Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 12.07.1998 року вони уклали шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 921. В шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, причиною розірвання шлюбу є те, що одруження із відповідачем виявилось невдалим через різні погляди на життя, несумісність характерів, постійні сварки, в зв`язку з чим почуття любові, взаєморозуміння та поваги один до одного втрачено. Відповідач часто зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникають конфлікти. Сімейне життя у них не склалось, як виявилось, вони зовсім різні та чужі один одному люди. Сім`я фактично припинила своє існування. Вже тривалий час шлюб існує формально, з 2021 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, наміру зберегти сім`ю та продовжувати подружні стосунки в позивача немає. Подальше збереження шлюбу та спільне життя з відповідачем є неможливим внаслідок стійкого розладу подружніх стосунків та суперечить її інтересам. А тому, позивач просить шлюб з відповідачем розірвати. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 15.08.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.10.2024 року надано сторонам - [PERSON] та [PERSON] - строк для примирення тривалістю 1 (один) місяць. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено до завершення наданого строку на примирення. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09.12.2024 року відновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить задоволити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.07.1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис № 921 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 12.07.1998 року). В шлюбі в сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112\~Сімейного\~кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24\~Сімейного\~кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56\~Сімейного\~кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно з приписами частини 3 статті 105\~Сімейного\~кодексу\~України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, позивач примирюватися не бажає, на розірванні шлюбу наполягає, таким чином, подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому, шлюб з відповідачем слід розірвати. Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на той факт, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків суми сплаченого судового збору, а інші 50 відсотків - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved