Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

14.10.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач просить розірвати укладений між ним та відповідачкою шлюб, зареєстрований 08 грудня 2018 року Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] та складено актовий запис № 454. В обґрунтування позову зазначено, що підставою для розірвання шлюбу стали відсутність спільних інтересів з дружиною, наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, позивач більше року не веде спільного господарства з відповідачкою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.10.2024 позовну заяву провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити позовну заяву. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, щодо розгляду справи повідомлялася належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, судові повістки, копія позову та долучених до нього документів направлялися відповідачу за місцем її реєстрації. Відповідачем у встановлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 08 грудня 2018 року Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про що видано свідоцтво серії [NUMBER] та складено актовий запис № 454. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на час розгляду справи відсутні. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження є неможливим. Відповідно до вимог ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу вважатиметься примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, мешкають окремо, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечитиме інтересам сторін, відтак наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~стягуються з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved