Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Позивач 30 жовтня 2024 року звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на час навчання доньки на її користь на утримання повнолітньої [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, термін закінчення навчання 30 червня 2025 року, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 років. Позов мотивований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2006 року, який було розірвано 26 листопада 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.10.20210 Серія [NUMBER] . Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Повнолітня донька навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Верхньодніпровському фаховому коледжі Дніпровського державного аграрно-економічного університету» на 2 курсі денної форми здобуття освіти за спеціальністю «Підприємство та торгівля» на бюджетній основі, термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2025 року. У зв`язку з навчанням доньки позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 13.11.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що відповідач заперечує щодо задоволення позову, оскільки не надано доказів потребування матеріальної допомоги та можливості її надання батьком. Звертає увагу на його матеріальне положення, оскільки на його утриманні перебуває син [PERSON] , [INFO] та він сплачує аліментів за рішенням суду, а також непрацездатні батьки. Мати [PERSON] має хвороби та батько отримує лише соціальну допомогу, у них він є одним сином, який їм допомагає. В той же час донька [PERSON] навчається дистанційно, отримує стипендію, заробляє кошти як майстер манікюру у себе на дому, її мати працює, має чоловіка який також працює та інших утриманців у неї немає. 20.11.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача звертає увагу суду, що скрутне становище відповідача спростовується наданою довідкою про його доходи. На підтвердження допомоги батькам в розмірі 3000 грн доказів не надав, крім того батько займається виготовленням меблів та отримує соціальну допомогу, в той же час мати відповідача має іншу родину. Звертає увагу, що дистанційне навчання потребує додаткових коштів на придбання комп`ютера, принтера, поповнення Інтернету та інше. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що навчається дистанційно щодня з 09.00 до 14.00. Додала, що має інструменти та робить манікюр лише собі, щоб це було дешевше, це не є видом заробітку. Представник Позивача [PERSON] в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Додала, що дистанційне навчання потребує додаткових коштів. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні повідомив, що з позовними вимогами не згоден, донька навчається на бюджетній основі, дистанційно та отримує стипендію, Відповідач повідомив, що Позивач в заяві вказала, що самотня, але вона заміжня та обоє працюють. Відповідач також повідомив, що на його утриманні знаходиться малолітній син та батько пенсіонер, якому необхідна допомога. Додав, що донька займається наданням послуг з манікюру, тому може себе утримувати самостійно. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2006 року, який було розірвано 26 листопада 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.10.20210 Серія [NUMBER] (а.с.9). Від спільного проживання сторони мають дитину [PERSON] [INFO] (а.с. 7). На теперішній час [PERSON] є повнолітня, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, навчається в Відокремленому структурному підрозділі «Верхньодніпровському фаховому коледжі Дніпровського державного аграрно-економічного університету» на 2 курсі денної форми здобуття освіти за спеціальністю «Підприємство та торгівля» на бюджетній основі, термін навчання з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2025 року. Позивач у зв`язку з навчанням доньки потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Згідно з довідкою про доходи від 11 листопада 2024 року, виданою ВСП «Верхньодніпровським фаховим коледжем ДДАЕУ», загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 вересня 2023 року по 31 жовтня 2024 року становить 21 334.79. Позивачка [PERSON] за інформацією з довідки про доходи № 216 від 26.09.2024 р. отримала за період з березня по серпень 2024 року 65925,33 грн. [PERSON] відповідно до довідки про доходи працює в АТ Укрзалізниця, виробничий підрозділ Дніпровське моторвагонне депо «Філії «Приморська пасажирська компанія» та з листопада 2023 по жовтень 2024 року йому нарахована заробітна плата в розмірі 402 548,27 грн. Зі свідоцтва про народження вбачається, що батьком [PERSON] , [INFO] записаний [PERSON] . Судовим наказом № 204/15006/23 з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі частини заробітку. Виписка з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] підтверджує її хворобливий стан. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надало інформацію, що [PERSON] через відсутність страхового стажу не перебуває на обліку як пенсіонер та отримує соціальну допомогу в розмірі 2361,00 грн. За частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо мають таку можливість. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, що продовжує навчання, та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, а також наявність на його утриманні неповнолітнього сина [PERSON] та стягнення з останнього аліментів в розмірі частини заробітку, непрацездатних батьків, доходжу до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї повнолітньої дитини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років, а тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на користь позивача з дня подання позову, тобто з 30 жовтня 2024 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. [PERSON] згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial