Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Адвокат Козоріз О.О. в інтересах [PERSON] 30.10.2024 звернулась до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 43\~720 грн., 67 коп. В обґрунтування позову вказує, що шлюб між сторонами розірвано, в любі у них народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . 25.07.2023 Городоцьким районним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що місячно, починаючи з 21.07.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Означений судовий наказ на виконанні у Городоцькому ВДВС з 11.08.2023. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі, яка на 11.09.2024 становить 43720,67 грн. Тому з урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача в користь позивачки 43720,67 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, а також понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5\~000 грн. Ухвалою від 04.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судовому засіданні представник позивачки адвокат Козоріз О.О. позовні вимоги підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач належно повідомлявся про дату,час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та будь-яких інших заяв чи клопотань не подавав. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивачки проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку. Із змісту позовної заяви та матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувала в шлюбі із 24.06.2014 по 28.08.2023, від шлюбу сторони мають двоє дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] (а.с.9, 10). 25.07.2023 Городоцьким районним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, що місячно, починаючи з 21.07.2023 і до досягнення дітьми повноліття. Означений судовий наказ на виконанні у Городоцькому ВДВС з 11.08.2023, виконавче провадження ВП №72488216 (а.с.12). Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні ВП №72488216 (а.с.14), за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів станом на 11.09.2024 у сумі 43720,67 грн. Згідно зі ст.\~194\~СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, наявність обов`язку відповідача по сплаті аліментів свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16 і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток. Обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем у розрахунку від 11.09.2024. Таким чином, виходячи з розрахунку пені та з урахуванням обмеження, встановленого частиною 1 ст.196 СК України, з відповідача на користь позивача у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів підлягає стягненню пеня у розмірі 43720,67 грн. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.\~133\~та ч. 1, 3 ст.\~137\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Матеріалами справи підтверджено, що позивачкою понесено судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн., а тому такі підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору під час подання позову, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved