Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява АТ «АБ «РАДАБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову представник позивача посилався на те, що 15.04.2021 року між АТ «АБ «РАДАБАНК» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту № 93821/ФКР521/34, який розміщений на офіційному сайті позивача.\~Випискою по\~рахунку №\~ [NUMBER] \~підтверджується видачу овердарфту\~та рух\~коштів,\~які були\~надані позивачем\~клієнту у\~формі овердрафту з\~лімітом у\~сумі 11\~000,00\~гривень на\~споживчі кредити\~з датою погашення ліміту\~овердрафту 14.04.2022\~р.\~на платіжну\~картку міжнародних платіжних систем\~на наступних\~умовах,\~які зазначені\~в Умовах\~надання та обслуговування Овердрафту\~для клієнтів\~(Додаток\~№ 7.1.\~до ДКБО\~ФО). Процентна ставка\~за користування\~Овердрафтом:\~фіксована.\~Встановлюється в розмірі:\~0,000001%\~(нуль\~цілих одна\~мільйонна процентів)\~річних у\~перші 30\~днів користування овердрафтом\~та 42\~%\~(сорок\~два процентів)\~річних,\~починаючи з\~31-го дня користування\~та 55\~%\~(п`ятдесят\~п`ять процентів)\~річних на\~прострочену заборгованість.\~У випадку,\~якщо позичальник\~не погашає\~до 31-го\~дня користування Овердрафтом суму\~заборгованості за\~Овердрафтом повністю,\~банк здійснює перерахунок нарахованих\~процентів за\~весь період\~користування Овердрафтом починаючи з\~першого дня\~за ставкою\~42%\~(сорок\~два процентів)\~річних.\~Після повного погашення\~всієї заборгованості\~та при\~наступному використанні\~Овердрафту відлік днів\~для визначення\~процентної ставки\~починається спочатку. Обов`язковий мінімальний\~платіж:\~7\~%\~від суми\~поточної заборгованості\~(без процентів),\~розрахованої на\~перше число\~поточного місяця.\~При наявності простроченої заборгованості\~додатково сплачується\~сума простроченої заборгованості.\~Обов`язковий\~платіж має\~бути внесений\~не пізніше\~передостаннього операційного дня\~поточного місяця.\~В разі\~не внесення\~суми обов`язкового\~платежу ця сума\~в останній\~операційний день\~місяця відображається\~на рахунках простроченої заборгованості\~(процентів\~та\\або\~основної заборгованості). Отже,\~на виконання\~взятих на\~себе договірних\~зобов`язань\~щодо встановлення відповідачу ліміту\~Овердрафту у\~сумі 11\~000,00\~грн.\~за поточний\~рахунок (на платіжну карту\~міжнародних платіжних\~систем відповідача,\~яка надана\~йому у відповідності до\~Заяви)\~позивач виконав\~у повному\~обсязі. У порушення\~умов Договору,\~Відповідач зобов`язання\~належним чином\~не виконав (дата\~виникнення прострочення\~заборгованості \~15.04.2022р.). Намагаючись вирішити\~питання про\~повернення відповідачем\~заборгованості в досудовому порядку,\~позивач звернувся\~до відповідача\~з PUSH\~повідомлення 28.09.2022\~р.,\~що підтверджується\~звітом щодо\~відправлення електронного\~листа-повідомлення,\~який долучений\~до додатків\~позовної заяви,\~однак відповідачка\~на дане повідомлення не відреагувала. Відповідачем прострочені\~строки виконання\~грошових зобов`язань.\~Так,\~станом на 13.02.2024\~р.,\~за ним\~існує прострочена\~заборгованість,\~яка складається\~з:\~простроченої заборгованості\~по ліміту\~овердрафту \~10\~299,11\~грн.; простроченої заборгованості\~по нарахованим\~процентам \~9\~092,47\~грн. Загальна сума\~заборгованості за\~договором 19\~391,58\~грн. Позивач просить суд стягнути з громадянки України [PERSON] ( [INFO] ; ІПН: [NUMBER] ; місце реєстрації: [ADDRESS] ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК» (ЄДРПОУ: 21322127, юридична адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 5) прострочену заборгованість по ліміту овердрафту № 93821/ФКР521/34 від 15.04.2021 року, встановленого на платіжну карту у загальній сумі 19 391 (дев`ятнадцять тисяч триста дев`яносто один) гривень 58 копійок, що складається з: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 10 299,11 грн., простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 9 092,47 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 28 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2024 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2024 року постановлено цивільну справу розглянути при заочному розгляді справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву. Оскільки відповідач повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Крім того, відзив на позов у відповідності до п.8 ст. 178 ЦПК України не надано. Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі ч.2 статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15.04.2021 року між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, було укладено Договір комплексного банківського обслуговування, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну картку ліміту овердрафту в розмірі 11000,00 гривень шляхом підписання Заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб». На підтвердження факту укладення кредитного договору та його умов, позивачем надано суду копію підписаної відповідачем Заяви на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», а також не підписану відповідачем роздруковану копію пропозиції про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «РАДАБАНК», яка містить умови відповідного договору та розміщена на сайті https://www.radabank.com.ua. Як слідує з виписки по особовому рахунку відповідача, за період з 15.04.2021 року по 14.02.2024 року, останній отримав від позивача обумовлені укладеним між сторонами договором комплексного банківського обслуговування від 15.04.2021 року кредитні кошти в повному обсязі, шляхом встановлення ліміту овердрафту та користувався ними протягом зазначеного періоду. Дана виписка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, а також є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, яка відповідачем не спростована, що підтверджується і змістом п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75. Згідно з наданим розрахунком, заборгованість відповідача за договором комплексного банківського обслуговування від 15.04.2021 року, станом на 13.02.2024, нарахована позивачем в загальному розмірі 19 391,58 гривень, з яких: прострочена заборгованість по ліміту овердрафту 10 299,11 грн.; прострочена заборгованість по нарахованим процентам 9 092,47 грн. АТ «АБ «РАДАБАНК» направлено на адресу відповідача лист-вимогу від 28.09.2022 року, згідно з яким АТ «АБ «РАДАБАНК» вимагало від позичальника у 7-ми денний строк з дня отримання листа, сплатити заборгованість в сумі 11602,72 грн. Так, відповідно до ст.ст.15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11,\~525,\~629 ЦК України\~підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.6,\~627,\~638 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ст.ст.633,\~634 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона\~підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Нормою\~ст.1054 ЦК України\~визначено за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст.1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ст.ст.202,\~207,\~626 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Частиною 1\~ст.530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. При цьому відповідно до норми\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.ст.610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно\~ст.16 ЦК України\~однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Нормою\~ч.1 ст.625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст.ст.12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК України\~випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях. Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за договором комплексного банківського обслуговування від 15.04.2021 року, який має змішаний характер та містить елементи кредитного договору, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт укладення між сторонами даного договору, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді ліміту овердрафту в розмірі 11 000,00 гривень на платіжну картку, користувався ним, однак не повернув в порядку\~ч.2 ст.530 ЦК України, що зумовило виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за тілом кредиту (прострочену заборгованість по ліміту овердрафту)\~в розмірі 10 299,11 гривень, що підтверджується підписаною відповідачем Заявою на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», з урахуванням на виписку по особовому рахунку відповідача, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову в даній частині позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача вищевказаної заборгованості за тілом кредиту (лімітом овердрафту). Правомірність висновків суду щодо отримання відповідачем кредитних коштів, користування ними, а відтак і наявність підстав для їх стягнення у випадку неповернення кредитору підтверджується правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 вересня 2020 року по справі №200/5647/18, від 28 жовтня 2020 року по справі №760/7792/14-ц, від 17 грудня 2020 року по справі №278/2177/15-ц. Предметом позову АТ «АБ «РАДАБАНК» є стягнення заборгованості за тілом кредиту (прострочену заборгованість по ліміту овердрафту), що відповідає суті кредитних правовідносин, оскільки, якщо фактично отримані та використані позичальницею кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, а також виходячи з вимог ч. 2\~ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тобто, АТ «АБ «РАДАБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів Разом з тим, окрім заборгованості за тілом кредиту (прострочену заборгованість по ліміту овердрафту) в розмірі 10 299,11 гривень, позивач також прохав суд стягнути з відповідачки прострочена заборгованість по нарахованим процентам у розмірі 9 092,47 грн. Однак дослідивши надані позивачем докази, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Заяві позичальника [PERSON] від 15.04.2021 року розмір процентів за користування кредитом не зазначений. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Витяг з Умов надання та обслуговування овердрафту для клієнтів, які обслуговуються в рамках зарплатних проектів Банку та власників пенсійних карток в АТ «АБ «РАДАБАНК», як невід`ємну частину кредитного договору. Витягом з Умов надання та обслуговування овердрафту для клієнтів, які обслуговуються в рамках зарплатних проектів Банку та власників пенсійних карток в АТ «АБ «РАДАБАНК» визначено, в тому числі: процентна ставка, комісії, відповідальність сторін за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин, та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані Банком Умови надання та обслуговування овердрафту для клієнтів, які обслуговуються в рамках зарплатних проектів Банку та власників пенсійних карток в АТ «АБ «РАДАБАНК» та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «РАДАБАНК» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вище зазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. При цьому, згідно з ч. 6\~ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 129 Конституції Українивизначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно\~правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства\~суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити,\~із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що Умови надання та обслуговування овердрафту для клієнтів, які обслуговуються в рамках зарплатних проектів Банку та власників пенсійних карток в АТ «АБ «РАДАБАНК» та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «РАДАБАНК», які знаходяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 15.04.2021 року, шляхом підписання Заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків в межах договірних зобов`язань. До того ж, у даному випадку, необхідно зауважити, що міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банквського обслуваговування фізичних осіб, оскількидоговір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «РАДАБАНК», це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цього Договору тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору. На підставі наведеного вище, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем по справі [PERSON] , АТ «АБ «РАДАБАНК», дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих Умов та Правил банківських послуг в АТ «АБ «РАДАБАНК», які вважав узгодженими Банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Стосовно тексту пропозиції позивача про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», яка містить умови відповідного кредитного договору, то за змістом наведених судом вище норм цивільного законодавства договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ АБ «Радабанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, і саме ці умови і правила, а також тарифи мав на увазі позичальник, підписуючи Заяву на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», Заяву-згоду на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк». Тому з огляду на зміст ст.ст.633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст.ст.549,\~551,\~625,\~1048,\~1049,\~1050,\~1056-1 ЦК України\~в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Заяві на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена. Натомість позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг відповідач), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, послався на роздрукований текст пропозиції позивача про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк» як невід`ємну частину спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю пропозицію та викладені в ній умови договору розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», Заяву-згоду на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ «Радабанк», а також те, що вказана пропозиція на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містила умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати комісії, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до правовідносин сторін правила ч.1\~ст.634 ЦК України\~за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови пропозиції позивача про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», що розміщена на офіційному сайті позивача, змінювалися самим АТ «АБ «Радабанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви текст пропозиції про укладення Договору у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», відсутність у Заяві на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надана позивачем пропозиція про укладення Договору не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Разом з тим, відповідно до\~ч.6 ст.81 ЦПК України\~доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, наданий позивачем текст пропозиції про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку\~Заяві на приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб», яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Отже із всього вищевикладеного слідує, що в суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже і відсутні підстави для задоволення позову в частині заявлених вимог про стягнення кредитної заборгованості за процентами за\~користування кредитом в розмірі 9 092,47 грн. Наведені вище висновки суду щодо оцінки змісту та умов укладеного між сторонами по справі договору комплексного банківського обслуговування від 15.04.2021, який має змішаний характер та містить елементи кредитного договору, зокрема в частині оцінки в якості доказу наданої стороною позивача роздруківки пропозиції про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «АБ Радабанк», яка містить умови відповідного договору, що розміщені на сайті https://www.radabank.com.ua, повністю узгоджуються із правовими висновками Великої Палати у постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17-ц, а також із правовими висновками Верховного Суду у постановах від 25 вересня 2019 року у справі №704/1023/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі №322/1220/16, від 07 серпня 2019 року по справі №182/1806/17, від 27 серпня 2020 року по справі №188/1815/17. Враховуючи викладене, за результатами судового розгляду позовні вимоги Акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК»\~підлягають\~задоволено частково, а саме на суму 10 299,11 гривень. В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 10 299,11 гривень, тобто на 53 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1283,87 гривень (2422,40 грн.* 53 %) судового збору.

Outcome: partial