Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Кондратенко С.Ю. 16 вересня 2024 року звернулася до суду з вказаною позовною заявою до ПАТ «СУМИХІМПРОМ», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01 жовтня 1994 року по 04 червня 2024 року вона перебувала у трудових відносинах з позивачем та на день звільнення з роботи працювала машинистом крану 4-го розряду складу готової продукції. Наказом № 417 від 04 червня 2024 року позивачка була звільнена з роботи за власним бажанням (вихід на пенсію) за ч. 1 ст. 38 КЗпП України, проте в порушення вимог законодавства відповідач в установлений строк не провів з нею розрахунок та не виплатив нараховану заробітну плату в день звільнення з роботи, яка утворилася з грудня 2023 року та становить 19435 грн. 08 коп. Позивачка зазначає, що звертається до суду з пропуском 3-місячного строку, встановленого ст. 233 КЗпП України , який був пропущений нею з поважних причин, оскільки відповідач запевняв її у тому, що розрахується найближчим часом, що невдовзі фінансова ситуація на підприємстві покращиться і вона отримає борг по заробітній платі. Посилаючись на вказане, просить поновити строк звернення до суду, який пропущений з поважних причин ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість із заробітної плати на день звільнення з роботи у розмірі 19435 грн. 08 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 17 грудня 2024 року о 09 год. 00 хв. В зазначене судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. В позовній заяві позивачка просить суд розглядати справу без її участі. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON] працювала в ПАТ «СУМИХІМПРОМ» та згідно наказу ПАТ «СУМИХІМПРОМ» № 417 від 04червня 2024 року її звільнено з роботи (а.с. 6-8). З розрахункового листка ПАТ «Сумихімпром» за червень 2024 року вбачається, що сума, яка належить до виплати позивачці складає 19435 грн. 08 коп. (а.с. 5), також ця сума належить до виплати при звільненні позивачки, про що зазначено в повідомленні від 04 червня 2024 року на а.с. 5. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Оскільки відзив на позовну заяву відповідач не надав, зазначена сума заборгованості по заробітній платі позивача відповідачем не спростована. Таким чином, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі. У постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 212/9516/19 Верховний Суд зазначив, що установлені\~статтею 233 КЗпП\~строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. Ці строки не перериваються і не зупиняються. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки відсутнє порушене право. При обґрунтованості позовних вимог і поважності причин пропуску строку звернення до суду суд поновлює пропущений строк на звернення та вирішує його по суті. Натомість у разі пропуску строку без поважних причин та обґрунтованості позовних вимог суд наводить у рішенні мотиви, чому позовні вимоги є обґрунтованими та чому він вважає неможливим поновити строк, та зазначає, що відмовляє в позові саме внаслідок пропуску строку. За ч. 2\~ст. 233 КЗпП України\~із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Тобто, установлений ч. 2\~ст. 233 КЗпП\~строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні пов`язаний з днем одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні, вручення якого є обов`язком роботодавця згідно\~ст. 116 КЗпП України, а не з днем його звільнення. Звертаючись до суду з позовом 16 вересня 2024 року, позивачка посилається на поважність причин звернення до суду з пропуском тримісячного строку обставинами запевнення відповідача про здійснення розрахунку найближчим часом. Враховуючи те, що відповідачем не спростовано наведені доводи позивачки щодо обставин поважності пропуску строку звернення до суду, а також з огляду на те, що пропуск строку є незначним (11 днів), суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання позивачки про поновлення строку звернення до суду. За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 19435 грн. 08 коп. заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач при подачі вказаного позову був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved