Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

11 липня 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд позбавити її батьківських прав відносно їх дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що дитина перебуває на його утриманні і проживає з ним, а відповідачка не приділяє уваги вихованню дочки, не цікавиться нею, не забезпечує її матеріально, тобто постійно ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків. В судовому засіданні позивач та його представниця позов підтримали та просили задовольнити, додавши, що до їх розлучення, коли дитині було дев`ять років, мати залишила їх і почала вести окреме життя, не цікавлячись сім`єю і дочкою зокрема. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату та час слухання справи судом повідомлена належним чином, подала заяву, в якій визнала позов і не заперечував проти його задоволення, надавши про це і завірену нотаріально заяву. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про його час та місце була повідомлена належним чином, від неї надійшла заява з проханням здійснити розгляд справи без їх участі, а також третьою особою був наданий висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав. Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи без участі відповідачки та представника третьої сторони, заслухавши пояснення позивача та доводи його представниці, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2020 року. За час шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого 24 грудня 2010 року Воскресенської селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, позивач є її батьком, а відповідачка [PERSON] - матір`ю. На тепер вона одружилася вдруге і змінила прізвище на [PERSON] . У відповідності до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від свої обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні свого батька (позивача), та проживає з ним. Після розлучення мати не виявляє бажання брати участь у її житті, вихованні, не піклується про неї, не утримує. Це також підтверджено висновком органу опіки та піклування - Воскресенської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області від 29 жовтня 2024 року, який був затверджений рішенням виконавчого комітету цієї ж селищної ради № 678 від 29 жовтня 2024 року. Факт її ухилення від виконання батьківських обов`язків також підтверджується і доказами, наданими позивачкою з місця навчання та проживання дитини у виді довідок і характеристик, відповідно до яких мати не бере участі у вихованні дитини. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, ухиляється від обов`язку по її вихованню. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, згідно частини 4 статті 155 СК України, є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитинi забезпечується такий захист i піклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягнення судовий збір на користь позивачки в сумі 1231 грн. 20 коп.

Outcome: approved