Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

07 вересня 2023 року представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом в інтересах позивача [PERSON] , посилаючись на те, що 04.04.2011 між [PERSON] і ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпроенерго» правонаступником якого є відповідач, укладено договір про користування електричною енергією №0103127 згідно якого споживачем здійснюється користування електроенергією в індивідуальному будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до погоджених технічних умов лічильник електроенергії поміщений в металеву шафу, яка закріплена на корпусі трансформатора, який знаходиться на земельній ділянці територіальної громади між будинками [ADDRESS] та [ADDRESS] Став, що на відстані близько 200 м. від будинку позивача. З 2011 року по 01.07.2023 покази лічильника ним передавались своєчасно та здійснювалась оплата. 01.07.2023 позивачем виявлено несправність лічильника про що повідомили представників відповідача. 13.07.2023 представниками відповідача складено акт про невідповідність дій (бездіяльність) споживача, де зазначено про відсутність пломби на приладі. 19.07.2023 приїхали інші представники ДТЕК та склали акт про порушення №ДН 006127, де вказано про порушення споживачем п.5.5.5, що відповідає п.8.4.2 ПРРЕЕ відсутність пломби, яка була встановлена на дверях шафи обліку. Протоколом засідання комісії АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» №33/006127 від 09.08.2023 визначено вказаний акт правомірним та нараховано за період з 19.01.2023 по 19.07.2023 необліковану електроенергію в розмірі 20184,89 грн. З актом про порушення №ДН 006127 та протоколом засідання комісії позивач не погоджується, вважає їх необґрунтованими. Перекладання відповідачем на позивача обов`язку щодо збереження пломб на шафі обліку, яка закріплена на трансформаторі, що розташований у вільному доступі на земельній ділянці територіальної громади між будинками, вважає неправомірним. Документів, які підтверджують передачу на збереження позивачу установлених пломб не існує. Саме заявка позивача про виявлені ним пошкодження лічильника стала підставою для виїзду бригади працівників відповідача, тому останній не повинен був застосовувати положення ПРРЕЕ, що передбачають відшкодування завданих постачальнику збитків. Також відповідачем не дотримано вимог законодавства при оформлені оскаржуваного акту та протоколу засідання. Вказує, що при розрахунку обсягу та вартості електроенергії відповідачем не взято до уваги дні відсутності електроенергії , застосовано інший тариф та не враховано оплати проведеної позивачем за спожиту електроенергію. Зазначає, що протиправними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, що полягає в тому, що він як добросовісний споживач виконував свої обов`язки, передбачені Договором, проте отримав неправомірно нараховану суму за не обліковану електроенергію в розмірі 20184,89 грн. Така сума є непомірно великою для позивача та припущення про необхідність її сплати, необхідність позичати кошти, викликає у нього нервове хвилювання і душевні страждання, через що загострились хронічні захворювання позивача та його дружини. Крім того, оскільки село позивача не має водопроводу та не газифіковано, втрата електроенергії як єдиного джерела більш-менш комфортних умов проживання є дуже важливим для нього, що він не може собі дозволити. Розмір моральної шкоди оцінює в розмірі нарахованої відповідачем вартості не облікованої електричної енергії в сумі 20 184,89 грн, що буде дзеркальною відповідальністю за спричинену позивачу шкоду неправомірними діями відповідача. Представник позивача просила скасувати рішення АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» оформлене актом №ДН 006127 від 19.07.2023 та оформлене протоколом №33/006127 від 09.08.2023 засідання комісії по розгляду вказаного акту про порушення та нарахування [PERSON] вартості за не обліковану електричну енергію в розмірі 20184,89 грн, стягнути з відповідача на його користь за спричинену моральну шкоду 20 184,89 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 20 050 грн. Представником відповідача\~подано пояснення\~по позову,\~де вказують,\~що протоколом\~засідання Центральної\~комісії АТ\~«ДТЕК Дніпровські\~електромережі від\~06.09.2023,\~складений у\~відношенні позивача акт про порушення №006127 від 19.07.2023 скасований, стягнення моральної шкоди жодним чином не обґрунтовано. Понесені позивачем витрати на правову допомогу вважають необґрунтовано завищеним та неспіврозмірним, оскільки справа не є складною, предмет спору відсутній. Просили закрити провадження у справі. У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позов підтримують та просять його задовольнити. Від представника відповідача надійшла заява, просили судове засідання провести за відсутністю представника відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 07 вересня 2023 року дана позовна заява надійшла до Широківського районного суду Дніпропетровської області та ухвалою від 19.09.2023 позов залишено без руху. Ухвалою вказаного суду від 27.10.2023 відкрито провадження у справі. На підставі розпорядження №1273 від 30.07.2024 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2024, дана справа передана у провадження судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренка В.В. Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 16.10.2024 постановлено про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 10 грудня 2024 року закрито провадження\~у справі\~в частині\~вимог про: скасування\~рішення АТ\~«ДТЕК Дніпровські\~електромережі» оформлене\~актом №ДН\~006127\~від 19.07.2023;\~скасування рішення\~оформлене протоколом\~№33/006127\~від 09.08.2023\~засідання комісії\~по розгляду\~вказаного акту\~про порушення\~та нарахування\~ [PERSON] \~ вартості\~за необліковану\~електричну енергію\~в розмірі\~20184,89\~грн,у зв`язку з відсутністю предмету спору. В іншій частині позову продовжено розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 04 квітня 2011 року між [PERSON] та ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» укладено Договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області №0103127. За договором позивачу надано можливість користуватися електричною енергією на об`єкт споживача: індивідуальний будинок за адресою: [ADDRESS] , встановлений тризонний прилад обліку, напруга 380 В. Із схеми електроспоживання та фототаблиць видно, що прилад обліку електроенергії для будинку позивача встановлено на корпусі трансформатора КГП-052 на відстані чотирьох електроопор від будинку позивача. Відповідач не заперечує цей факт, а також, те, що трансформатор знаходиться на земельній ділянці територіальної громади у вільному доступі. 08.12.2017 складено акт технічної перевірки стану і схеми підключення засобу обліку електричної енергії, з якого видно, що виконані роботи по плановій заміні приладу обліку у домоволодінні побутового споживча [PERSON] за його заявкою. Встановлено прилад обліку №34766 7789776, місце установки на фасад КТП, який опломбовано пломбою №16052359. Із даних про оплату з особистого кабінету споживача видно, що позивачем в період з листопада 2022 року по серпень 2023 року вносились кошти на оплату за спожиту електроенергію, заборгованості немає. 13 липня 2023 року представниками АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» в присутності споживача [PERSON] складено акт про невідповідність дій (бездіяльність) споживача, в якому зазначено, що незважаючи на заявку споживача, виконати роботи не можуть, так як відсутня пломба на приладі обліку. Акт підписано позивачем. 19 липня 2023 року представниками АТ ДТЕК «Дніпровські електромережі» в присутності споживача [PERSON] складено Акт про порушення №006127, яким виявлено та зафіксовано порушення п.5.5.5, що відповідає п.8.4.2 ПРРЕЕ, яке полягало у відсутності пломби №16052359, встановленої на дверях шафі обліку в результаті чого отримано доступ до вузла обліку, що дає можливість здійснити втручання в роботу засобів вимірювальної техніки. 09 серпня 2023 року відбулось засідання комісії по розгляду акту про порушення №ДН006127 від 19.07.2023, якою встановлено, що споживач [PERSON] на об`єкті: [ADDRESS] порушив Правила роздрібного ринку електричної енергії та винесено рішення, оформлене Протоколом від №33/006127 від 09.08.2023, провести нарахування згідно з главою 8.4.11 та за формулою №5 ПРРЕЕ за період з 19.01.2023 по 19.07.2023 за необліковану електричну енергію 3302,96 кВТ в розмірі 20\~184,89 грн. Надано розрахунок обсягу та вартості електричної енергії. Позивач підписав протокол засідання комісії, проте з ним не погодився, про що зазначив у протоколі. Як видно із виписки з протоколу №33/23-ПС засідання Центральної комісії АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з розгляду актів про порушення, акт №006127 від 19.07.2023 складений у відношенні споживача [PERSON] про відсутність пломби скасовано. Розглянувши позов в межах заявлених вимог щодо компенсації спричиненої моральної шкоди та стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до такого. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до частин першої, третьої\~статті 23 ЦК України,\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав.\~Моральна шкода\~полягає у\~фізичному болю\~та стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я;\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення моральної шкоди, яка полягає в душевних хвилювання, переживаннях з приводу складеного акту про порушення від 19.07.2023, протоколу по розгляду цього акту від 09.08.2023 та нарахування вартості за не обліковану електричну енергію, хвилюваннях з приводу можливості втрати електропостачання до будинку та забезпечення більш-менш комфортного проживання в будинку. Встановлено, що Акціонерним Товариством ДТЕК «Дніпровські електромережі» 06 вересня 2023 року скасовано акт про порушення від 19.07.2023. Отже вина позивача у пошкодженні пломби на приладі обліку електроенергії, умисному втручанні до приладу обліку з метою заниження значення показників використаної електроенергії, завдання збитків відповідачу - відсутня. Проте сам факт складення неправомірного акту, нарахування позивачу значної суми компенсації вартості не облікованої електроенергії, призвело до порушення його прав як споживача та завдало йому моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи \~розмір відшкодування\~позивачу \~моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача та його наслідки, ступінь вини відповідача, тривалість душевних страждань позивача, характер немайнових втрат останнього. Враховуючи дотримання\~засад розумності,\~виваженості та\~справедливості,\~суд вважає, що належною компенсацією спричиненої позивачу моральної шкоди є сума 5000,00 грн, що буде відповідати тим стражданням, переживанням, що він зазнавав у зв`язку із складенням неправомірного акту, його розгляду комісією та нарахування компенсації вартості не облікованої електроенергії в розмірі 20184,89 грн, необхідністю витрачати\~свій \~час та\~зусилля для\~відновлення справедливості,\~звернення до\~суду.\~ Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у ст.3 ЦК України. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.\~76, ч. 1 ст.\~77 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на загострення хронічних хвороб, що сталось через перебування в нервовому стані внаслідок неправомірних дій відповідача стороною позивача не доведено. Довідок від лікарів про звернення позивача чи його дружини з приводу погіршення самопочуття, суду не надано. Зазначення в позові про можливе відключенням електроенергії, у зв`язку з чим позивач також зазнає моральних страждань, є лише його припущенням. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч.1 ст. 263 ЦПК України). Обґрунтовуючи рішення, суд керується правовими висновками, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», і зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. На підставі вищевикладеного, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. В стягненні решти суми на відшкодування моральної шкоди в розмірі 15184,89 грн слід відмовити. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд керується таким. Положеннями\~ст.\~59\~ Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до приписів ст. ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як зазначено\~у постанові\~Верховного Суду\~від 13\~лютого 2019\~року у\~справі №756/2114/17,\~«при визначенні\~суми відшкодування\~суд має\~виходити з\~критеріїв реальності\~адвокатських витрат\~(встановлення\~їх дійсності\~та необхідності),\~і розумності\~їх розміру,\~виходячи з\~конкретних обставин\~справи та\~фінансового стану\~сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. \~ \~ \~ \~У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial