Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

У березні 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №\~104013038 від 11\~листопада 2022\~року у розмірі 27\~492,50\~грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11\~листопада 2022\~року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 104013038 , на виконання умов якого, Товариство надало позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та комісії, у розмірі та строки встановлені договором. Цей договір був укладений в електронному вигляді, з використанням електронним підпису з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі надавши відповідачеві кредитні кошти. На підставі договору відступлення прав вимоги №\~92-МЛ від 28\~лютого 2023\~року право грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим, станом на дату подання позовної заяви має заборгованість у розмірі 27\~492,50\~грн., що складається з: 7000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 20\~002,50\~грн. заборгованість за відсотками; 490\~грн. заборгованість за комісією. Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Відзив на позов на адресу суду не надходив. Ухвалою суду від 20\~березня 2024\~року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку спрощеного позовного провадження без викликом (повідомленням) сторін. Цією ж ухвалою сторонам були установлені строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Ухвалу суду відповідач отримав 07\~травня 2024\~року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 37). Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що 11\~листопада 2022\~року між ТОВ «Мілоан» і [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №\~104013038, відповідно до пункту 1.1 якого позикодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк визначений п.\~1.3 Договору, надати позичальнику грошові кошти в сумі, визначеній у п. 1.2 Договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Пунктами 1.2-1.4 кредитного договору передбачено, що сума кредиту становить 7000\~гривень. Кредит надається строком на 105 днів з 11\~листопада 2022\~року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії з надання кредиту та процентів за користування кредитом: 24\~лютого 2023\~року. Відповідно до п.\~1.5.1 комісія за надання кредиту 490\~грн., яка нараховується за ставкою 7 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно з п.\~1.5.2-1.5.3 проценти за користування кредитом: протягом пільгового періоду: 1102,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,05 відсоток від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом; протягом поточного періоду: 18\~900,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. У пункті 1.6 зазначено, що тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Згідно з п.\~2.1., укладеного між сторонами правочину кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використання картки [NUMBER] . За змістом п. 3.3.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.5. та п. 2.4. цього договору. Пунктом 6.1 договору передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно- телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/ або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. З п. 6.5 укладеного між сторонами договору вбачається, що цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Як свідчить графік платежів за договором, який є додатком № 1 до договору про споживчий кредит №\~104013038 від 11\~листопада 2022\~року, усього кількість днів 105, сума кредиту за договором 7000,00 грн., проценти за користування кредитом 20\~002,50 грн., комісія за надання кредиту 490,00 грн.; загальна вартість кредиту 27\~492,50 грн. Подана до суду позивачем анкета-заява на кредит № 104013038 від 11\~листопада 2022\~року, містить надану позичальником згоду, процес оформлення та розгляду заяви, прийняття рішення по заяві та погоджені умови кредитування по заяві. Відповідно до копії платіжного доручення № 54082883 від 11\~листопада 2022\~року ТОВ "Мілоан" перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] кредитні кошти відповідно до умов договору № 104013038 в сумі 7000 гривень. Отже ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на зазначену суму, що підтверджується копією платіжного доручення. Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення за період з 11\~листопада 2022\~року до 24\~лютого 2023\~року та карткою обліку виконання договору, відповідач має заборгованість за вказаним договором про споживчий кредит у розмірі 27\~492,50\~грн., яка складається з: 7000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 20\~002,50 грн. заборгованість за відсотками; 490 грн. заборгованість за комісією. Станом на час розгляду справи відповідач [PERSON] не надав суду доказів сплати ним зазначеної суми заборгованості за договором про споживчий кредит. Вирішуючи спір, суд ураховує такі положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України. За приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту". Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Кредитним договором № 104013038 від 11\~листопада 2022\~року передбачено комісію за надання кредиту у розмірі 490 грн., яка розраховується за ставкою 7.00 відсотків від суми кредиту одноразово та комісію за продовження кредиту (п.1.5.1 кредитного договору). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1-2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.\~526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1046 вказаного Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 цього Кодексу якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З наведеного можливо дійти висновку, що дійсно 11\~листопада 2022\~року між відповідачем та ТОВ "Мілоан" в електронній формі на підставі оформлення та подання ТОВ "Мілоан" відповідної анкети-заяви на кредит № 104013038 від 11\~листопада 2022\~року, підписаної позичальником одноразовим ідентифікатором та відправлення товариству електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір, було укладено договір про споживчий кредит, та відповідач був ознайомлений з усіма його істотними умовами та прийняв їх. Суд зазначає, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому суд доходить до висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позичальника та відповідача, за яким з рахунку ТОВ «Мілоан», перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки [PERSON] , зареєстрованої останнім у особистому кабінеті на сайті miloan.ua. 28\~лютого 2023\~року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т. Відповідно до п.1.1. Договору Кредитор відступає Новому кредитору за плату права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за кредитними договорами. ТОВ «ФК« Кредит-Капітал» зобов`язання за Договором про відступлення прав вимоги виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував належну суму коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» починаючи з 28\~лютого 2023\~року відповідно до Договору відступлення прав вимоги №\~92-МЛ/Т перейшло право вимоги за Договором №\~104013038 від 11\~листопада 2022\~року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , що підтверджується копією договору про відступлення права вимоги, платіжним дорученням, витягом з реєстру боржників до договору відступлення. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору. 09\~січня 2024\~року позивач направив боржнику досудову вимогу про повернення простроченої суми заборгованості в розмірі 27\~492,50 грн., в якій попередив про стягнення грошових коштів у судовому порядку у разі невиконання цієї вимоги. Зі змісту досудової вимоги, відомості за рахунком відповідача, Витягом з реєстру боржників, вбачається, що з 28\~лютого 2023\~року розмір заборгованості та її складові не змінилися. Позивачем заявлено позовні вимоги в межах суми та складових заборгованості, які мав первісний кредитор. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст.\~625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за кредитним договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028\~грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved