Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому прохає виділити в окремий об`єкт нерухомого майна 13/20 частин житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що належав померлій [INFO] [PERSON] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , що померла [INFO] , а саме: на житловий будинок садибного типу А-1, загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Заявлені вимоги вмотивовані тим, що [INFO] померла [PERSON] після смерті якої він звернувся до приватного нотаріуса Матвєєнко В.О. з метою оформити право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме: на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~23.04.2024 нотаріусом на ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки по [ADDRESS] . Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки загальна та житлова площа будинку змінилась внаслідок виділу співвласниками цього будинку 7/20 частин домоволодіння у окремий об`єкт нерухомого майна. Померлою [PERSON] доля у вказаному житловому будинку за життя не мінялась. Оскільки спадкодавицею не було визначено належну частку, наразі визначити склад спадкового майна неможливо, тому виникла необхідність у зверненні до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 24.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~15.07.2024 Полтавською міською радою подано відзив на позовну заяву, в якому серед іншого наголошує на не підтвердження позивачем належними доказами технічної можливості виділу 13/20 частин домоволодіння та неможливість зміни правового статусу належного за життя [PERSON] нерухомого майна, через припинення її правоздатності. \~ \~ \~ \~29.07.2024 позивачем подано відповідь на відзив з проханням позов задовольнити у повному обсязі. \~ \~ \~ \~За ухвалою суду від 04.09.2024 підготовче провадження у справі закрито з призначенням до розгляду по суті вимог. \~ \~ \~ \~Будучи належно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, учасники процесу в судове засідання не прибули. Позивач звернувся із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Від третьої особи на адресу суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи без її участі, у вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Відповідач причин неприбуття свого представника не повідомив. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно із нормою\~ст. 1216 ЦК України спадкуванням\~є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України). Відповідно до ст.1220 ЦК України, відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята\~статті 1268 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя\~статті 1296 ЦК України). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Згідно із ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції складено відповідний актовий запис № 235 від 25.04.2023 (а.с.8). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко В.І. 24.02.2021 (а.с.9), яким заповіла належну на праві власності частину житлового будинку з відповідною частиною господарських споруд та земельну ділянку по [ADDRESS] та усе інше майно, яке буде належати на день смерті [PERSON] та [PERSON] . Згідно із копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2011 та витягом про державну реєстрацію прав № 32018762 від 12.11.2011 виданим ПП ПБТІ «Інвентаризатор» (а.с.11,12), за [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності з розміром частки 13/20 на житловий будинок у [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Спадщина на яку видано свідоцтво від 21.10.2011 складається з 13/20 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель по [ADDRESS] на земельній ділянці державного фонду та в цілому складається з житлового будинку літ. А-1, площею 34,3 кв.м., літньої кухні Б, сараю б1, Д,Ж, вбиральні В, И, гаража Г, літнього душу Е, З, навісу Ж1, Ж2, огорожі № 1, № 4, № 5, № 6, воріт огорожі № 2, хвіртки № 3, вимощення № 7. Згідно із технічним паспортом на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] , станом на 17.11.2023, будівлі та споруди були побудовані у період з 1959 по 2008 роки, загальна площа будинку 44 кв.м. Відповідно до довідки ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 08.12.2023 № 13278 (а.с.20), станом на 17.11.2023 житловий будинок по [ADDRESS] відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 40,7 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., прибудова літ а3 площею 3,3 кв.м., господарські будівлі та споруди: сарай літ. Б, сарай літ.б1, вбиральня літ.В, літня кухня літ. Г, сарай літ. Д, літній душ літ. Е, навіс літ. Ж1, навіс літ. Ж2, літній душ літ. З, огорожа № 1, ворота № 2, огорожа № 4 огорожа № 5, вимощення № 7. Загальна та житлові площі по житловому будинку літ. А-1 змінились у зв`язку із виділом 7/20 частин домоволодіння в окремий об`єкт нерухомого майна за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.01.2011. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 27.01.2011 у справі за цивільним позовом [PERSON] , [PERSON] до виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Полтави, третя особа [PERSON] , за позивачами було визнано право власності на самочинну добудову до житлового буд літ. А-1 та самочинно збудований гараж за адресою домоволодіння [ADDRESS] . Виділено позивачам [PERSON] та [PERSON] та визнано право власності за ними як на окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю з подальшою можливістю присвоїти окрему адресу в ідеальних частках по кожному, на частину домоволодіння по [ADDRESS] . Одночасно поділено земельну ділянку та виділено позивачам в натурі з спільної в індивідуальну приватну власність земельну ділянку під домоволодінням. Право спільної часткової власності з часткою на житловий будинок [ADDRESS] на підставі вказаного вище рішення суду 07.08.2012 було зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним витягом про державну реєстрацію прав № 35091739. Після смерті [PERSON] спадкова справа заведена приватним нотаріусом Матвєєнко В.О. 19.09.2023, що підтверджується витягом № 74012732 від 19.09.2023 про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Відповідно до свідоцтв про право на спадщину зареєстрованих в реєстрі за № 144 та № 145 від 23.04.2024 виданих приватним нотаріусом Матвєєнко В.О., [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] та йому видано свідоцтво на спадщину, що складається з земельної ділянки розміром 0,0322 га кадастровий номер 5310136700:16:002:0169 та земельної ділянки розміром 0,0524 га кадастровий номер 5310136700:16:002:0046. Право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за [PERSON] 23.04.2024, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 375618890, № 375610665. За постановою приватного нотаріуса Матвєєнко В.О. від 15.05.2024, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 13/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] через неможливість встановлення складу спадкового майна. Виходячи із змісту вказаної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, після смерті [PERSON] була зведена спадкова справа № 34/2023. В спадковій справі знаходиться заява [PERSON] про відмову від спадщини на користь спадкоємця за заповітом від 24.02.2021 та заява [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. Дані про інших спадкоємців відсутні. Згідно з висновком експерта № 77 від 21.11.2024 за результатами будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження, встановлена технічна можливість виділення в окремий самостійний об`єкт нерухомого майна житлового будинку літ. А-1 з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності померлій [PERSON] з розміром частки, який залишився не перерахованим після виділення інших 7/20 частин в окремий об`єкт нерухомого майна, - 13/20, у складі: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м, сарай літ.Б, сарай літ.б1, вбиральня літ. В, літня кухня літ.Г, сарай літ.Д, літній душ літ.Е, навіс літ.Ж1, навіс літ.Ж2, літній душ літ.З, огорожа №1, ворота № 2, огорожа № 4, огорожа № 5, вимощення №7. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 за №20, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Водночас, відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч.1 ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч.4 ст.25 ЦК України). Аналізуючи викладене, виходячи з фактичних обставин справи та норм законодавства, що регулюють виниклі правовідносини, враховуючи, що після виділення в окремий об`єкт нерухомого майна 7/20 часток домоволодіння по [ADDRESS] , спадкодавець [PERSON] не оформила належно своє право власності на інші 13/20 часток, що як наслідок унеможливлює встановлення складу спадкового майна та беручи до уваги, що у зв`язку зі смертю власника частка якого не була визначена за життя, спадкоємець позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог та часткове задоволення позову. Оскільки в даному випадку спадкоємець позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину у іншій спосіб, а від так відповідно до ст.16 ЦК України цивільне право останньої підлягає захисту в судовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , як на окремий об`єкт нерухомого майна, у складі житлового будинку літ.А-1, загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 24,5 кв.м., господарські будівлі та споруди: сарай літ. Б, сарай літ.б1, вбиральня літ.В, літня кухня літ.Г, сарай літ.Д, літній душ літ.Е, навіс літ.Ж1, навіс літ.Ж2, літній душ літ.З, огорожа №1, ворота №2, огорожа №4, огорожа №5, вимощення №7. На підставі викладеного та

Outcome: partial