Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути заборгованість за кредитним договором №500760022 в загальній сумі 313108,07 грн. В обґрунтування позову зазначає, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Угоду про надання особистого кредиту №500760022 від 31.03.2023 року. Відповідно до умов договору позивач (за договором- кредитор) зобов`язується надати відповідачеві (за договором-позичальникові) кредит. Відповідно до умов договору, відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені У порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 28.07.2023 року має прострочену заборгованість 313108,07 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. У вказаній справі ухвалою від 20.06.2024 року відкрито провадження та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Представником позивача адвокатом Тимохіною Л.С. подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначила що відповідачем позов визнається у повному обсязі. У звязку із значною сумою позову, а також скрутним матеріальним становищем відповідача , наявністю на її утриманні двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] прохала про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом\~\~встановлено, що між АТ "Альфа-Банк" та [PERSON] \~було укладено кредитний договір від 31.03.2023 року за №500760022. Відповідно до умов договору банк надає кредитні кошти., а відповідач зобов`язується їх повернути, зі сплатою відсотків, а також комісії. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 28.07.2023 року має прострочену заборгованість 313108,7 грн., з яких 308\~160, 65 грн. заборгованість по тілу, 4\~006, 81 грн. заборгованість по відсотках, 940,61 грн. заборгованість по комісії. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення АТ "Сенс Банк" до суду за захистом своїх прав. Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з боржника суми заборгованості за наданим кредитом в сумі 313108,07грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України,\~за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Представником відповідача по справі було подано клопотання про розстрочку виконання рішення суду на дванадцять місяців у зв`язку з скрутним матеріальним становищем та наявністю на утриманні двох неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~Суд, вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду та розстрочити виконання рішення суду на дванадцять місяців. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved