Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON] та Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, і з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати недійсним заповіт, посвідчений 21 березня 2022 року секретарем виконкому Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Мудрицькою Т. А., зареєстрований в реєстрі за № 21, яким [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] . На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що [INFO] помер її та відповідачки батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яку вона прийняла, звернувшись з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Проте вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки є заповіт батька, яким він все своє майно заповів її сестрі [PERSON] . Позивачка вказує, що при посвідченні заповіту не була дотримана форма правочину, а саме написання рукописного тексту: "З моїх слів записано вірно мною прочитано", зроблено не батьком (спадкодавцем), що тягне за собою визнання недійсності заповіту. Крім того, як встановлено висновком експерта за результатами посмертної почеркознавчої експертизи, підпис у заповіті також не належить батькові, що також тягне за собою визнання заповіту недійсним. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка позов не визнала, пояснила, що батько жив в с. Солобківці Хмельницького району Хмельницької області, а вона в смт. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Через похилий вік та стан здоров`я батько потребував постійного догляду, не міг самостійно забезпечити свій побут, а тому вона приїжджала і допомагала йому, а в кінці грудня 2021 року забрала його до себе, де [INFO] батько помер. На той час її сестра [PERSON] , яка проживає в Чернівцях, батькові не допомагала. Крім того у батька був конфлікт з чоловіком [PERSON] . Тому батько склав заповіт, яким усе своє майно заповів їй ( [PERSON] ). Даний заповіт батько підписував в присутності секретаря Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, яка приїхала до неї додому, де і посвідчувала заповіт. Як складався заповіт вона не може повідомити, так як не була присутня, коли батько підписував заповіт та робив відповідне розпорядження на її користь. Представник Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, який у встановленому порядку був оповіщений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Павлик Н. П. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.\~1 ст.\~4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч.\~1 ст.\~5 ЦПК України визначено, що суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.\~15,\~16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] помер [INFO] в смт. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. 21 березня 2022 року о 14 годині 58 хвилин секретарем виконкому Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Мудрицькою Т. А. посвідчено заповіт [PERSON] , який зареєстровано в реєстрі за № 21, згідно якого [PERSON] зробив розпорядження на випадок своєї смерті: заповів все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він матиме право за законом, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями, своїй дочці [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована і проживає в [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія [NUMBER] , виданого 30 травня 2022 року Виконавчим комітетом Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (а.с. 93); копією заповіту (а.с. 96); даними спадкової справи №40/2022, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 93-97). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статей 1233, 1234 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Загальні вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтями 1247, 1248 ЦК України, відповідно до яких заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Згідно із частиною четвертою статті 207 ЦК України якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Згідно із ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. На заповіт як односторонній правочин поширюються загальні правила ЦК України щодо недійсності правочинів. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складенні особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо). Позивач підставою для визнання заповіту недійсним зазначає, що рукописний текст у вказаному заповіті, а саме: "З моїх слів записано вірно мною прочитано" та підпис у заповіті не належить заповідачу - [PERSON] . В судовому засіданні була допитана як свідок [PERSON] , яка посвідчувала оскаржуваний заповіт як секретар виконкому Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, і яка показала, що дочка [PERSON] - [PERSON] зателефонувала до неї і попросила посвідчити заповіт батька, при цьому повідомила анкетні дані, щоб вона ( [PERSON] ) надрукувала заповіт. 21 березня 2022 року вона з [PERSON] приїхала в смт. Дунаївці за місцем проживання останньої. В кімнаті були вона і [PERSON] , який повідомив, що не може ходити. Текст "З моїх слів записано вірно мною прочитано" робив не заповідач, а [PERSON] , а [PERSON] тільки розписався. Ухвалою суду від 22.04.2024 по даній справі було призначено посмертну судово-почеркознавчу експертизу. Висновком експерта № СЕ-19/123-24/6333-ПЧ від 13.08.2024 за результатами вказаного експертного дослідження стверджується, що рукописний текст "З моїх слів записано вірно мною прочитано" та підпис у заповіті, посвідченому 21 березня 2022 року секретарем виконкому Солобковецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за № 21, яким [PERSON] розпорядився на випадок своєї смерті, виконані не [PERSON] , а іншою особою (а.с. 184-190). При цьому посадовою особою, яка посвідчувала заповіт, не засвідчено, що вказаний напис та підпис тексту заповіту виконано іншою особою із зазначенням причин, з яких він не міг бути підписаний особою, яка його вчиняла - [PERSON] . Крім того, стаття 1251 ЦК України передбачає, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Права, обов`язки та повноваження секретаря сільської ради, який є посадовою особою органу місцевого самоврядування, визначені статтею 50 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Відповідно до пункту 1.1. Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України \~від 11 листопада 2011 року № 3306/5 (далі Порядок), та положень частини першої статті 37 Закону України Про нотаріат у сільських населених пунктах на уповноважених на це посадових осіб органу місцевого самоврядування покладено повноваження вчинення такої нотаріальної дії як посвідчення заповітів (крім секретних). Відповідно до пункту 7 Порядку заповіти і довіреності підписуються заповідачем або довірителем у присутності посадової, службової особи. У разі коли фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати заповіт чи довіреність, за її дорученням в її присутності та в присутності посадової, службової особи такий документ може підписати інша фізична особа. Про причини, з яких особа, від імені якої посвідчується заповіт чи довіреність, не підписала документ, зазначається у посвідчувальному написі. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не може бути присутньою під час підписання заповіту, а також підписувати його за заповідача. Посадова, службова особа не може підписувати заповіти і довіреності за заповідача або за особу, що видає довіреність. Посадова, службова особа встановлює особу, від імені якої посвідчується заповіт чи довіреність, а також особу, яка бере участь у вчиненні правочину від її імені. В той же час, як встановлено судом, оспорюваний заповіт був складений з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема складений з порушенням вимог щодо його посвідчення, що не може свідчити про вільне волевиявлення заповідача. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., а також судові витрати, пов`язані із проведенням почеркознавчої експертизи, в сумі 5452,44 грн. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 15, 16, 203, 207, 215, 225, 1216, 1233, 1234, 1247, 1248, 1257 ЦК України,

Outcome: approved