Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-капітал» звернулось в суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 17.11.2021року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачкою було укладено кредитний договір №3528540, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в розмірі 5000 грн. Строк позики до 17.12.2021 року. Середньоденний розмір процентів за користування позикою 1,99000 % . Відповідач зобов`язалась повернути кредит разом з нарахованими відсотками у визначений сторонами строк, проте своє зобов`язання не виконала. 02.11.2022 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №02-11/2022, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №3528540 від 17.11.2021. Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 28645,51 грн та судовий збір в розмірі 2422,40грн. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14.11.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги просить задовольнпити в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує ( а.с 79-80) Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Враховуючи зазначене вище та положення ч ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 17.11.2021 року між ТОВ "Маніфою" та [PERSON] , укладено кредитний договір № 3528540, відповідно до умов якого, відповідач отримала грошові кошти в сумі 5000 грн. строком на 30 днів до 17.12.2021 року зі сплатою процентів за користування кредитом. ( 35-41) Тип позики - короткострокова, мета отримання позики - придбання товарів робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю Базова процентна ставка за користування кредитом -1,99000% від суми позики за кожен день користування позикою. Проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно ( п.3.1.1. Договору) Розмір процентів за прострочену позику , фіксований - 1,01% від суми позики за кожен день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою ( п.2.5 Договору) Визначення терміну заборгованість наведена у п.1 Договору, відповідно до якого заборгованість - грошові кошти , що підлягають сплаті позичальником позикодавцю за Договором позики, включаючи суму позики, суму нарахованих , але не сплачених процентів за користування позикою та процентів за прострочену позику. Відповідно до п.8.3.5 відповідач підтвердила, що ознайомлена з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальність «Маніфою», які є невід`ємною частиною Договору позики. Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальність «Маніфою», затверджені рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Маніфою» ( протокол № 21 від 12.03.2021 року) в редакції чинній на момент укладення договору долучені до матеріалів справи ( а.с 21-27) Договір позики підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором v13603 ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачка також підписали графік платежів за договором про споживчий кредит від 17.11.2021 та паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого нарахування за користування позикою здійснені в межах строку позики ( а.с 43-45) 17.11.2024 року [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором j81402 паспорт позики ( а.с 30-33) Факт укладення договору підтверджується також довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Маніфою» відповідно до якої акцент договору позичальником [PERSON] відбувся електронним підписом одноразовим ідентифікатором v13603, 17.11.2021 року, номер телефону [NUMBER] ( а.с 54) Додатковою угодою №1 до договору позики № 3528540 від 17.11.2021 року укладеною між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] 23.12.2021 року сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 22 січня 2022 року ( а.с 46-47) Відповідно до умов додаткової угоди сторони визначили , що залишок заборгованості за сумою позики 5000 грн, середньоденний розмір процентів за користування позикою базовий - 1,99000% та погодили графік нарахування процентів за користування позикою в період дії додаткової угоди , протягом 30 днів ( а.с 48-49) Додаткова угода підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором g62305 Додатковою угодою №2 до договору позики № 3528540 від 17.11.2021 року укладеною між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] 28 січня 2022 року сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів до 27 лютого 2022 року ( а.с 50-51) Відповідно до умов додаткової угоди сторони визначили , що залишок заборгованості за сумою позики 5000 грн, середньоденний розмір процентів за користування позикою базовий - 1,99000% та погодили графік нарахування процентів за користування позикою та графік обов`язкових платежів за додатковою угодою № 2 в період дії додаткової угоди , протягом 30 днів ( а.с 52-53) Додаткова угода підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором h34540 Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики . станом на 02.11.2022 року , наданого позивачем вбачається, що відповідач періодично здійснювала погашення заборгованості з чого слідує, що договір є укладеним. а сума позики отриманою відповідачкою ( а. с55-56) Судом встановлено, що нарахування відсотків поза межами строку дії договору позики позивачем не здійснювалось. Станом на 02 .11.2024 заборгованість за кредитним договором становить 28645,51 грн., з яких: 5000,00 грн- заборгованість по тілу кредиту; 23645,51 грн - заборгованість за відсотками. 02.11.2022 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №02-11/2022, відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило ТОВ «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики №3528540 від 17.11.2021 ( а.с 58-66) Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-11/2022 від 02.11.2022 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за договором позики №3528540 від 17.11.2021, позичальником за яким є відповідач на загальну суму заборгованості 28645,51 грн ( а.с 64) 08.11.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до відповідача з досудовою вимогою, в якій вимагало погасити заборгованість у розмірі 28645,51 грн , однак відповідачем дана вимога не виконана. Відповідно до статті 509ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з статей626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639 ЦК України). Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного КодексівУкраїни може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня2021року у справі № 524/5556/19,від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною шостою статті 11Закону України«Про електроннукомерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до статті 12Закону України«Про електроннукомерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі статтею 523 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зістаттею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК Українивстановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно достатті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другійстатті 517 ЦК Українипередбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Як встановлено сулом , відповідач умови договору позики №3528540 від 17.11.2021 своєчасно і в повному обсязі не виконувала, через що виникла заборгованість за тілом кредиту у сумі 5000,00 грн за тілом кредиту та за відсотками 23645,51 грн. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач отримала в кредит у розмірі 5 000 грн. Сторони в договорі про надання кредиту погодили розмір відсотків та порядок їх нарахування, свого розрахунку заборгованості відповідач суду не надала, а тому з відповідача підлягають стягненню заборгованість за кредитним договором №3528540 від 17.11.2021 у сумі 28645,51 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов було задоволено, з відповідача на користь позивач підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved