Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Представник позивача в інтересах позивача 15.05.2024 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя з зазначеним позовом, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальній сумі 117 840,84 гривень, яка складається з заборгованості: 1) за договором позики №5653966 у сумі 21 857,50 гривень, яка складається з такого: заборгованість за основною сумою боргу 7 000,00 гривень, заборгованість за користування процентами за користування позикою 14 857,50 гривень; 2) за кредитним договором №6462285 у сумі 24 983,34 гривні, яка складається з такого: заборгованість за основною сумою боргу 18 408,00 гривень, заборгованість за відсотками 6 575,34 гривень; 3) за кредитним договором №29494-05/2023 у сумі 35 000,00 гривень, яка складається з такого: заборгованість за основною сумою боргу 8 000,00 гривень, заборгованість за відсотками 27 000,00 гривень; 4) за договором позики №78816732 у сумі 36 000,00 гривень, яка складається з такого: заборгованість за основною сумою боргу 9 000,00 гривень, заборгованість за відсотками 27 000,00 гривень. 1.За змістом позовної заяви 30.05.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Договір позики N 5653966, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланим на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.9 Договору позики, реквізити та підписи сторін. Згідно з п.2.1 договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов?язані з виконанням цього Договору. Відповідно до п.2.5 договору позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті Товариства протягом 3 робочих днів з дати підписання договору. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч.2 ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію шодо своїх прав та обов`язків згідно з ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про захист персональних даних» (п.п. 8.3.3. п. 8 договору). Згідно з пп. 9.1 договір позики укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле. Відповідно до п.п.10.1.5, 10.1.6 договору відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) в розумінні ст.641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 18.10.2023 на підставі Договору факторингу №18-10/2023, укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивач набув прав вимоги до боржників ТОВ «МАНІФОЮ», що зазначені у відповідному реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку N2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Так, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21\~857,50 гривень, яка складається з основної суми боргу (тіло кредиту) 7 000,00 гривень, відсотків 14\~857,50 гривень. Позивач стверджує, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, що зумовило виникнення вказаної заборгованості. За змістом позовної заяви, з 18.10.2023 нарахування штрафних санкцій позивачем відповідачу не здійснювалось. 2.Крім того, 15.03.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №6462285, що підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п. 10 Кредитного договору, адреса та реквізити та підпис сторін зазначені у договорі. Відповідно до пп.2.1. п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» («Правила») (п.п. 9.8 Кредитного договору), які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно дотримуватися цих Правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов?язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 13.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу N13022024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п.1.1. Договору факторингу Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку N2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників від 13.02.2024 до Договору факторингу N13022024 від 13.02.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 24 983.34 гривень, з яких: ??18\~408,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; ?6 575.34 гривень. - сума заборгованості за відсотками. 3 моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.02.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 3.Також 19.05.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір N29494-05/2023, що підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п.п. 2.4. п.2 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту (перерахування коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 1.5. п. 1 Кредитного договору, невід?ємною частиною договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecreditzom.ua. Приймаючи умови Кредитного Договору, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінніст ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов?язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 03.07.2023 на підставі Договору факторингу N3072023, укладеного між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «CTAP ФАЙНЕНС ГРУП», Фактор стає Новим кредитором в зобов?язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов?язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку N2 до цього Договору. 27.10.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу N27102023, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЕАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п.1.1. Договору факторингу Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку N2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору. Відповідно до\~Реєстру боржників\~до Договору\~факторингу N27102023\~від 27.10.2023\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~права грошової\~вимоги до\~Відповідача в\~сумі 35\~000\~гривень,\~з яких: 8\~000,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; ??27\~000,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Позивач наголошує по тексту позовної заяви, що з моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 27.10.2023 нарахування жодних штрафних санкцій не здійснювалось. 4.За змістом позовної заяви, крім наведеного вище, зазначено, що 27.04.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір Позики N78816732, згідно з п.1 якого Позикодавець зобов?язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування набанківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов?язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики), а також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на сайті https://mvoredit.ua/ru/documents-license/ («Правила»), їх зміст, суть, об?єм зобов?язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. (п.п. 5.2. п. 5 Договору позики). Правила надання грошовх коштів у позику перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінніст ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права обов?язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Відповідно до п. 20 Договору позики, як зазначає представник позивача, цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 24 Договору позики, договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст. 6, 627 ЦК України. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу N14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається). Згідно з п.1.1. Договору факторингу Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку N1, що є невід?ємною частиною Договору. Згідно з п.1.2 Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку N2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Рестру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників N12 від 22.11.2023 до Договору факторингу N14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 36\~000,00 гривень, з яких: ??9\~000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; ??27\~000,00 гривень - сума заборгованості за відсотками. Крім того, новим кредитором з моменту набуття права вимоги нарахування штрафних санкцій не здійснювалось. На підставі наведеного, із посиланням на ст. 509, 512, 516, 525, 526, 530, 549, 599, 610-612, 625-626, 628, 633, 634, 638, 639, 641, 642, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, наголошуючи, що з моменту отримання (прийняття) позивачем прав вимоги до відповідача за вказаними кредитними договорами, відповідач заборгованість за кредитним договором в позасудовому порядку не сплатив (у вказаних сумах відповідно до наведених розрахунків), представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у визначений спосіб. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2024 справу передано до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 18.06.2024 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, визначено дату, час і місце проведення судового засідання, визначено строки та порядок подання заяви по суті справи, роз`яснено право на подання зустрічного позову. 20.08.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] адвоката Пузіна Д.М. надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого він просить у задоволенні позову відмовити, а також витребувати у позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригінали електронних доказів, копії яких долучені до матеріалів справи, а саме: 1) електронний варіант письмових доказів, а саме кредитні договори № 6462285, № 29499, договір позики № 5653966 та договір позики № 78816732 оформлені відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг; 2) оригінал договорів факторингу (без дати) укладений між первісним кредитором та ТОВ «Фінансовою компанією «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно з відзивом сторона відповідача заперечує укладення всіх чотирьої кредитних договорів, адже [PERSON] їх не підписував, що не спростовано стороною позивача, а відповідного електронного підпису не отримував, як і повідомлень про відступлення прав вимоги. В матеріалах справи також відсутні докази щодо реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційних системах первісних кредиторів як суб`єктів електронної комерції, отримання логіну та паролю, подання заявки на отримання кредитів, ознайомлення з усіма істотними умовами договорів. Відсутні й докази перерахування коштів в рахунок суми кредиту на виконання обов`язків первісних позичальників саме на платіжну картку, належну відповідачу. Відповідно, сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову. 05.09.2024 від представника позивача Миколаєнко В.М. надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких вона просить відзив на позовну заяву відповідача залишити без задоволення. За змістом додаткових пояснень щодо витребування доказів зазначено, що не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Також зазначено, що надання оригіналів договору позики №5653966 від 30.05.2023, кредитного договору №6462285 від 15.03.2024, кредитного договору №29494-05/2023 від 19.05.2023, договором позики № 78816732 від 27.04.2023 позивач повідомляє суд, що на даний час ведеться активна претензійно-позовна робота по стягненню кредитної заборгованості по вищевказаним Договорам факторингу, у зв`язку з чим надання позивачем до суду оригіналів вищевказаних документів є неможливим. Представниця позивача наголошує, що зазначені договори, невиконання зобов`язань за якими з боку відповідача, зумовило звернення до суду із цим позовом, підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором: договір №5653966 від 30.05.2023 v67110, №6462285 від 15.03.2023 С2560, №29494-05/2023 W0434, №78816732 від 27.04.2023 vn4SfkpEd3. Заперечень проти правил надання кредиту під час укладення та підписання договорів позичальник не висловив, був належним чином ознайомлений з умовами договорів. Окремо наголошено й на принципах, встановлених ст.6, 627 ЦК України, крім того, жоден з наведених договорів недійсним не визнаний. Із посиланням на ч.2 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», представниця позивача зазначає, що кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа, відповідно, електронний документ може існувати на різних носіях. Тому надані копії документів, на переконання сторони позивача, відповідають загальним положенням про докази. У поясненнях наголошено, що твердження сторони відповідача щодо відсутності доказів надання кредитів та їх отримання позичальником є помилковими та безпідставними, адже факт виконання договорів підтверджений власне правочинами, які не визнані недійсними. Крім того, стороною відповідача не надано контррозрахунків заборгованості. Позивач не є первісним кредитором, а, відповідно, й володільцем первинних розрахункових або бухгалтерських документів. За результатами надісланих запитів позивачем надано додаткові докази в обґрунтування позовних вимог. Окремо у поясненнях наголошено на суттєвих умовах кожного з договорів. Інші доводи пояснень, які фактично за своїм змістом та обґрунтуванням є відповіддю на відзив, аналогічні позовній заяві. Ухвалою суду від 16.10.2024 клопотання сторони відповідача про витребування доказів задоволено частково. В порядку витребування доказів зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надати до суду електронний варіант письмових доказів, а саме: 1) договір про надання споживчого кредита № 6462285 від 15.03.2023, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] ; 2) договір про надання фінансового кредиту №29499-05/2023 від 19.05.2024, укладений між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] ; 3) договір позики № 5653966 від 30.05.2023, укладений між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] ; 4) договір позики на умовах повернення позики в кінці строку позики № 78816732 від 27.04.2023, укладений між ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] . У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено. Судове засідання внаслідок необхідності витребування нових (додаткових) доказів та для повторного виклику учасників справи відкладено. Копія ухвали доставлена в електронний кабінет позивача 14.11.2024, а також представника позивача [PERSON] , що видно з обліково-статистичної картки до цивільної справи в програмі документообігу суду та матеріалів справи (довідка про доставку електронного документа). Ухвала суду не виконана стороною позивача, без повідомлення відповідних причин. Згідно з ч.7 ст.14 ЦПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Згідно з ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Суд враховує вище наведені нормативні положення, відповідно, вважає за доцільне оцінити всі наявні докази у їх сукупності та взаємозв`язку, тобто, здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. До вказаного висновку суд дійшов із врахуванням загальних положень про докази та доказування, а також, оскільки позивачем первісно копії вказаних доказів (кредитних договорів та договорів позики) надавались у якості додатків до позовної заяви, а також додатків до додаткових пояснень (заяви від 05.09.2024), тобто, мають бути досліджені та оцінені судом. Підстав для залишення позовної заяви без розгляду судом не встановлено. Представник позивача Миколаєнко В.М. в судове засідання не з`явилась, за змістом додаткових пояснень (заяви), поданих 05.09.2024 за допомогою системи «Електронний суд» у зв`язку із отриманням відзиву та заявленим клопотанням про витребування доказів, - просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, викликався до суду завчасно. До справи подано заяву представника відповідача адвоката Пузіна Д.М., за вх.№ від 26.11.2024 про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, крім того, сторона відповідача підтримує висловлені у відзиві заперечення проти заявлених позовних вимог. Інших заяв по суті спору не подано, інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних клопотань, зустрічної позовної заяви у даній справі не подано. Підстав для оголошення перерви та / або відкладення судового засідання відповідно до положень ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.1,8 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи із наявними письмовими доказами на підтвердження вимог позивача, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку із таким. 1.Судом встановлено, що відповідач 30.05.2023 між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено Договір позики N5653966, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланим на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить розділ 9 Договору позики, реквізити та підписи сторін. У розділі 9 наведено технологію та порядок укладення договору позики. Так, згідно з пп. 9.1 договір позики укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» шляхом попереднього розміщення позикодавцем в особистому кабінеті позичальника договору позики для вивчення та прийняття його умов позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора з метою підписання запропонованого позикодавцем договору у відповідне поле. Згідно з п.2.1 договору позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти, а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов?язані з виконанням цього Договору. Відповідно до п. 2.3.3. вказаного договору сума позики (загальний розмір) складає: 7 000,00 гривень. Згідно з п. 2.3.4. строк позики: загальний строк - до «13» серпня 2023 року (75 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених Розрахунком. Відповідно до п. 2.4.1. Акційна процентна ставка, фіксована: 2.49000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання Позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього Договору. За змістом п. 2.4.2. Базова процентна ставка, фіксована: 2 49000% на день - застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього договору. Відповідно до п. 2.4.3. Основна процентна ставка, фіксована: 3.00000% на день - застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього Договору. Відповідно до п. 2.5. Позика надається Позичальнику в день підписання Сторонами Договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок Позичальника за номером електронного платіжного засобу (банківської картки) [NUMBER] , зареєстрованого Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що в чіткій та зрозумілій формі отримав інформацію, передбачену ч.2 ст. 12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію шодо своїх прав та обов`язків згідно з ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про захист персональних даних» (п.п. 10.1.3 договору). Відповідно до п.п.10.1.5, 10.1.6 договору відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики. Графік нарахування процентів та загальний розрахунок наведені у відповідному додатку №1 до договору, дослідженому судом. Крім того, усі істотні умови договору, наведені у тексті договору, відображені й в паспорті позики, роздруківка якого долучена до позовної заяви, із електронним підписом одноразовим ідентифікатором від імені [PERSON] . Згідно з розрахунком, долученим до додаткових пояснень (заяви від 05.09.2024), 30.05.2023 на рахунок [PERSON] зараховано суму позики у розмірі 7\~000,00 гривень за допомогою платіжної системи IPAY, в період з дати зарахування по 13.08.2023 здійснено нарахування процентів за користування позикою, проте за якою процентною ставкою, у розрахунку не наведено. Суд звертає увагу, що лист від 17.05.2024, долучений до додаткових пояснень позивача на адресу ТОВ «Маніфою» свідчить про переказ коштів на іншу карту, ніж зазначено у договорі від 30.05.2023. Судом також встановлено, що 18.10.2023 на підставі Договору факторингу №18-10/2023, укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивач набув прав вимоги до боржників ТОВ «МАНІФОЮ», що зазначені у відповідному реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з п. 1.2 Договору факторингу, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку N2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Копія зазначеного акта від 18.10.2023 наявна у матеріалах справи. Графа щодо загальної суми заборгованості боржників не заповнена. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 18.10.2023 до вказаного договору, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 21\~857,50 гривень, яка складається з основної суми боргу (тіло кредиту) 7 000,00 гривень, відсотків 14\~857,50 гривень. Витяг сформований представником позивача 15.04.2024, номер боржника у витягу відповідно до змісту реєстру боржників не зазначений. Доказів повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги позивачем не надано. Суд окремо наголошує, що договір факторингу наданий до позовної заяви у неповному обсязі, тобто, його детальний зміст, виключний перелік прав та обов`язків сторін, відповідальності, до відома суду не доведено, а саме зміст положень 3.5 розділу 9 договору включно. Згідно з наявним розрахунком, доданим до позовної заяви, до договору від 30.05.2023, боржник [PERSON] , 18.10.2023 первісним кредитором нараховано відсотки у сумі 14\~857,50 гривень, без зазначення відсоткової ставки та періоду нарахування, заборгованість по тілу кредиту 7\~000,00 гривень. В подальшому позивачем не здійснювалось нарахування складових заборгованості. Відповідно, як вказано у розрахунку, залишок заборгованості становить 21\~857,50 гривень. Розрахунок засвідчений представником позивача, здійснений станом на 31.03.2024. За даними розрахунку станом на вказану дату заборгованість не погашена. 2. Судом також встановлено, що 15.03.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №6462285, що підписаний електронним підписом Позичальника, зазначеним представником позивача у додаткових поясненнях, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Позивач стверджує, що номер вказаний у п. 10 Кредитного договору, проте зазначений пункт у наявній копії відсутній. Відповідно до пп.2.1. п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1. п. 2 Кредитного договору (платіжна картка № [NUMBER] ). Відповідно до п. 1.3-1.4 вказаного договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 20 000,00 гривень, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком N1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов?язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Відповідно до п. 1.5.1. стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 29\~653,85% річних (п.1.7.1). Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» («Правила») (п.п. 9.8 Кредитного договору), які розміщені на веб-сайті. Приймаючи умови Кредитного Договору, відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов?язується неухильно дотримуватися цих Правил. До договору додано додаток №1 із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, реквізити для сплати. Додатко також підписаний електронним підписом. Крім того, судом досліджено паспорт кредиту, зміст якого відповідає умовам договору. Згідно з карткою обліку договору (розрахунку заборгованості) за підписом директора ТОВ «Авентус Україна» з 15.03.2023 основний борг становить 20\~000 гривень, за зниженою процентною ставкою 258,70% (на місяць або на рік не зазначено) нарахування здійснювалось в період з 15.02.2023 по 13.04.2023, з 15.04.2023 по 10.05.2023 398,00% (також не зазначено на місяць або на рік), з 11.05.2023 по 20.06.2023 366,32% (на місяць або на рік не зазначено). Заборгованість частково сплачена станом на 12.02.2024, а саме, за вказаний період у сумі 25\~946,84 гривень, всього нараховано процентів 7\~761,00 гривень - за зниженою ставкою та 23\~169,18 гривень - за стандартною. Залишок відсотків становить 6 575,34 (внаслідок додавання сплачених сум процентів та їх відліку від суми нарахованих процентів), що узгоджено із розрахунком заборгованості. Разом з цим, доказів перерахування суми кредиту на картковий рахунок позичальника матеріали справи не містять. Судом встановлено, що 13.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу N13022024, у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п.1.1. Договору факторингу Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з п.1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку N2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору. Копія зазначеного акта від 13.02.2024 наявна у матеріалах справи. Графа щодо загальної суми заборгованості боржників не заповнена. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 13.02.2024 до вказаного договору, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 24\~983,34 гривень, яка складається з основної суми боргу (тіло кредиту) 18\~408,00 гривень, відсотків 6\~575,34 гривень. Витяг сформований представником позивача 15.04.2024, номер боржника у витягу відповідно до змісту реєстру боржників не зазначений. Доказів повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги позивачем не надано. Суд окремо наголошує, що договір факторингу наданий до позовної заяви у неповному обсязі, тобто, його детальний зміст, виключний перелік прав та обов`язків сторін, відповідальності, до відома суду не доведено, а саме зміст положень п.2.2.6 (або з розділу 3) до п.10.4 договору включно. Згідно з наявним розрахунком, доданим до позовної заяви, до договору від 15.03.2023, боржник [PERSON] , 13.02.2024 первісним кредитором нараховано відсотки у сумі 6\~575,34 гривень, без зазначення відсоткової ставки та періоду нарахування, заборгованість по тілу кредиту 18\~408,00 гривень. В подальшому позивачем не здійснювалось нарахування складових заборгованості. Відповідно, як вказано у розрахунку, залишок заборгованості становить 24\~983,34 гривень. Розрахунок засвідчений представником позивача, здійснений станом на 31.03.2024. За даними розрахунку станом на вказану дату заборгованість не погашена. 3.Судом встановлено, що 19.05.2023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір N29494-05/2023, що підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7.1 та розділ 8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п. 1.1. п. 1 Кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 8\~000,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п.1.2. вказаного договору кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 19.05.2023. Наданий кредит Клієнт зобов?язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 12.05.2024. Право продовжити строк кредитування або виплати кредиту у клієнта відсутнє (п.1.3). За змістом п.1.4.1. вказаного договору процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору. Тип процентної ставки: фіксована. Кредит надається в безготівковий спосіб у національній валюті на рахунок клієнта за реквізитами платіжної картки (уключаючи їх використання) № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за вказаними реквізитами (п.1.6). Відповідно до п. 3.3. вказаного договору, вбачається, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня протягом строку кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Додаток №1 до договору, досліджений судом, містить графік платежів, за підписами сторін правочину. Умови кредитування також вичерпно наведені у паспорті споживчого кредиту, з електронними підписами сторін. Згідно з розрахунком заборгованості, долученим до додаткових пояснень позивача, кредит у сумі 8\~000,00 гривень наданий 19.05.2023, у розрахунку зазначено номер транзакції, відсоткова ставка, за якою здійснено нарахування процентів, у розрахунку відсутня. Розрахунок не засвідчений належним чином, відповідно, не є допустимим доказом. Крім того, з протокола створення та перевірки КЕП від 05.09.2024, долученого до заяви від 05.09.2024, суд не може дійти висновку про підписання електронним підписом представника ТОВ «Інвеструмгруп», правонаступництво якого не доведено належними та допустимим доказами, саме зазначеного розрахунку. Відповідно до засвідченої копії правочину, - 03.07.2023 на підставі Договору факторингу N3072023, укладеного між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «CTAP ФАЙНЕНС ГРУП», Фактор стає Новим кредитором в зобов?язаннях, що виникли із Основних договорів, та отримує права вимоги по зобов?язанням за Основними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті боргу за Основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по Основним договорам, які виникнуть в майбутньому, з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі відповідно до додатку N2 до цього Договору (п.1.2 договору). Відступлення права вимоги передбачено у п. 1.4 договору, відбувається у дату його укладення та акту приймання-передачі. Зазначений акт від 03.07.2023, із незаповненою графою про суму заборгованості, як і графою із зазначенням кількості відступлених прав вимоги, долучений до справи. Проте, Реєстр боржників, який має бути складений за формою у додатку №1 (п.2.1 договору), проте зазначений реєстр із даними про [PERSON] як боржника, право вимоги до якого відступлено відповідно до даного договору факторингу, у справі відсутній. Крім того, 27.10.2023 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу N27102023, у відповідності до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЕАПБ» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п.1.1. Договору факторингу Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно з п.1.2 Договору факторингу, Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку N2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Копія зазначеного акта від 27.10.2023 наявна у матеріалах справи. Графа щодо загальної суми заборгованості боржників не заповнена. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 27.10.2023 до вказаного договору, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 35\~000,00 гривень, яка складається з основної суми боргу (тіло кредиту) 8\~000,00 гривень, відсотків 27\~000,00 гривень. Витяг сформований представником позивача 15.04.2024, номер боржника у витягу відповідно до змісту реєстру боржників не зазначений. Доказів повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги позивачем не надано. Суд окремо наголошує, що договір факторингу наданий до позовної заяви у неповному обсязі, тобто, його детальний зміст, виключний перелік прав та обов`язків сторін, відповідальності, до відома суду не доведено, а саме зміст положень з п. 2.2.4(або з розділу 3) до п.9.4 договору включно. Згідно з наявним розрахунком, доданим до позовної заяви, до договору від 19.05.2023, боржник [PERSON] , 27.10.2023 ТОВ «CTAP ФАЙНЕНС ГРУП» нараховано відсотки у сумі 27\~000,00 гривень, без зазначення відсоткової ставки та періоду нарахування, заборгованість по тілу кредиту 8 000,00 гривень. В подальшому позивачем не здійснювалось нарахування складових заборгованості. Відповідно, як вказано у розрахунку, залишок заборгованості становить 35\~000,00 гривень. Розрахунок засвідчений представником позивача, здійснений станом на 31.03.2024. За даними розрахунку станом на вказану дату заборгованість не погашена. У справі відсутні докази на підтвердження реєстрації ТОВ «ФК «Інвеструм» як фінансової установи (відповідне свідоцтво), тобто, докази внесення фінансової установи до Державного реєстру фінансових установ. 4. Судом встановлено, що 27.04.2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір Позики N78816732, згідно з п.1 якого Позикодавець зобов?язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування набанківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов?язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики Відповідач підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». (п.п. 5.1-5.3 п. 5 Договору позики), а також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на сайті https://mvoredit.ua/ru/documents-license/ («Правила»), їх зміст, суть, об?єм зобов?язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Правила надання грошових коштів у позику перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Відповідно до п. 20 Договору позики, він укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 24 Договору позики, договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст. 6, 627 ЦК України. Сума позики, узгоджена сторонами, дорівнює 9 000,00 гривень, строк кредитування 30 днів, фіксована процентна ставка 2,5%, дата надання 27.04.2023. У договорі передбачені випадки та умови застосування зниженої процентної ставки 1% та за понадстрокове користування позикою 2,7%. У додатку №1 до договору позики наведений графік (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит). Разом з цим, перерахування кредитних коштів (факту надання кредиту у зазначені в договорі дату та спосіб) та / або використання грошових коштів позичальником стороною позивача не надано. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу N14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов?язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку N1, є невід?ємною частиною Договору. Згідно з п.1.2 Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку N2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору. Повідомлення боржників про відступлення права грошової вимоги згідно з п. 1.3 Договору факторингу є зобов`язанням ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», відповідні докази повідомлення до справи не долучені. Зміни до договору (п.1.3), а також загальної суми прав вимоги були предметом додаткової угоди №2 від 28.07.2021, №13 від 22.11.2023, графа із сумою не заповнена. За змістом акта прийому-передачі реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до вищевказаного договору, на виконання п.1.2, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №12 кількістю ________ (графа не заповнена), після чого від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Графа щодо загальної суми заборгованості боржників також не заповнена. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до вказаного договору, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 36\~000,00 гривень, яка складається з основної суми боргу (тіло кредиту) 9 000,00 гривень, відсотків 27\~000,00 гривень. Витяг сформований представником позивача 15.04.2024, номер боржника у витягу відповідно до змісту реєстру боржників не зазначений. Суд окремо наголошує, що договір факторингу наданий до позовної заяви у неповному обсязі, тобто, його детальний зміст, виключний перелік прав та обов`язків сторін, відповідальності, до відома суду не доведено, а саме зміст положень 1.4-2.1.8, а також 4.3-9.6 договору включно. Згідно з наявним розрахунком, доданим до позовної заяви, до договору від 27.04.2023, боржник [PERSON] , 22.11.2023 первісним кредитором нараховано відсотки у сумі 27\~000,00 гривень, без зазначення відсоткової ставки та періоду нарахування, заборгованість по тілу кредиту 9 000,00 гривень. В подальшому позивачем не здійснювалось нарахування складових заборгованості. Відповідно, як вказано у розрахунку, залишок заборгованості становить 36\~000,00 гривень. Розрахунок засвідчений представником позивача, здійснений станом на 31.03.2024. За даними розрахунку станом на вказану дату заборгованість не погашена. Інші докази в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Загальні вимоги до доказів врегульовані ст.77-80 ЦПК України, а положеннями ч.1,6 ст.81 ЦПК України чітко врегульовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Слід наголосити, що відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з таких норм чинного законодавства. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, ст. 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України) та положення Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує висновки, здійснені у постанові Верховного Суду від 20.11.2024 у справі №520/820/17, пр.61-3103св24, відповідно до яких як наголошено у Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню, і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.1,2 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Главою 73 розділу І книги 5 ЦК України врегульовує положення, що стосуються договору факторингу. Так, згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові у справі відсутнє (щодо обох договорів), хоча на виконання умов договорів факторингу могло бути витребувано клієнтом. Разом з цим, виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Такі відомості стороною відповідача не надані. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 667/11010/14-ц (провадження № 61-10349св18). Враховуючи зміст ст.633, 634 ЦК України, суд виходить з того, що споживач фінансових послуг лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються надавачами певних фінансових, зокрема, банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим має бути підтверджено, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, за нормою ч.1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Зазначене нормативне положення спростовує доводи представника позивача із посиланням на судову практику з приводу того, що виконання зобов`язань первісними кредиторами (перерахування суми кредиту на рахунки відповідача) підтверджується власне укладеними кредитними договорами та договорами позик. Додатково суд наголошує, що, стверджуючи про недоцільність такого підтвердження, позивачем, натомість, самостійно під час розгляду справи вживались заходи щодо отримання первинних документів та інших доказів, зокрема, розрахунку заборгованості. За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд на спростування доводів відповідача зазначає, що загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України «Про електронну комерцію» встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На переконання суду, проаналізовані копії договорів, що укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису, є належними доказами на користь існування між сторонами договірних відносин щодо кредитування позичальника. Ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд погоджується із доводами позивача, висловленими у додаткових поясненнях, щодо того, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Відповідно, під час оформлення замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Проте, судом за результатами розгляду даної справи встановлено, що у її матеріалах відсутні докази перерахування коштів (сум відповідних кредитів) на виконання обов`язків первісних позичальників відповідно до укладених із [PERSON] договорів саме на платіжну картку, належну відповідачу та/або зазначену у договорах, зареєстровану в певному особистому кабінеті первісного кредитора. Суду не доведено й факту використання грошових коштів позичальником в розмірі суми наданих кредитів. Разом з цим, відсутній й докази відступлення права грошової вимоги до [PERSON] на користь позивача, із врахуванням проаналізованих вище судом доказів та неналежного підтвердження включення відповідача, як позичальника за кредитними договорами, до відповідних реєстрів боржників, адже до справи надані лише витяги, засвідчені однією зі сторін правочину, без зазначення номера боржника [PERSON] у кожному з реєстрів. Наявні договори факторингу надані у фрагментарних копіях, тобто, суд не може проаналізувати повний перелік прав та обов`язків як клієнта, так і фактора. Суд зауважує, що в електронному вигляді реєстри боржників до справи не надані, хоча, в разі значного обсягу даного доказу саме подання реєстру на електронному носії у сканованому вигляді дозволило б суду встановити дійсне включення [PERSON] до відповідного реєстру боржників до кожного з договорів факторингу та, відповідно, відступлення права вимоги до нього на користь позивача. Не підтверджено належними та допустимими доказами й сум, нарахованих в якості відсотків, (щодо першого, третього та четвертого договору), порядку їх нарахування, зокрема, застосованої відсоткової ставки. Крім того, до матеріалів справи стороною позивача не додано й Реєстру боржників до укладеного 03.07.2023 між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «CTAP ФАЙНЕНС ГРУП» Договору факторингу N3072023. Разом з цим, позивач стверджує, що саме права вимоги, набуті ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» за цим договором, були відступлені 27.10.2023 відповідно до укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» Договору факторингу N27102023. Ч.1 ст.229 ЦПК України передбачено, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц). Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21). З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову у повному обсязі, як такого, що є необґрунтованим належними та допустимими доказами. За приписами ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду у сумі 3 028,00 гривень, слід залишити за позивачем. Докази понесення позивачем судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребування доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів, у сумі 1\~514,00 гривень матеріали справи не містять. Проте, відповідно до змісту ч.2 ст.140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Тому підстав для їх стягнення судом не встановлено, з урахуванням недоведеності таких витрат та положень ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed