Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на майно, та просить\~визнати за\~ним, право власності на приміщення гаражу, розміщеного в [ADDRESS] загальною площею 40,6 кв.м.. Посилаючись на те, що в [ADDRESS] розміщений належний йому гараж. Йому виділено земельну ділянку надано дозвіл про його будівництво на підставі рішення виконавчого комітету Гусятинської селищної ради № 174-А від 26.09.1986 року. Будівництво вказаного\~гаража з\~підвалом було\~завершено,\~виготовлено технічний\~паспорт,\~однак на\~даний час\~зареєструвати право\~власності на\~нерухоме майно\~ гараж\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~загальною площею\~40,6\~ не\~може,\~ оскільки відсутній відповідний правовстановлюючий документ, тому немає змоги оформити право власності на вищевказане майно. Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 листопада 2024 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити, а справу слухати у його відсутності. Представник відповідача Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без участі їх представника. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої\~статті 16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Згідно з частинами третьою, четвертою\~статті 13 Конституції України\~власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (частини перша, п`ята\~статті 319 ЦК України). Відповідно до\~статті 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди. Згідно копії рішення №174-А від 26.09.1986 року Виконавчого комітету Гусятинської селищної ради Народних депутатів «Про виділення земельної ділянки під будівництво власного автогаража» та затвердженого Акту від 26.09.1986 року вирішено виділити та передано земельну ділянку [PERSON] під будівництво власного автогаража по [ADDRESS] (а.с.5, 7) Вулицю І травня перейменовано на [ADDRESS] , відповідно до копії рішення «Про перейменування вулиць селища Гусятин» від 2 жовтня 1991 року.(а.с.6) Крім того, документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна, а саме приміщення гаражу, загальною площею 40,6 м.кв., що знаходиться в [ADDRESS] та містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації 18.11.2024 року. (а.с.8-11,12,13) Ринкова вартість об`єкту нерухомого майна, а саме: приміщення гаража, загальною площею 40,6 кв. м., який розташований по [ADDRESS] станом на 19 листопада 2024 року складає 49550 грн., згідно довідки про ринкову вартість майна «Експертно-консультаційна фірма «Орієнтир-оцінка».(а.с.15) Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Перевіривши матеріали\~справи,\~ суд\~прийшов до\~висновку,\~що є\~підстави для\~визнання за\~ [PERSON] право власності на гараж, загальною площею 40,6 кв. м., який розташований по [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved