Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка навчається. В обґрунтування позову зазначила, що з 06.05.2006 року по 04.08.2011 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2020 року з [PERSON] стягнуті аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.09.2020 року до досягнення донькою повноліття. [INFO] їх донька досягла повноліття, але продовжує навчання. [PERSON] є студенткою ІІ курсу факультету управління Університету митної справи та фінансів денної форми навчання. Наказ про зарахування на навчання від 12.08.2023 року №559кс. Наказ про переведення на другий курс від 15.07.2024 року №497кс. Навчання проводиться за кошти фізичних та юридичних осіб (контракт) без отримання стипендії. Термін навчання в Університеті за освітнім рівнем «Бакалавр» до 01.07.2027 року. В зв`язку з навчанням їх повнолітня донька потребує матеріальної допомоги з боку батька відповідача [PERSON] . Добровільно матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки в зв`язку з її навчанням відповідач [PERSON] не надає, тому вона змушена звертатись з цим позовом до суду. Вона самостійно повністю утримує доньку [PERSON] , сплачує всі матеріальні витрати за її навчання, що для неї є вкрай важко. Зазначає, що відповідач працює, має доходи і можливість надавати достойну матеріальну допомогу на навчання дочки, однак в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. На підставі зазначеного, просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дочкою навчання, а саме до 01.07.2027 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2024 року відкрито провадження у дані справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.12.2024 року до початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дочкою навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в заяві про зменшення позовних вимог просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в котрій позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дочкою навчання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі за наявними у справі письмовими доказами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 06.05.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2011 року (а.с.5, 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.09.2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1197, батьком дитини зазначено [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.6). Відповідно до судового наказу, виданого 13.10.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10.09.2020 року до досягнення донькою повноліття (а.с.8). З довідки №766 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 07.10.2024 року відділом формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради вбачається, що повнолітня донька [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно з довідкою №360 від 01.10.2024 року, виданої Факультетом управління Університету митної справи та фінансів, [PERSON] дійсно є студентом 2-го курсу факультету управління Університету митної справи та фінансів денної форми навчання. Наказ про зарахування на навчання від 12.08.2023 року №559кс. Наказ про переведення на другий курс від 15.07.2024 року №497кс. Навчання проводиться за кошти фізичних та юридичних осіб (контракт) без отримання стипендії. Термін навчання в Університеті за освітнім рівнем «Бакалавр» до 01.07.2027 року. (а.с.9). Згідно з ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для визначення розміру утримання дитини, а саме те, що відповідач по справі є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, донька [PERSON] навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно заробляти кошти на своє утримання, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків. Враховуючи той факт, що повнолітня донька, навчаючись на денному відділенні університету, не може в повній мірі забезпечити достатній рівень свого розвитку та життя, а батько не заперечує проти надання їй допомоги у визначеному позивачем розмірі, тим самим визнає позовні вимоги, суд вважає за можливе позов задовольнити повністю та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, в справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з [PERSON] слід стягнути на користь держави 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн, оскільки він позов визнав, а іншу частину судового збору в розмірі 50 відсотків, що становить 605,60 грн компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved