Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що згідно договору купівлі - продажу від 01.03.2018 року являється власником єдиного майнового комплексу комунального підприємства «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 17.07.2024 року прибувши до належної йому нежитлової будівлі побачив, що скло/шибу у віконних рамах вибито. Кількість розбитих/пошкоджених вікон склала 36 одиниць. Відразу викликав працівників полії, якими зафіксовано факт правопорушення та завдання шкоди. На його звернення від 13.08.2024 року., 02.09.2024 року ним отримано відповідь з Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області (супровідний лист від 14.08.2024 року та лист - відповідь від 30.07.2024 року з якого вбачається, що під час перевірки було встановлено, що вікна в нежитловому приміщенні єдиного майнового комплексу « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розбили малолітні: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також повідомлено, що відносно батьків зазначених малолітніх складно протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП. Будучи потерпілим за вказаним адміністративним правопорушенням, він звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області, де на його заяву йому видано постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області, що стосуються притягнення до адміністративної відповідальності вищевказаних осіб, а саме: - [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення/невиконання батьківських обов`язків передбачених ст.150 СК України, що привело до того, що його малолітній син [PERSON] , 2011 року народження, з хуліганських мотивів розбив каменем вікна в нежитловій будівлі єдиного майнового комплексу «[INFO]». Постанова від 22.08.2024 року (справа № 452/2959/24); - [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення/невиконання батьківських обов`язків передбачених ст. 150 СК України, що привело до того, що її малолітні діти [PERSON] 2013 року народження та [PERSON] , 2011 року народження, з хуліганських мотивів розбили каменем вікна в нежитловій будівлі єдиного майнового комплексу «[INFO]». Постанова від 12.08.2024 року (справа № 452/2935/24); - [PERSON] за ч. 2 ст.184 КУпАП за ухилення/невиконання батьківських обов`язків передбачених ст. 150 СК України, що привело до того, що її малолітній син [PERSON] , 2014 року народження, з хуліганських мотивів розбив каменем вікна в нежитловій будівлі єдиного майнового комплексу «[INFO]». Постанова від 13.08.2024 року (справа № 452/2947/24); - [PERSON] за ч. 1 ст. 184 КУпАП за ухилення/невиконання батьківських обов`язків передбачених ст.150 СК України, що привело до того, що її малолітні діти [PERSON] 2017 року народження та [PERSON] , 2016 року народження, з хуліганських мотивів розбили каменем вікна в нежитловій будівлі єдиного майнового комплексу «[INFO]». Постанова від 13.08.2024 року (справа № 452/2945/24). Вважає, що внаслідок не виконання батьківського обов`язку зазначеними вище особами, а як наслідок неправомірної поведінки їх малолітніх дітей, йому завдано матеріальну шкоду, яку з урахуванням вартості матеріалів і робіт, які необхідно затратити для відновлення пошкодженого оцінює в 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень. Також йому завдано моральну шкоду у зв`язку з знищенням/пошкодженням його майна. Душевні страждання які переживає проявляються у хвилюваннях, головних болях, втраті здорового сну, втраті довіри до оточуючих людей, тощо. Зазначене викликане тим, що він розуміє, що внаслідок розбитих вікон, в належне йому приміщення можуть потрапити сторонні особи, пошкодити, знищити наявне в середині та належне йому на праві власності майно. Також внаслідок розбитття вікон, в середину попадають атмосферні опади, що приведе до руйнування підлоги та стін. Натомість батьки - відповідачі, які ухилилися від батьківського обов`язку, не вжили жодних заходів з приводу усунення порушень вчинених їхніми малолітніми дітьми. Покликаючись на зазначені обставини, просить стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на його користь майнову шкоду в розмірі 50 000 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 жовтня 2024 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Також даною ухвалою було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які належним повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву від них не надійшло. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2024 року постановлено провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши подані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі - продажу єдиного майнового комплексу від 01.03.2018 року, власником єдиного майнового комплексу комунального підприємства «[INFO]», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , являється [PERSON] . Відповідно до відповіді Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області від 02.09.2024 року (супровідний лист від 14.08.2024 року та лист - відповідь від 30.07.2024 року), вбачається, що під час перевірки було встановлено, що вікна в нежитловому приміщенні єдиного майнового комплексу « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] розбили малолітні: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також повідомлено, що відносно батьків зазначених малолітніх складно протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 184 КУпАП. Як було встановлено судом, що [PERSON] 08.06.2024 року ухилився від виконання батьківських обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON] , 2011 року народження, який в день по [ADDRESS] з хуліганським мотивів розбив камінням вікна в приміщенні Самбірської міської друкарні, яка є приватною власністю [PERSON] , у зв`язку із чим [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 850 грн. Дана обставина підтверджується копією постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 серпня 2024 року. Із копії постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 серпня 2024 року, вбачається, що [PERSON] 08.06.2024 року ухилився від виконання батьківських обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON] , 2013 року народження, який в цей день по [ADDRESS] з хуліганським мотивів розбив камінням вікна в приміщенні Самбірської міської друкарні, яка є приватною власністю [PERSON] , у зв`язку із чим [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1020 грн. Згідно постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2024 року, вбачається, що [PERSON] 08.06.2024 року ухилився від виконання батьківських обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження, який в цей день по [ADDRESS] з хуліганським мотивів розбив камінням вікна в приміщенні Самбірської міської друкарні, яка є приватною власністю [PERSON] , у зв`язку із чим [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1700 грн. Із копії постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 серпня 2024 року, вбачається, що [PERSON] 08.06.2024 року ухилився від виконання батьківських обов`язків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання неповнолітнього сина [PERSON] , 2017 року народження, який в цей день по [ADDRESS] з хуліганським мотивів розбив камінням вікна в приміщенні Самбірської міської друкарні, яка є приватною власністю [PERSON] , у зв`язку із чим [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1020 грн. Відповідачі завдану позивачеві майнову шкоду не відшкодували. Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт та підсумкової відомості ресурсів (об`єкт - поточний ремонт) від 02.10.2024 року вбачається, що загальна сума витрат понесених [PERSON] на відновлення пошкодженого майна становить 50 490,40 грн. В обґрунтування розміру моральної шкоди позивач послався на те, що неправомірними діями неповнолітніх йому було завдано душевних страждань, які він зазнав у зв`язку із знищенням його майна. Зазначені обставини безумовно вплинули на його психоемоційний стан. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення ушкодженої речі. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вина відповідачів у вчиненні адміністративного правопорушення встановлена постановами Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.08.2024 року ( [PERSON] - справа №452/2935/24), 13.08.2024 року ( [PERSON] - справа №452/2947/24), 13.08.2024 року ( [PERSON] - справа №452/2945/24) та 22.08.2024 року ( [PERSON] - справа № 452/2959/24). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами заподіяння йому майнової шкоди з вини відповідачів у вказаному розмірі. Вказані докази відповідачами не спростовані. Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в Україні, у тому числі частиною другою статті 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпції моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2021 року в справі № 761/24143/19 (провадження № 61-17538св20). Враховуючи вищевикладене, а також вимоги ч.1 ст.13 ЦПК України, суд погоджується з доводами позивача, щодо стягнення солідарно з відповідачів майнової шкоди у розмірі 50 000,00 грн. та моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн. Також з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. в рівних частках, а саме по 302 грн. 80 коп. з кожного відповідача.

Outcome: approved