Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 28.01.2021 року між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви №40770659 на приєднання до Договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування. У Заяві-анкеті Позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів заборгованості за споживчим кредитом. [PERSON] отримав кредит у розмірі 13\~587, 79 грн, строк кредитування 36 місяців, пільговий період 12 місяців, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки 0, 00010%. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання по даному договору перед відповідачем. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування від 28.01.2021 року у розмірі 23\~778, 54 грн та судові витрати. Ухвалою суду від 08.11.2024 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.\~ В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - kv.dp.court.gov.ua. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.01.2021 року [PERSON] подано до АТ «КБ «ГЛОБУС» Заяву-анкету №40770659 на приєднання до Договору про надання комплексу банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС», чим акцептовано Публічну пропозицію АТ «КБ «Глобус». У Заяві-анкеті сторони погодили істотні умови щодо здійснення кредитування, зокрема щодо розміру кредиту у розмірі 13\~587, 79 грн, строку кредитування, який становить 36 місяці з 28.01.2021 року по 27.01.2024 року, пільговий період 12 місяців з 28.01.2021 року по 28.01.2022 року, комісія за управління кредитом 3,00%, розмір процентної ставки % річних 0.00001%, схема повернення кредиту- ануїтет, реальна процентна ставка 70,27% річних, загальна вартість кредиту 23\~778, 54 грн. Із наданої позивачем виписки за договором вбачається, що відповідач користувався коштами, однак, у встановленому договором порядку та строки, не погасив заборгованість, у результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 23\~778, 54 грн, яка складається: з простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 13\~587, 79 грн та простроченої заборгованості по процентам в розмірі 10\~190, 75 грн. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України врегульовано строк (термін) виконання зобов`язання, а саме частиною першою встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За змістом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якою передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Комерційний банк «Глобус» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та сплати процентів. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за Договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування від 28.01.2021 року, внаслідок чого кредитна заборгованість становить 23\~778, 54 грн, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем було надано суду докази понесення таких витрат у розмірі 6 000, 00 грн, а саме: копію Договору №010224 про надання юридичних послуг від 01.02.2024 року, укладеного між АТ «КБ «Глобус» та адвокатом Прохоренко В.П., копію акту №40770659 прийому-передачі послуг від 29.10.2024 року, за змістом якого сторони погодили, що сума витрат, за надання послуг по справі за позовом до [PERSON] становить 6 000, 00 грн, а також копія платіжної інструкції №16423 від 30.10.2024 року про перерахування АТ «КБ «Глобус» на користь [PERSON] 6 000,00 грн, як оплату за правничу допомогу по договору про надання юридичних послуг. Враховуючи наведене слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 6 000, 00 грн. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028, 00 грн.\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved