Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини; заінтересована особа Золотоніська міська рада Черкаської області \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Свої вимоги\~заявник мотивує\~тим,\~що [INFO] [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , земельної ділянки кадастровий номер 7110400000:03:0100037, площею 0.0402 га для будівнсицтва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою, а також земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площе. 3.0099 га, кадастровий номер 7120682600:03:001:1216, що розташована за межами населеного пункту с. Великий Хутір Золотоніського району Черкаської області. Спадкоємці за законом, за заповітом та такі, що мають право на обов`язкову частку в спадковому майні на майно померлої відсутні. Спадщину прийняла [PERSON] , так як з 2017 року проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини, за власні кошти здійснила поховання [PERSON] . Проте при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] на спадкове майно, у зв`язку з тим, що заявницею не надано документів, які б підтверджували факт родинних чи інших відносин спадкоємця із спадкодавцем. За таких обставин [PERSON] змушена була звернутись до суду. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.08.2024 року відкрито провадження по даній справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами окремого провадження, призначено дату судове засідання з розгляду справи. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник заявника, якого підтримала заявниця на задоволенні вимог наполягали з підстав, які вказані у письмовому варіанті заяви, вказуючи, що їх доводи стверджуються як матеріалами справи, так і показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи Золотоніської міської ради до суду не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути без участі представника міської ради, позовні вимоги визнає. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заінтересованої особи. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до повного задоволення. \~ \~ \~ \~При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 73 років, місце смерті: Україна, Черкаська область, Золотоніський район, м. Золотоноша. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.,ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з п/п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Метою встановлення факту спільного проживання [PERSON] є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268\~ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Так заявник наполягає, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] вона проживала разом з нею та вела спільне господарство, починаючи із 2017 року. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що вона знає [PERSON] , бо працювали разом. Коли [PERSON] захворіла, то [PERSON] їй допомагала, вони жили разом у будинку [PERSON] по [ADDRESS] . Їй відомо, що у [PERSON] є далекі родичі, проте вони відмовились її доглядати, а [PERSON] проживала з [PERSON] та доглядала її коли та захворіла, починаючи із 2017 року, вони жили разом як сестри, вели спільне господарство. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що є сусідкою та проживає навпроти будинку [PERSON] , через дорогу. Знає заявницю, бо та проживала з [PERSON] ще із 2017 року, вони жили як дві сестри, їли разом, вели спільне господарство. Заявниця дуже добре опікувалась [PERSON] , коли та захворіла. Нікого з родичів свідок не бачила. Коли [PERSON] померла, [PERSON] її похоронила. Як вбачається з Довідки № 127 від 18.04.2024 року, виданою головою квартального комітету № 26 м. Золотоноша [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , починаючи із 2017 року і по 25.08.2023 року проживала з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет та допомагали один одному. [PERSON] здійснила поховання [PERSON] , яка померла [INFO] . За змістом частин першої-третьої статті 89\~ЦПК України, суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). Згідно із ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами статей 12 та 13 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Разом із тим при розгляді вказаної справи судом встановлено, що представник заінтересованої особи жодних заперечень по суті заяви до суду не направив, не бажав прийняти участі у справі, за таких обставин вказані доводи заявниці додатковому доказування не підлягають в силу норм ст. 82 ЦПК України. Таким чином суд вважає, що зазначені вище доводи заявника та її представника є доведеними, оскільки фактично представником заінтересованої сторони не оспорюються, а матеріали справи містять належні докази на їх підтвердження. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає до задоволення, зважаючи на те, що нею належним чином доведено факт спільного її проживання з [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років на час відкриття спадщини. Доказів зворотного матеріали справи не містять, а обґрунтованих сумнівів у дійсності вказаних обставин судом не встановлено.

Outcome: approved