Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

У вересні 2024 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди з правом викупу №1144220122024 від 22.01.2022 року в розмірі 34\~528, 00 грн., та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 22.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» \~ та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу №1144220122024, у порядку, визначеному ЦК України та Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору, орендодавець надав відповідачу в строкове платне володіння та користування майно, а саме: пральну машину Wash/fr INDESIT IWSB51051UA, із наступним переходом права власності на зазначене майно до відповідача. Вартість майна при його викупі за 24 місяці складатиме 25\~896,00 грн., строк оренди - 24місяці, щомісячний платіж за договором - 1079грн. Сплата орендної плати здійснюється орендарем 22-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення Договору протягом усього строку оренди, днем внесення останнього платежу є 22.01.2024. Позивач вказував, що орендодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, надав у користування майно, натомість відповідач свої зобов`язання за укладеним договором не виконує, та не вносить орендні платежі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на дату подання позовної заяви становить 34\~528,00 грн., і складається із: заборгованості за простроченими орендними платежами - 25\~896,00 грн., заборгованості за пенею - 8\~632,00 грн. 03 липня 2023 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС») укладено договір факторингу №01.02-28/23, за умовами якого ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» передало ТОВ «СВЕА ФІНАНС», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за вказаним договором оренди, зокрема і до [PERSON] в сумі 34\~528, 00 грн. Позивач стверджує, що заборгованість у добровільному порядку відповідачем не погашена. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання за договором оренди від 22.01.2022, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 34\~528, 00 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2024, цивільну справу надіслано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Ухвалою Московського районного\~суду м.\~Харкова від 29.10.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подала. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» \~ та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу №1144220122024, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» зобов`язується передати відповідачу в строкове платне володіння та користування майно, а саме, пральну машину\~ Wash/fr\~INDESIT\~IWSB51051UA з наступним переходом права власності на зазначене майно відповідачу на умовах, передбачених правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього Договору, а відповідач зобов`язується прийняти майно у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, а також оплачувати Товариству орендну плату (а.с.6). Відповідно\~\~до\~\~п.п.2,3\~\~даного\~\~договору,\~\~вартість\~\~об`єкта\~\~оренди складає 25\~896,00 грн. Передача об`єкта оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування. Сплата орендної плати у розмірі 1079 грн. здійснюється відповідачем до 22-го числа (включно) кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 24 місяця, де днем внесення останнього платежу є 22.01.2024 року. Пунктом 3 договору встановлено, що передача об`єкта оренди орендодавцем та прийняття його орендарем у користування здійснюється протягом 10 робочих днів з дати укладення договору за Товарно-транспортною накладною, у тому числі за електронною або паперовою ТТН накладною оператора поштового зв`язку «Нова пошта», або іншим документом перевізника, що підтверджує факт передачі орендодавцем та отримання об`єкту оренди орендарем у користування. Відповідно до додаткової угоди № 1 до Договору оренди майна з правом викупу №1144220122024 від 22.01.2022, орендодавець зобов`язується у порядку та на умовах, визначених в цій Додатковій угоді, надати Орендареві послуги відносно об`єкту оренди в межах Сервісу, визначеного п. 2 цієї Додаткової угоди, а орендар зобов`язується оплатити такий сервіс. (а.с. 7). Як вбачається з експрес-накладної №20450507089363 «Нової Пошти», оформленої 22.01.2022, ТОВ «Будинок Комфорту» відправила пральну машину Wash/fr INDESIT IWSB51051UA, оголошеною вартістю 5525,99 грн. Одержувачем зазначено [PERSON] та адресу [ADDRESS] (а.с.16). Зігдно із розрахунком позивача, починаючи з 22.02.2022 р. за договором виникла прострочена заборгованість за орендними платежами у розмірі 25\~896,00 грн. та за пенею у розмірі 8632,00 грн.. Відповідач [PERSON] жодного разу не сплатила орендну плату за Догвором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором оренди № 1144220122024 від 22.01.2022 (а.с.39-44). 03.07.2023 року між ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ «СВЕА ФІНАНС», (надалі Позивач, Фактор) було укладено договір факторингу № 01.02-28/23, відповідно до умов якого ТОВ «Будинок комфорту» (клієнту) передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором. (а.с.27-32). Заборгованість [PERSON] у розмірі 34\~528,00 грн. була передана за реєстром боржників під номером 15371 (а.с. 37). Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені Законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Із положень ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» вбачається, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку,передбаченому статтею 12 цього Закону. За змістом ч. 11 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. В силу ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»). Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. 759 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Відповідно до частин 1 та 2 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно до частини 1 статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Позивачем доведено укладення ТОВ «Будинок Комфорту» з відповідачкою договору оренди майна з правом викупу 22.01.2022, за яким ТОВ «Будинок Комфорту» мав передати у оренду з правом викупу пральну машину Wash/fr INDESIT IWSB51051UA вартістю 25\~896,00 грн. За цим договором у ТОВ «Будинок Комфорту» був обов`язок передати орендареві вказаний предмет, а орендар мав прийняти та виплатити вартість предмету договору. Позивач надає копію експрес-накладної №20450507089363 «Нової Пошти», оформленої 22.01.2022, на підтвердження виконання обов`язку ТОВ «Будинок Комфорту» передати предмет оренди. Разом із цим вказана експрес-накладна не може свідчити про отримання орендарем [PERSON] вказаного предмету договору, оскільки на накладній відсутні жодні відмітки щодо отримання нею предмету договору пральної машини Wash/fr INDESIT IWSB51051UA, зокрема, дата видачі, підпис, тощо. В матеріалах справи відсутні будь-які інші дані з «Нової пошти» щодо відстеження цієї посилки. Таким чином, неможливо вважати, що орендар [PERSON] отримала предмет оренди, і, відповідно, у неї виник подальший обов`язок сплати орендної плати за це майно. За цих обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено усіх обставин, на які він посилається виникнення у відповідача боргових обов`язків перед ТОВ «Будинок Комфорту», у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст.144 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed