Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача Департаменту з питань реєстрації ради про визнання права користування жилим приміщенням на законних підставах. В позовній заяві посилалась на те, що на підставі ордеру від 02 вересня 2020 року № 42 їй надано для проживання кімнати [ADDRESS] . У 2021 році вона здійснила перепланування наданих їй кімнат. Згідно рішення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради №226 від 10 серпня 2021 року вирішено погодитись з проведеним гр. [PERSON] у гуртожитку по [ADDRESS] та № [NUMBER] загальною площею 37,5 кв.м. (кімната (1) площею 17 кв.м., кімната (2) площею 11,9 кв.м.) та надати об`єднаній кімнаті №37. Таким чином в даний час позивач має в користуванні об`єднану кімнату № [NUMBER] . У зв`язку з узаконенням перепланування та зміною адреси приміщення вона звернулась до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради щодо зміни реєстраційних даних її проживання. Але Управлінням прийнято рішення про відмову у реєстрації її місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання. З метою реєстрації її місця проживання позивачу необхідно підтвердити право користування об`єднаною кімнатою. Тому позивач просила суд визнати за [PERSON] право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] загальною площею 37,5 кв.м. (кімната (1) площею 17 кв.м., кімната (2) площею 11,9 кв.м.) з 10 серпня 2021 року. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 20 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач Департамент з питань реєстрації надав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечив. У відзиві зазначив, що 10 липня 2024 року до Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації позивач [PERSON] звернулась із заявою про реєстрацію свого місця проживання за адресою: [ADDRESS] з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] . До заяви позивачем надано лише витяг з рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 10 серпня 2021 року №226 «Про надання дозволу на реєстрацію перепланування у кімнатах гуртожитку» та довідку КП «ЖЕО №2» від 09 липня 2024 року №1776 про зареєстрованих за адресою осіб. Інших документів, які підтверджували б право на проживання в житлі, позивачем надано не було. Тобто позивачем подано не в повному обсязі необхідні документи, зокрема документи щодо права власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди), що надають право на реєстрацію місця проживання . Тому Управлінням реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації з дотриманням норм закону прийнято рішення про відмову в реєстрації місця проживання позивача за адресою: [ADDRESS] Крім того, Департамент з питань реєстрації не є тим органом, який уповноважений на визнання права користування житловим приміщенням. Тому в задоволенні позовних вимог до Департаменту з питань реєстрації просив відмовити (а.с.47-49). Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості співвідповідачів залучено Полтавську міську раду та виконавчий комітет Полтавської міської ради (а.с. 61). Відповідач Виконавчий комітет Полтавської міської ради надав відзив на позов, у якому проти позову заперечив, посилаючись на те, що повноваження щодо управління майном Полтавська міська рада делегувала Управлінню майном комунальної власності міста. Виконавчий комітет Полтавської міської ради не має повноважень на вчинення дій, що становлять предмет спору, а отже Виконавчий комітет Полтавської міської ради є неналежним відповідачем по даній справі. Тому в задоволенні позовних вимог до Виконавчого комітету Полтавської міської ради просив відмовити (а.с. 78-81). Відповідач Полтавська міська рада також надала відзив на позов, у якому проти позову заперечила. В його задоволенні просила відмовити (а.с. 83-85). Інші клопотання, заяви по суті справи та пояснення сторони суду не подавали. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, уповноваживши адвоката Бибика В.А. представляти її інтереси в суді. Представник позивача Бибик В.А. судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] вселилася до кімнат [ADDRESS] на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку від 02 вересня 2020 року № 42 (а.с. 6а). Місце проживання [PERSON] за адресою гуртожитку: [ADDRESS] зареєстровано з 04 вересня 2020 року, що підтверджується даними витягу з Єдиного державного демографічного реєстру від 08 серпня 2024 року (а.с. 21). Наведеним підтверджується, що з 04 вересня 2020 року [PERSON] постійно проживає та зареєстрована у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що [PERSON] здійснено переобладнання кімнат № [NUMBER] та [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради №226 від 10 серпня 2021 року, враховуючи лист «КТ «ЖЕО №2» ПМР від 03 серпня 2021 року №981/2021, згоди сусідів, «Технічний висновок щодо надійності і безпечної експлуатації будівельних конструкцій та інженерних мереж кімнати [ADDRESS] », виготовлений ФОП [PERSON] , вирішено погодитись з проведеним гр. [PERSON] у гуртожитку по [ADDRESS] переплануванням приміщення кімнат № [NUMBER] та № [NUMBER] загальною площею 37,5 кв.м. (кімната (1) площею 17 кв.м., кімната (2) площею 11,9 кв.м.) та надати об`єднаній кімнаті номер №37 (а.с.14). Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Відповідно до ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивач [PERSON] правомірно, тобто на правових підставах проживає у переобладнаній кімнаті [ADDRESS] . Але оскільки ордер на об`єднану кімнату відповідачем позивачу не видавався, підтвердити право користування даним житлом на правових підставах позивач можливості не має. Доказів на спростування тієї обставини, що позивач на правових підставах користуються наведеним житлом, відповідачами суду не надано. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Відповідно до ст.4 вказаного Закону\~громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Як передбачено п.15 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку протягом тривалого часу - проживання у гуртожитку постійно сукупно п`ять і більше років. Вимога щодо проживання у гуртожитку протягом тривалого часу не поширюється на членів сім`ї громадянина, якому видано ордер на жилу площу в гуртожитку та який є основним наймачем жилого приміщення в гуртожитку, а також на мешканців гуртожитків, які на правових підставах були вселені у гуртожиток, фактично проживали в гуртожитку сукупно не менше одного року та стали учасниками антитерористичної операції у складі Збройних Сил України, Національної гвардії України, органів внутрішніх справ України та інших військових формувань, створених відповідно до закону, та добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Іншим шляхом позивач не може підтвердити своє право на користування об`єднаною кімнатою [NUMBER] у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , тому її право підлягає захистові, у зв`язку з чим за нею необхідно визнати право користування вказаною кімнатою. Але оскільки право не може бути визнано за особою заднім числом, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання за [PERSON] права користування зазначеною кімнатою з 10 серпня 2021 року. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки позивач з позовними вимогами про встановлення факту її проживання в вказаній кімнаті на правових підставах не зверталась, такі вимоги судом не розглядалися. Тому, розглядаючи справу в межах позовних вимог та на підставі наданих учасниками справи доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в частині визнання за позивачем [PERSON] права користування кімнатою за вказаною адресою. Решта позовних вимог задоволенню не підлягають. На підставі викладеного позов необхідно задовольнити частково.

Outcome: partial