Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

20 березня 2024 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою звернувся представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначив, що 03 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 72141496. В подальшому, 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22200,00 грн., з яких 5550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16650,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Боржник [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 72141496 в розмірі 22200 гривень 00 копійок. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики, а також понесені судові витрати. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 липня 2024 року заочне рішення суду від 10 червня 2024 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики скасовано та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3). Відповідач та його представник, адвокат Яковенко Г. М. в судове засідання не з`явилися. Про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача за наявними матеріалами у справі. В задоволенні позовних вимог просив відмовити (а.с. 107). В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 72141496, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на електронну пошту відповідача про що свідчить п. 21 Договору позики. Відповідно до умов договору відповідач отримав у позикодавця у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника в розмірі 5550 грн., зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 2,5 % процентною ставкою в день, строком до 02.02.2023 року (а.с. 5-7). В подальшому,\~14.06.2021\~між ТОВ\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено\~Договір факторингу\~№14/06/21,а також\~Додаткову угоду\~№ 2\~від 28.07.2021\~до договору\~факторингу №\~14/06/21\~від 14.06.2021\~та Додаткову\~угоду №\~9\~від 26.07.2023\~до договору\~факторингу №\~14/06/21\~від 14.06.2021.\~У відповідності\~до умов\~договору факторингу\~ТОВ «Фінансова\~компанія» Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~набуло право\~грошової вимоги\~до відповідача\~в сумі 22200,00 грн., з яких 5550,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16650,00 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується актом прийому передачі Реєстру Боржників № 8 від 26.07.2023 (а.с. 13), витягом з реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 14). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 3.7. Договору факторингу, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», будь-які грошові кошти, отримані від Боржників на виконання ними своїх зобов`язань за Договорами позики, Право вимоги за якими відступлено Фактору, після передачі Права вимоги до Фактора. В разі сплати Відповідачем коштів на рахунок Первісного Кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до розрахунку позивача, боржник [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 72141496 від 03.01.2023 станом на 29.02.2024 в розмірі 22200 грн., з яких 5550,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 16650 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 15). Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, договір позики № 72141496 від 03.01.2023 був укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положенням ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, відповідачем не надано. Правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована відповідачем в установленому законом порядку. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані грошові кошти у позику. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість. Щодо посилань відповідача про відсутність будь-яких зобов`язань перед позивачем та укладення договору позики іншими особами у зв`язку із втратою ним паспорту, суд зазначає наступне. До заяви про перегляд заочного рішення відповідачем було додано витяг СД ВП № 5 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київської області з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023116410000073 від 31.01.2023, відповідно до якого внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за заявою [PERSON] про те, що 03.01.2023 невстановлена особа шахрайським шляхом оформила кредит на суму 5550 грн, через мережу інтернет від імені заявника, так як останній втратив паспорт. Крім того, долучено постанову т.в.о. начальника сектору дізнання відділення поліції № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Лобко А. А. від 17.02.2023 про закриття кримінального провадження , внесеного до ЄРДР за № 12023116410000073 від 31.01.2023 за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Разом з тим, додано копію скарги від 03.07.2024 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, яка адресована на ім`я прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури в якій заявник просить скасувати вищевказану постанову. Суд не приймає до уваги дані обставини, з наступних підстав. По заяві відповідача, поданій до ВП № 5 Бучанського РУП ГУНП в Київській області за фактом вчинення шахрайських дій невстановленою особою дізнавачем прийнято рішення про закриття кримінального провадження. В постанові роз`яснено можливість її оскарження відповідно до ст. ст. 303, 304 КПК України слідчому судді протягом десяти днів з дня отримання її копії. Однак, відповідачем не надано суду будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт скасування постанови про закриття кримінального провадження та продовження досудового розслідування, а також встановлення особи, причетної до вчинення даного кримінального правопорушення. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості. Судом встановлено, що [PERSON] зобов`язання за договором позики належним чином та своєчасно не виконувалися, чим істотно були порушені умови договору позики. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Оскільки позичальник [PERSON] не виконав умови договору, то виходячи з вищевикладеного заборгованість за Договором позики № 72141496 від 03.01.2023 підлягає стягненню в розмірі 22200 гривень 00 копійок. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" 3028 гривень 00 копійок - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду (а.с. 4).

Outcome: approved