, 32). Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Частиною третьою статті 200 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини першої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1223, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 1268\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до часини першої статті 1269\~Цивільного кодексу\~України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 Цивільного кодексу України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини третьої статті 1272\~Цивільного кодексу\~України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Встановлено, що [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а. с. 6, 9). З довідки Луківської селищної ради від 16 квітня 2024 року № 298 видно, що [PERSON] була зареєстрована та до дня своєї смерті проживала одна в селі Перевісся Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області (а. с. 7). Родинні відносини між [PERSON] та позивачкою [PERSON] підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та про одруження (а. с. 8), з яких видно, що позивачка є дочкою [PERSON] і в контексті положень статті 1261\~Цивільного кодексу\~України належить до спадкоємців за законом першої черги. На час смерті спадкодавця [PERSON] позивачка разом із нею не проживала, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270 Цивільного кодексу\~України остання у шестимісячний строк зобов`язана була подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкових реєстрів спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, заповіт від її імені не посвідчувався (а. с. 27-28). Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивачка покликалася на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є наявність іншого спадкоємця першої черги, який, на думку позивачки, прийняв спадщину після смерті матері, та відсутність у неї будь-яких документів на спадкове майно, в зв`язку з чим з об`єктивних причин вона не подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу\~України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачкою нотаріусу заяви про прийняття спадщини та реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого законом строку для прийняття спадщини. Такі правові позиції у правовідносинах щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини викладені у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2023 року у справі № 344/4418/22, від 15 квітня 2021 року у справі № 591/1271/18, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17. За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачці додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] два\~місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачкою нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 605 гривень 60 копійок; стягнути з відповідачів на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову,- по 302 гривні 80 копійок з кожного. На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272\~Цивільного кодексу\~України та

Outcome: approved