Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

В серпні 2024 року представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що 05.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 743700, згідно умов якого, відповідачці були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 30 000 грн. 00 коп. Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 28.08.2023 року згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 2808-23, ТОВ «Слон Кредит» було відступлено право вимоги за Кредитним договором № 667363 від 26.07.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до відповідачки. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу [PERSON] перед ТОВ «Діджи Фінанс» становить 47 069 грн. 72 коп. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Діджи Фінанс», тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. 28.10.2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, щодо ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв, клопотань або відзиву до суду не направила. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.11.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір № 743700 згідно умов якого відповідачці були перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 30 000 грн. 00 коп. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Як вбачається з виписки про щоденні нарахування та погашення ТОВ «Слон Кредит», відповідачка має загальний розмір заборгованості по кредиту в розмірі 74 069 грн. 72 коп. з яких: 29 413 грн. 07 коп. по тілу кредиту, 44\~656 грн. 65 коп. по відсоткам. 28.08.2023 року згідно умов Договору факторингу № 2808-23, ТОВ «Слон Кредит» відступило право вимоги за Кредитним договором № 743700 від 05.11.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». 15.11.2023 року на адресу відповідачки направлено адвокатську вимогу № 2818002086-АВ з метою врегулювання спору в позасудовому порядку про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 743700 від 05.11.2021 року. Однак, [PERSON] не виконала свого обов`язку виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені Кредитним договором. Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідачки не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно приписів ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені). Відповідно дост.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення поверненім чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення, частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що до теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання за договором від 05.11.2021 року не виконала, заборгованість не сплатила, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Звертаючись до суду з позовною заявою, адвокат Романенко М.Е. надав Детальний опис робіт, виконаних адвокатом Міньковською А.В. копію Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року, копію Додаткової угоди № 002818002086 від 27.06.2024 року. Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На думку суду аналіз судової практики з цього питання, консультацію та роз`яснення з правових питань в межах даної справи, не мало потребувати такої кількості часу, що визначена адвокатом, оскільки дана категорія спорів є доволі поширеною так характеризується наявністю усталеної судової практики. Так само, із документів по суді справи та заяв з процесуальних питань, що подані адвокатом не вбачається, що їх складання потребувало від фахівця у галузі права додаткових зусиль та знань через типовість даного виду приватноправових спорів у сучасній юридичний практиці, та наведенням у таких заяв здебільшого норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів. За таких обставин підстави для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні. Враховуючи понесені та документально підтверджені судові витрати, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат по сплаті судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved