Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Іванова О.І. звернулася до суду із позовом до відповідача в якому прохає встановити факт належності правовстановлюючого документу, визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вказала, що [INFO] померла рідна бабуся позивача [PERSON] , [INFO] , яка до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки за кадастровим номером 5324084600:00:004:2570 площею 4,6938 гa, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Також вказує, що земельна ділянка належить спадкодавцеві [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №204935, який виданий на підставі розпорядження Полтавської райдержадміністрації від 21.05.2003 року №303. Даний державний акт на право власності на земельну ділянку в свою чергу містить помилку у написанні прізвища спадкодавця. Спадкодавець не встигла отримати особисто оригінал державного акту. У зв?язку із поступовим погіршенням стану здоров?я [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Полтавською районною державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини після померлої [PERSON] та відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Позивач вважає, що її права та законні інтереси порушено, і окрім судового порядку отримати у власність спадкове майно відсутня будь-яка можливість. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 01.04.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. 17.09.2024 року у підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Іванова О.І. уточнила заявлені позовні вимоги та прохала визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 5324084600:00:004:2570 площею 4,6938 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] , який успадкував після померлої [PERSON] , проте за життя не встиг отримати свідоцтво про спадкування земельної ділянки. Ухвалою суду від 07.11.2024 року підготовче засідання по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Від представника позивача адвокат Іванової О.І. до суду надійшла заява, в якій прохав розгляд справи проводити без її участі та участі позивача, позов підтримала та прохала задовольнити (а.с. 148). Представник відповідача Новоселівської сільської\~ради Полтавського\~району Полтавської\~області направив до суду заяву про проведення судових засідань без його участі, проти задоволення позову не заперечував (а.с. 128). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане повторно 03.06.2005 року (а.с. 45). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано повторно 28.01.2022 року вказано, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 32). Таким чином, позивач [PERSON] є рідною онукою [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] (а.с. 41). [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки за кадастровим номером 5324084600:00:004:2570 площею 4,6938 ra, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 47). Згідно довідки Полтавської районної державної нотаріальної контори №02-14/2480 від 16.09.2016 року, спадкова справ на майно померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась. Відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини після померлої [PERSON] та відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що знаходиться на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось. А також вказано, що для вирішення питання по суті рекомендовано звернутись до суду(а.с. 33). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №204935, який виданий на підставі розпорядження Полтавської райдержадміністрації від 21.05.2003 року №303, земельна ділянка за кадастровим номером 5324084600:00:004:2570 площею 4,6938 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, належить « [PERSON] » (а.с. 37-38). Даний державний акт на право власності на земельну ділянку в свою чергу містить помилку у написанні прізвища спадкодавця. З довідки №02-33/567 від 15.09.2014 року, виданої Рунівщинською сільською радою Полтавського району Полтавської області вбачається, що згідно списку громадян-членів ПП «Зоря» на території Рунівщинської сільської ради, які мають право на отримання земельної частки (паю), за померлою гр. [PERSON] числиться за №257 земельна частка (пай) площею 4,69 га (а.с. 36). Так, дана довідка свідчить, що орган місцевого самоврядування постійно складав документи на ім?я [PERSON] з вчиненням помилки у прізвищі та вказував [PERSON] . Згідно викопіювання Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області №02-46/408 від 15.09.2014 року, вказано, що земельна частка (пай) площею 4,69 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва числиться за померлою « [PERSON] » (а.с. 39). Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 06.02.2024 року, власником земельної ділянки за кадастровим номером 5324084600:00:004:2570 площею 4,6938 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області є [PERSON] (а.с. 25-26). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.09.2023 року, земельна ділянка за кадастровим номером 5324084600:00:004:2570 площею 4,6938 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рунівщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області на підставі державного акту від 20.04.2024 ПЛ204935, виданий на підставі Рішення органу виконавчої влади Полтавської районної державної адміністрації 21.05.2024 №303 належить на праві власності [PERSON] (а.с.28-29). У відповідності до довідки Новоселівської\~сільської ради\~Полтавського району\~Полтавської області №02.7.1-29/1237 від 27.09.2024 року, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємець [PERSON] приступив до управління спадковим майном в шестимісячний термін з дня смерті матері [PERSON] та проживав на території Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області до 2005 року без реєстрації (а.с. 124). Довіреність [PERSON] , яка посвідчена Рунівщинської сільською радою Полтавського району Полтавської області від 05.06.2003 року, на отримання продукції за пай [PERSON] , свідчить про проживання [PERSON] у с. Рунівщина Полтавського району Полтавської області разом з його матір`ю (а.с.34-35) . У карточкі прописки [PERSON] , вказано місце звідки і коли прибув [PERSON] Полтавська область, Полтавський район, с. Рунівщина, [INFO] , тобто після смерті [PERSON] , її син [PERSON] приступив до управління спадковим майном та проживав там більше двох років починаючи з 2003 року (а.с. 136-137). Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після померлої матері [PERSON] , але не оформив документи на неї. Квартира за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.07.1994 року, виданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради народних депутатів Харківської області, та зареєстрована за адресою даної квартири (а.с. 125-зворот -126). [PERSON] отримував кореспонденцію на адресу: [ADDRESS] , про що свідчить копія відповіді Пенсійного фонду України (а.с. 133-зворот). Позивач [PERSON] та її батько [PERSON] проживали весь час разом за однією адресою до дня його смерті, про що свідчить також лікарське свідоцтво про смерть №102/116 від 28.03.2012 р. У відповідності до якого вказано місце смерті - [ADDRESS] (а.с. 43-44). Вказане лікарське свідоцтво про отримала донька [PERSON] , про що свідчить її підписта ініціали у графі відомостей про отримувача. Згідно акту про встановлення факту проживання, складеного 24.09.2024 року у м.Лохова, сусідами - свідками [PERSON] та [PERSON] засвідчено, що [PERSON] дійсно проживав з 2005 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з донькою [PERSON] , яка доглядала за хворим батьком, також його поховання здійснювалось [PERSON] , свідки були особисто присутні на похованні (а.с. 129-зворот). Як вбачається із заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С., зареєстрованої в реєстрі за реєстром за № 2703 від 21.10.2024 року, засвідчила факт проживання померлого [INFO] [PERSON] разом з донькою [PERSON] ( [INFO] ) до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2005 року до дня його смерті [INFO] , та у зв`язку з його хворобою, за ним доглядала і піклувалася донька [PERSON] до дня його смерті. [PERSON] помер за адресою: [ADDRESS] , за якою і відбувалася церемонія прощання з померлим, організована його донькою [PERSON] (а.с. 137 зворот). Згідно заяви [PERSON] , яка посвідчена приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С., зареєстрована в реєстрі за №2466 від 19.09.2024 року, остання засвідчила факт проживання померлого [INFO] [PERSON] разом з донькою [PERSON] ( [INFO] ) до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 138). Враховуючи вищевказане, батько [PERSON] до дня його смерті проживав за однією адресою разом із його донькою, внаслідок чого [PERSON] прийняла спадщину після померлого батька. Вирішуючи вимогу про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд виходить з того, що відповідно до роз`яснень, викладених у п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно позивачу для прийняття спадщини. Згідно\~ст.315 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дані факти для заявника мають юридичне значення та встановити їх іншим шляхом, а ніж судовим не можливо. Беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані позивачем докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що « [PERSON] » та « [PERSON] » є одна і та ж особа. Суд вважає доведеним факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №204935, виданий Полтавською райдержадміністрацією 20.04.2004 р. на підставі розпорядження Полтавської райдержадміністрації №303 від 21.05.2003 р., виданий на ім`я [PERSON] , належить спадкодавцю [PERSON] . Окрім того, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону, або незаконність набуття не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя , хто його пережив та батьки. Згідно з ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання за позивачем права власності на спадкову земельні ділянки не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Оскільки позивач являється спадкоємцем за законом після померлого, відповідно за нею можливо визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved