Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Комунальне підприємство «Уманське ремонтно-експлуатаційне управління № 3» (далі КП «Уманське РЕУ № 3») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та надання послуги з управління багатоквартирним будинком, в якому просило суд: стягнути з [PERSON] на користь КП «Уманське РЕУ № 3» заборгованість за надання послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , у сумі 1431 грн 41 коп.; стягнути з [PERSON] на користь КП «Уманське РЕУ № 3» заборгованість за надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , у сумі 8865 грн 12 коп.; стягнути з [PERSON] на користь КП «Уманське РЕУ № 3» судовий збір у сумі 2684 грн 00 коп. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 49,10 кв.м. Зазначений будинок знаходиться на балансовому обліку позивача. [PERSON] у період, за який стягується заборгованість, із січня 2021 року по серпень 2021 року включно, була споживачем послуг з управління будинку та прибудинкової території, оскільки отримувала або мала можливість отримувати житлово-комунальні послуги за вищевказаною адресою. Договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій між сторонами до 01.09.2021 не був укладений. Згідно витягу із особового рахунку № [NUMBER] , рахунок для оплати відкритий на ім`я [PERSON] , яка померла. Однак до позивача власник квартири про переоформлення особового рахунку із померлої на іншу особу не зверталася. У відповідності до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 № 369, КП «Уманське РЕУ № 3» у період часу січень-серпень 2021 року було виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території державного житлового фонду. За період часу до 01.09.2021 між позивачем з одного боку та співвласниками будинку [ADDRESS] з іншого боку, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладений не був, а тому у вищевказаному періоді часу позивач мав статус виконавця житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду, а не управителя. Рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.03.2018 р. за № 86, затверджений Перелік послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, а також встановлені тарифи на послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій, у тому числі і по будинку, власником квартири у якому є боржник. 17.08.2021 між КП «Уманське РЕУ № 3» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , було укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Отже, відносно будинку по [ADDRESS] , позивач у періоді часу з 01.09.2021 до часу направлення позову до суду був управителем. Споживач послуг добровільно заборгованість не сплатила, не вжила заходів направлених на погашення заборгованості перед КП «Уманське РЕУ № 3», що спричиняє підприємству збитки. Станом на 01.08.2023 заборгованість за надані послуги за період часу із 01.01.2021 до 01.09.2021, тобто за 8 місяців, за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , складає 1431,41 грн. Станом на 01.09.2023 заборгованість за надані послуги за період часу із 01.09.2021 до 01.09.2023, тобто за 23 місяців, за надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] , складає 8865,12 грн. Таким чином, загальна сума боргу станом на 01.09.2023 за період січень 2021 року липень 2023 року складає 10296,53 грн. Боржник добровільно не вживає заходів, направлених на повне погашення заборгованості перед КП «Уманського РЕУ № 3», що спричиняє підприємству збитки, не дає змоги забезпечувати технічне обслуговування будинків, умисно тим самим утруднюючи роботу підприємства. Відповідачем [PERSON] 21.05.2024 в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити Уманському ремонтно-експлуатаційному управлінні № 3 в позові до [PERSON] про стягнення заборгованості та зробити перерахунок заборгованості та роз`яснити на яких підставах відбувається нарахування сплати за послуги, які не надаються. З моменту вступу у спадщину, а саме оформлення права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , вона не проживає в місті Умань жодного дня. В квартирі ніхто не проживає всі ці роки, після смерті її матері, минулої власниці квартири, вона абсолютно пуста. Це можуть підтвердити абсолютно всі сусіди та показники лічильників на інші комунальні послуги. Тому, хоче зазначити, що жодна людина не користується послугами, які надає Уманське «РЕУ № 3», тому що фактично квартира зачинена і нею ніхто не користується. І на основі ст. 20 ч. 1 п. 6 ЗУ про житлово-комунальні послуги вона має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача. Також з цим питанням, вона раніше зверталась до позивача. Враховуючи місце роботи та воєнний стан в країні, вона не може приїхати особисто для вирішення цієї незрозумілої ситуації, тому сподівається на справедливе рішення та допомогу суду. За весь час позивач не надав жодної інформації особисто їй про тарифи, залучених безпосередньо або з дозволу власників на конкурсних засадах фізичних чи інших юридичних осіб для надання послуг, як це передбачено типовими договорами. Не представлені жодні акти звірки взаємних розрахунків або доказів направлення на вказану адресу, чи її мобільний номер телефону індивідуальних рахунків чи квитанцій. Також позивач достовірно не підтверджує факт надання споживання послуг особисто для її квартири. Після смерті її матері, ще деякий час вона автоматично сплачувала всі послуги, в тому числі послуги Уманського «РЕУ № 3», але приблизно через 2 роки сталась аварійна ситуація, і робітники позивача замість виправлення та усунення проблеми, просто взяли собі хабар, в розмірі 1500 гривень, та відрізали їй в квартирі труби опалення, цим залишивши пів квартири без опалення, вона ще мала можливість на відшкодування збитків після нанесеної шкоди її майну. Після цієї обурливої ситуації, яка нанесла шкоду квартирі та вимагання грошей, вона звернулась до бухгалтерії позивача задля вирішення цієї ситуації. Вони попросили написати їм заяву, щодо того, що в квартирі ніхто не проживає і зупинити нарахування щомісячної сплати. Ніякої заборгованості на той момент не було і вона вважала, що написана заява та домовленість мають якусь вагу, але позивач ініціював звернення до суду на стягнення заборгованості, про що вона дізналась тільки від виконавчої служби. Ніякого повідомлення чи досудової вимоги їй не надходило. Звернувшись до бухгалтерії позивача, вона отримала відповіді, що це взагалі якась помилка і вони не в курсі, що це відбувається. Сплативши заборгованість, відповідач була впевнена, що знову це не відбудеться. Але 17.05.2024 отримала повідомлення від Укрпошти щодо цієї справи та зареєструвавшись в електронному суді, побачили знову позов від КП «Уманське РЕУ № 3». Звернула увагу суду, що після оформлення права власності на квартиру Уманське РЕУ № 3 жодного разу не запропонувало їй укласти з нею договір чи ознайомити з його положеннями. Представник позивача КП «Уманське РЕУ № 3» у судове засідання не з`явився, 11.12.2024 подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Відповідач скористалася своїм правом та 21.05.2024 подала відзив на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон № 2189) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 Закону № 2189 до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Частина 1 статті 6 Закону № 2189-VIII встановлює, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п. 6 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 вищевказаного Закону № 2189 визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189 передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до положень ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Верховним Судом у постанові від 27.02.2019 у справі №334/2789/15-ц зазначено, що ні ЦК України, ні Законами України «Про житлово-комунальні послуги», ні Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, не передбачені випадки, коли недодержання письмової форми договору про надання комунальних послуг має наслідком його недійсність. Відсутність письмового договору про надання комунальних послуг не свідчить про відсутність певних договірних відносин і не звільняє відповідачів від оплати за фактично надані послуги. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам наведених актів законодавства. Крім того, аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 10.10.2012 у справі № 6-110цс12. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Положення частин першої, другої і третьої цієї статті застосовуються і до односторонніх правочинів. За змістом ст. ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 344701528. [PERSON] є споживачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до витягу із особового рахунку № [NUMBER] рахунок для оплати відкритий на ім`я [PERSON] , яка померла. До позивача власник квартири про переоформлення особового рахунку із померлої на іншу особу не зверталася. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 27.07.2006 за № 369 КП «Уманське РЕУ № 3» було виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій державного житлового фонду до 01.09.2021. Як вбачається із наданих документів, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між сторонами до 01.09.2021 не укладався. Відповідно до Рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 12.08.2021 № 372 між КП «»Уманське РЕУ № 3» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (в особі [PERSON] ) 17.08.2021 було укладено Договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за формою, затвердженою постановою КМУ від 05.09.2018 № 712. Вказаний договір набрав чинності з 01.09.2021. Як зазначено у позовній заяві та підтверджується наданими документами (актами), позивач належним чином виконував свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг щодо житлового будинку [ADDRESS] , в тому числі і щодо квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] . Доказів того, що споживач [PERSON] не отримувала наданих позивачем послуг, або отримувала їх неналежної якості, відповідачем не надано. При цьому, відповідної оплати за отримані послуги відповідач не здійснювала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 10296,53 грн, а саме: заборгованість за надання послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 1431,41 грн; заборгованість за надання послуги з управління багатоквартирним будинком у сумі 8865,12 грн. Суд не бере до уваги твердження відповідача, що нею було написано заяву про припинення нарахування щомісячної сплати у зв`язку з тим, що в квартирі ніхто не проживає, оскільки зазначене не підтверджується жодними доказами. Водночас відповідач у відзиві на позовну заяву особисто підтвердила часткову сплату всіх послуг, наданих позивачем, та погашення попередньої заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» чітко визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Пунктом 7 правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; проводити за власні кошти ремонт квартири. Частиною 2 ст. 68 Житлового кодексу України встановлено, що квартирна плата та плата за житлово-комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісячно. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок зібраних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним, що між сторонами у справі фактично виникли правовідношення щодо надання житлово-комунальних послуг з утримання будинку та прибудинкової території та щодо надання послуг з управління багатоквартирним будинком, відповідач є споживачем послуг та фактично отримує вказані послуги, але всупереч вимогам чинного законодавства від виконання зобов`язань з оплати наданих комунальних послуг в повному обсязі ухиляється, що є порушенням грошового зобов`язання та сприяє накопиченню боргу, а тому порушує права та законні інтереси позивача. З відмовою від отримання послуг до позивача не зверталася. Отже, з урахуванням встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір.

Outcome: approved