Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Позивач ТОВ « Коллект Центр» звернувся до Іванківського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. 20.10.2020 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 392932, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 75000,0 грн. на строк до 20.10.2023 року. Пунктом 1.5 Договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки залежить від періоду її встановлення та складає за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом включно, починаючи з другого дня (включно) й до його кінця строку надання кредиту - 85% річних. Відповідно до п. 3.1 Договору кредиту нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту , визначеного у п. 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах і в строки, передбачені Договором. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, визначеному умовами договору. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував вказані грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню кредиту. 26 листопада 2021 року ТОВ «Слон кредит» уклало з ТОВ «Вердикт капітал» договір факторингу №26-11/2021, за яким ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №392932 від 20.10.2020 року в загальному розмірі 94218,70. 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт капітал» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №392932 від 20.10.2020 року в загальному розмірі 160362,28 грн., що складається з боргу по поверненню кредиту в розмірі 69275,20 та боргу по сплаті процентів за користування ним в розмірі 91087,08 грн. Станом на день пред`явлення позову відповідач не повернув борг за вказаним договором навіть частково. Тому ТОВ «Коллект Центр» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором про надання споживчого кредиту №392932 від 20.10.2020 року в загальному розмірі 196499,26 грн., що складається із заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) в розмірі 69275,20 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги в розмірі 91087,08 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту в розмірі 36136,98 грн. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 3028,00 грн., сплачені ним при подачі позову до суду та витрати на правничу допомогу у сумі 25000,00 грн. Після виконання частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 18.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на її адресу судові повідомлення повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач повідомлявся належним чином, про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 20.10.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Слон кредит» укладений Договір про надання споживчого кредиту № 392932, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 75000,0 грн. на строк до 20.10.2023р. Пунктом 1.5 Договору кредиту передбачено, що відсоткова ставка за договором є фіксованою, а розмір відсоткової ставки залежить від періоду її встановлення та складає за перший день користування кредитом (включно) - 25% в день (9125% річних), за усі наступні дні користування кредитом включно, починаючи з другого дня (включно) й до його кінця строку надання кредиту - 85% річних. Відповідно до п. 3.1 Договору кредиту нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту , визначеного у п. 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах і в строки, передбачені Договором. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, визначеному умовами договору. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував вказані грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню кредиту. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 26 листопада 2021 року ТОВ «Слон кредит» уклало з ТОВ «Вердикт капітал» договір факторингу №26-11/2021, за яким ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №392932 від 20.10.2020 року в загальному розмірі 94218,70. 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт капітал» уклало з ТОВ «Коллект Центр» договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01, за яким ТОВ «Вердикт капітал» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №392932 від 20.10.2020 року в загальному розмірі 160362,28 грн., що складається з боргу по поверненню кредиту в розмірі 69275,20 та боргу по сплаті процентів за користування ним в розмірі 91087,08 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Таким чином, оскільки за Договором факторингу №10-03/2023 від 10.03.2023, укладеному між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», ТОВ «Коллект Центр» набуло майнові права вимоги до боржника [PERSON] за договором №392932 від 20.10.2020р. на суму 196499,26 грн., суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором № 392932 від 20.10.2020р. в межах набутих за договором майнових прав в розмірі 196499,26 грн., тим самим задовольнивши позов. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного. При звернені до суду ТОВ «Коллект Центр» було сплачено 3028,0 грн. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог. Тому суд стягує з [PERSON] судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог, що становить 2684,0 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 25000,0 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02.01.2023 був укладений Договір про надання правової допомоги №02-01/2023. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги №1791 від 07.02.2024 про погодження наданих правових (юридичних) послуг на суму 25000,0 грн.. Також до матеріалів справи долучено копію платіжного доручення № 413000009 від 09.02.2024, згідно якого від імені ТОВ «Коллект Центр» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» була проведена оплата, призначення платежу: оплата згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 на суму 59000,0 грн. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 10000,0 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 10000,00 грн., тим самим частково задовольнивши дану вимогу.

Outcome: partial