Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про визнання його батьком [PERSON] , [INFO] . Також просив Ренійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміні до актового запису. Позивач до судового засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про визнання позову, просила справу розглянути у її відсутності. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Ренійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства у судове засідання не з`явилась, направила до суду пояснення, справу просила розглянути у її відсутності. У поясненнях представник посилався на п. 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та на ст. 129 СКУ, згідно якої особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , серія [NUMBER] ; рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27.12.2010 р. про розірвання шлюбу, справа № 2-1002/2010 р.; свідоцтво про смерть [PERSON] , помер [INFO] , серія [NUMBER] ; нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 26.12.2009 р. про те, що він не є батьком дитини чоловічої статті, що народилась [INFO] у [PERSON] [INFO] ; свідоцтво про шлюб укладений 18.08.2015 р. між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] »; фотографії; витяги з Державного реєстру речових прав від 28.09.2023 р.; витяг з реєстру територіальної громади № 2024/012520068 від 16.10.2024 р.; паспорт громадянки України [PERSON] , серія [NUMBER] з РНОКПП; посвідка на постійне проживання [PERSON] з РНОКПП; витяг з реєстру територіальної громади № 2024/012519849 від 16.10.2024 р.. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що з 2008 року [PERSON] перебуває у шлюбних відносинах з [PERSON] . 18.08.2015 року вони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 18.08.2015 року, актовий запис №502. До офіційної реєстрації шлюбу [INFO] у них народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 13.01.2010 року, актовий запис №112, складеного 13.01.2010 року. 13 січня 2010 року відділом державної реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим зареєстровано народження [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №12 від 13.01.2010). Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України (актовий запис про шлюб №17 від 11.09.1994 року, складений виконавчим комітетом Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області), дружина [PERSON] записана матір`ю, а чоловік [PERSON] записаний батьком. Тобто в актовому записі про народження дитини батьком дитини був записаний [PERSON] , хоча біологічним батьком дитини являється позивач - [PERSON] . [PERSON] не є батьком дитини оскільки він не мешкав спільно з відповідачкою до зачаття дитини, вони не підтримували жодних відносин. Це також підтверджується заявою [PERSON] від 26.12.2009 року, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу, згідно до якої він стверджує, що не є батьком дитини. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.06.2011 року Виконавчим комітетом Новосільської сільської ради Ренійського району Одеської області, актовий запис №24. Відтак, шлюб між відповідачкою та [PERSON] було припинено у зв`язку з його смертю. Позивач з відповідачкою зверталися до Ренійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного з метою визнання батьківства за позивачем, однак їм в усній формі було повідомлено, що без наявності заяви від колишнього чоловіка відповідачки, поданої у встановленому законом порядку, це питання вирішити не має підстав та можливості, та було рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з тим, що [PERSON] не встиг звернутися до органу ДРАЦС із відповідною заявою, що він не є батьком дитини, та наразі така можливість повністю втрачена, позивач до теперішнього часу позбавлений можливості визнати своє батьківство, внести зміни до актового запису про народження дитини, та отримати свідоцтво про народження дитини, в якому позивач буде записаний батьком дитини. Таким чином, виходячи з інтересів дитини, та законного права позивача бути записаним батьком своєї дитини, він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з частиною третьою статті 122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Однак, [PERSON] помер [INFO] , у зв`язку з чим втрачена можливість звернутися до суду з позовом до нього про визнання батьківства, тому звернення позивача з позовом про визнання батьківства до матері дитини (відповідачки), суд вважає єдиним способом захисту законного права позивача бути записаним батьком своєї дитини та відновленню порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я по батькові матері, батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства щодо дитини, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128 на підставі будь - яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2018 по справі №591/6441/14-ц дійшов до наступних висновків: "Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved