Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , який на даний час є малолітнім. Позивач зазначає, що сімейні стосунки не склалися, сторони живуть окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують зв`язок. Такі відносини суперечать її інтересам, тому позивач вирішила розірвати шлюб, оскільки вважає, що зберегти сім`ю неможливо і недоцільно. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою попереднього складу суду від 21.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою судді Літвінової Г.М. від 01.11.2024 справу прийнято до провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі обставини. Відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області 09.11.2002 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 127. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.11.2002 серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] ». Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 07.08.2020 Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). З позовної заяви вбачається, що між сторонами відсутні спори про поділ майна, місце проживання малолітньої дитини та забезпечення умов його життя. Відповідач проти розірвання шлюбу заперечень до суду не подав. Суд дійшов висновку, що сторони примиритися бажання не виявили. Ураховуючи викладене, суд уважає, що дана сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише юридично. У силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12.06.2014 зазначено «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона ….і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у вказаному розмірі.

Outcome: approved