Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

11.01.2024 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення опіки і призначення опікуна, мотивуючи заяву тим, що [PERSON] є його дядьком (рідним братом його матері) та являється інвалідом першої групи по загальному захворюванню та згідно висновку № 21 лікарської комісії потребує постійного стороннього догляду в наслідок психічного розладу. [PERSON] проживає за однією адресою з заявником, а саме: [ADDRESS] . [PERSON] має хронічне психічне захворювання, яке призводить до того, що він не здатний в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги, догляду і контролю. [PERSON] має обмеження життєдіяльності до самообслуговування, орієнтації, спілкування, контролю за своєю поведінкою та трудової діяльності, а тому просить визнати його недієздатним, встановити опіку та призначити [PERSON] його опікуном. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій ( ас 16). Згідно протоколу автоматичного визначення присяжних від 11.01.2024 року, визначені основні присяжні: Н.В. Сидорук, О.В. Івашина ( ас 17). У зв`язку з відсутністю в ЄДДР інформації щодо місця проживання (реєстрації) заінтересованої особи - [PERSON] , яку заявник просить визнати недієздатною (ас 19), уповноважена особа на запит суду від 15.01.2024 року ( ас 20) надала відповідь про місце реєстрації [PERSON] (ас 22), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 295 ЦПК України. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 16.01.2024 року: прийнято до розгляду заяву [PERSON] і відкрито провадження у справі; замінено заінтересовану особу Доросинівську сільську раду Луцького району Волинської області на належну заінтересовану особу - виконавчий комітет Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області, як орган опіки та піклування; постановлено справу розглядати в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні колегією у складі одного судді і двох присяжних; призначено судове засідання; залучено до участі у справі адвоката особи, стосовно якої розглядається справа - В.М. Блажчука ( ас 23-25). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 16.01.2024 року виправлено описку в ухвалі судді Рожищенського районного суду Волинської області від 16.01.2024 року (ас 37-38). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 06.02.2024 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено (ас 62-65). 12.07.2024 року в суд надійшов висновок судово-психіатричного експерта №195 від 01.07.2024 року (ас 81-82) і ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 26.07.2024 року провадження у справі поновлено, призначеного розгляд справи в судовому засіданні (ас 98-99). Учасники справи, які були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи 10.12.2024 року (ас 174-181), в судове засідання не з`явилися. 09.12.2024 року представник заявника подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заяву [PERSON] просить задовольнити ( ас 188). Крім того, представник заявника в судових засіданнях заяву підтримав з підстав, наведених у ній. 09.12.2024 року представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує (ас 190). Крім того, представник [PERSON] в судових засіданнях не висловила заперечення щодо задоволення заяви [PERSON] . Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні 21.11.2024 року не висловила заперечення щодо задоволення заяви [PERSON] . Суд ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності учасників справи, згідно ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 279 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 10.12.2024 року - дата складення повного судового рішення. У судовому засіданні, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. Заявник [PERSON] є племінником [PERSON] , який є інвалідом І групи за загальним захворюванням, а саме причиною інвалідності є хронічне психічне захворювання, у зв`язку з чим він позбавлений можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Вони зареєстровані в одному будинковолодінні і орган опіки та піклування вважає за можливе призначити [PERSON] , який з 27.04.2022 року призваний на військову службу під час мобілізації і проходить службу по даний час, опікуном [PERSON] . Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 195 від 01.07.2024 року [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді епілептичного недоумства і наявний психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за станом психічного розладу потребує опіки. Дані обставини, крім пояснень представника заявника, підтверджується письмовими доказами: свідоцтвом про народження [PERSON] (ас 6), висновком № 21 (ас 10), актом від 13.06.2023 року (ас 11), довідкою виконкому Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області від 05.01.2024 року (ас 12), свідоцтвом про народження [PERSON] (ас 13), висновком судово-психіатричного експерта № 195 від 01.07.2024 року (ас 81-82), наказом № 84-од від 27.04.2024 року (ас 119), поданням про можливість призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , яке затверджене рішенням виконавчого комітету Доросинівської сільської ради Луцького району Волинської області № 51 від 30.08.2024 року (ас 145, 146). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно частини 1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі - Закон) кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (частина 1 статті 7 Закону). Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, то наявні підстави для визнання його недієздатним. Відповідно до частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до частини 1 статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Щодо вимоги заявника про встановлення опіки над [PERSON] та призначення його опікуном [PERSON] , то суд зазначає таке. Правилами статті 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. У відповідності до частини 1 статті 55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 58 ЦК України визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За встановлених у судовому засіданні обставин, суд доходить висновку про необхідність встановлення опіки на [PERSON] , який в силу свого психічного здоров`я, не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними. Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Відповідно до ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України). Згідно з частинами першою-третьою статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Судом встановлено, що [PERSON] з 27.04.2024 перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] (номер частини) (ас 119 , 125 , 126 ). Беручи до уваги зміст поняття «опікун» та обов`язки, які має опікун по відношенню до свого підопічного, суд вважає, що [PERSON] на час проходження військової служби, позбавлений можливості виконувати у повній мірі обов`язки опікуна недієздатної особи. Таким чином, оскільки з [PERSON] 27.04.2024 проходить військову службу, дана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків, як опікуна [PERSON] . Крім того, судом за матеріалами справи встановлено, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 24.03.2021 року [PERSON] було визнано недієздатним і призначено його опікуном його сестру [PERSON] , строк дії рішення - 2 (два) роки ( ас 191-192). Крім того, судом за матеріалами справи встановлено, що разом із [PERSON] , який визнаний судом недієздатним, у будинку [ADDRESS] , крім заявника, проживають його мама [PERSON] , її онук [PERSON] , [INFO] (ас 171), та онука [PERSON] , [INFO] (ас 11). Судом не встановлено будь-яких перешкод для виконання: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] опікунських обов`язків. Подання органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном над [PERSON] не містить належної мотивації: чому саме [PERSON] необхідно призначити опікуном, а не іншу особу, наприклад: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Окрім того, суд наголошує, що умови існування в Державі можуть визначати домінування суспільного інтересу над приватним, що характерно для сучасної України, яка перебуває зараз в стані війни з росією. Суд також ураховує пояснення представника заявника, що заяву про визнання [PERSON] і призначення його опікуном [PERSON] подано з метою звільнення [PERSON] з військової служби. Тобто в цій конкретній життєвій ситуації інтереси [PERSON] фактично є похідними від бажання [PERSON] звільнитися з військової служби, що є недопустимим при захисті прав та інтересів недієздатної особи. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що у призначенні [PERSON] опікуном [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial