Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду, через систему «Електронний суд» з позовом до територіальної громади с. Яблунівка, в особі Яблунівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Випискою із погосподарської книги за 1991-1995 роки, виданої 03.06.2024 року виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області за №02.1-08/923. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . Оскільки спадкодавець не залишила заповіт на випадок своєї смерті, то спадкування здійснюється за законом. [PERSON] , рідний син [PERSON] , являвся єдиним спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.ст.524, 529 ЦК Української РСР. [PERSON] фактично вступив у володіння спадковим майном після смерті своєї матері, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину. Факт прийняття спадщини підтверджується Випискою із погосподарської книги за 1991-1995 роки, згідно якої на момент смерті [PERSON] , разом з нею був зареєстрований її син [PERSON] . [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , який на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Випискою із погосподарської книги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] , який він успадкував після смерті матері [PERSON] , проте за життя не оформив своїх спадкових прав. На випадок своєї смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши заповіт 18.12.2003 року, посвідчений секретарем виконавчого Яблунівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №156, згідно якого все своє майно він заповів позивачу. Позивач постійно проживала разом зі спадкодавцем своїм чоловіком [PERSON] на час відкриття спадщини після його смерті, а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Факт прийняття спадщини також підтверджується Довідкою Другої Прилуцької державної нотаріальної контори №477/01-16 від 05.06.2024 року, згідно якої після смерті [PERSON] , який помер та був на день смерті зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , після зміни нумерації 11, Прилуцького району Чернігівської області, Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №244/2008, на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом, дружини спадкодавця, [PERSON] , яка зареєстрована за цією ж адресою. При зверненні позивача до Другої Прилуцької державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , який належав його матері [PERSON] і який він успадкував після її смерті проте не оформив своїх спадкових прав на нього, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом - є відсутність документа, який посвідчує право власності на нерухоме майно. В зв`язку з чим нотаріальною конторою рекомендовано позивачу звернутись до суду для визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З наведеного вбачається, що вчинити нотаріальні дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за відсутності свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке підтверджує таке право спадкодавця, є неможливим. А тому позивач, як спадкоємець за законом втрачає право на оформлення спадкового майна в нотаріальному порядку та вимушена звернутись за захистом до суду. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке відкладено до 12 грудня 2024 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 грудня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19 грудня 2024 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, проте згідно письмової заяви просять суд провести розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов належить задовольнити з наступних підстав. Відповідно до статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ст.5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 грудня 1952 року вбачається, що [INFO] в с. Яблунівка Чернігівської області народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 29 березня 1994 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії актового запису про смерть №4 від 21 січня 1991 року вбачається, що [INFO] в селі Яблунівка Прилуцького району Чернігівської області померла [PERSON] , [INFO] , яка постійно з 1905 року постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок [ADDRESS] , виданого 16 жовтня 1990 року Яблунівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Прилуцької районної ради народних депутатів №111 від 17.05.1990, [PERSON] (мовою оригіналу), є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.16). Згідно виписки із по господарської книги за 1991-1995 роки Яблунівської сільської ради, виданої 03 червня 2024 року виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області за №02.1-08/923 вбачається, що згідно записів у погосподарській книзі №5 за 1991-1995 роки, господарство за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На момент смерті разом з нею були зареєстровані: її син (чоловік) - [PERSON] , [INFO] ; її невістка (жінка) - [PERSON] , [INFO] ; її онука (жінка) - [PERSON] , [INFO] ; чоловік онуки (чоловік) - [PERSON] , [INFO] ; її правнука (жінка) - [PERSON] , [INFO] . Рік збудування будинку - 1969 рік (а.с.13). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79306070 від 26.11.2024, відносно [PERSON] , яка померла [INFO] - інформація відсутня. Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №79306083 від 26.11.2024, відносно [PERSON] - інформація відсутня. [INFO] в селі Яблунівка Прилуцького району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 грудня 2003 року (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] , який він прийняв у спадок після смерті матері [PERSON] , але за життя не оформив своїх спадкових прав. Відповідно до копії заповіту посвідченого секретарем виконкому Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області Піддубною В.М. 18 грудня 2003 року за реєстром №156, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не заключалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповів - [PERSON] (а.с.12). Згідно виписки із по господарської книги за 1991-1995 роки Яблунівської сільської ради, виданої 03 червня 2024 року виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області за №02.1-08/924 вбачається, що згідно записів у погосподарській книзі №2 за 1991-1995 роки, господарство за адресою: [ADDRESS] рахується за [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На момент смерті разом з ним були зареєстровані: його дружина (жінка) - [PERSON] , [INFO] ; його дочка (жінка) - [PERSON] , [INFO] ; його зять (чоловік) - [PERSON] , [INFO] ; його онука (жінка) - [PERSON] , [INFO] ; його онука (жінка) - [PERSON] , [INFO] (а.с.13 зворот). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26 листопада 2024 року за №79306116, наявний чинний заповіт [PERSON] , посвідчений 18.12.2003 секретарем Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, номер в реєстрі нотаріальних дій №156. Згідно копії довідки Другої прилуцької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.06.2024 за №477/01-16 виданої [PERSON] вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та був на день смерті зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , після зміни нумерації 11 (одинадцять), Прилуцького району Чернігівської області, Прилуцькою районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №244/2008. Зазначена спадкова справа заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом, дружини спадкодавця, [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , після зміни нумерації 11 (одинадцять). Прилуцького району Чернігівської області (а.с.14). Відповідно до копії рішення Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області від 30 березня 2001 року «Про зміну назв вулиць на території сільської ради», з метою приведення у відповідність з реаліями життя назв вулиць, переіменовано [ADDRESS] (а.с.17). Згідно довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №1655 від 15 серпня 2024 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, видане Яблунівською сільською радою нар/деп. 16.10.1990р. (а.с.18). Згідно довідки Комунального підприємства «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №1655 від 15 серпня 2024 року, за даними технічної інвентаризації станом на 05.06.2024 за адресою: [ADDRESS] , встановлена наявність будівель і споруд: житловий будинок під літ. А1 (цегла), прибудова під літ. а1 (цегла), закритий ганок під літ. а2 (дерево). Житлова площа 24,7 кв.м., загальна площа 56,3 кв.м. Сарай під літ. Б1 (цегла), сарай під літ. б1 (дерево), л.кухня під літ. В1 (цегла), навіс під літ. в1 (дерево), погріб під літ. ПГ (цегла), огорожа №1 (метал), огорожа №2 (метал). Примітка: Зміна адреси з [ADDRESS] на підставі рішення 16 сесії 23 скликання Яблунівської сільської ради від 30.03.2001р. Загальна та житлова площа змінилася за рахунок демонтування печі та внутрішнього перепланування, сарай Б1, б1, л.кухня В1, навіс в1, погріб ПГ (побудовані до 1992р) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023р. №488 згідно проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна не є самочинними (а.с.19 зворот). Згідно Інформаційної довідки №393115794 з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.09.2024, право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] - не зареєстровано (а.с.20). Згідно листа №1020/01-16 від 26 листопада 2024 року державний нотаріус Другої прилуцької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодько О.Є. повідомила, що після смерті: [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] спадкова справа не заводилась. Спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались; [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , заведена спадкова справа 22 квітня 2008 року за №244. Зазначена спадкова справа перебуває на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Чернігівської області. Листом від 22 серпня 2024 року за №700/01-16, державний нотаріус Другої прилуцької державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бодько О.Є., відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої за законом, був її син - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що проживав та був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] який прийняв спадщину після смерті своєї матері, [PERSON] але не оформив своїх спадкових прав, та роз`яснила, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не видається можливим, а саме: Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документу, що посвідчує право власності про належність цього майна спадкодавцеві, тобто для одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами необхідно надати документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, який у [PERSON] відсутній. В зв`язку з вищевикладеним, рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (а.с.15). Згідно ч.1 ст.524 ЦК Української РСР №540-IV від 18.07.1963 року, чинного на момент смерті [PERSON] , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. [PERSON] , рідний син [PERSON] , являвся єдиним спадкоємцем першої черги за законом згідно ст.ст.524, 529 ЦК Української РСР, який фактично вступив у володіння спадковим майном після смерті своєї матері, а тому він вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день її смерті або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Наведеними доказами достовірно підтверджується, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на житловий будинок у встановленому законом порядку і таке право власності нею було зареєстроване за життя. Проте у позивача відсутнє свідоцтво, яке підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок, що відповідно позбавляє її права на спадкування житлового будинку в позасудовому порядку. Одночасно згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто у зв`язку зі смертю власника [PERSON] , відновити будь-яким чином її право власності на житловий будинок, не вбачається можливим. Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч.3 ст.3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою, а отже це надає право особі довести своє право на нерухоме майно в судовому порядку, якщо це право не визнається або оспорюється. Нотаріальна контора не має можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у зв`язку з тим, що згідно Закону України «Про нотаріат» та Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» №296/5 від 22 лютого 2012 року, однією з умов видачі свідоцтва є необхідність надання належним чином оформленого правовстановлюючого документа на нерухоме майно. За наведених обставин право позивача на спадкування житлового будинку після смерті чоловіка [PERSON] , який за життя прийняв спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , якій належав будинок на підставі Свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок від 16.10.1990 року, проте за життя не оформив своїх спадкових прав на нього, підлягає захисту в судовому порядку виходячи з приписів ст.16 ЦК України - це право підлягає захисту шляхом визнання права. Згідно ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, викладених в п.3.1 інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних судам при вирішенні справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦK). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, ас також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно п.9) ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться в тому числі на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який належав його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , який він прийняв у спадок після її смерті, але за життя не оформив своїх спадкових прав. Приймаючи до уваги, що інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено, тому позов про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування за заповітом, підлягає задоволенню. Крім того, щодо розбіжності у написанні по батькові спадкодавця - [PERSON] суд зазначає наступне. Так судом достовірно встановлено, що по батькові спадкодавця [PERSON] є правильним « [PERSON] ». Одночасно суду надані докази на підтвердження належності [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] , в яких по батькові спадкодавця записано: - помилково українською мовою « [PERSON] » у виписці від 03.06.2024 року №02.1-08/923 із погосподарської книги за 1991-1995 роки Яблунівської сільської ради; - помилково українською мовою « [PERSON] » у довідці КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №1655 від 15.08.2024 року; - правильно російською мовою « [PERSON] » в Свідоцтві №25 про право особистої власності на житловий будинок, виданого 16.10.1990 року Яблунівською сільською радою народних депутатів на підставі рішення виконкому Прилуцької районної ради народних депутатів №111 від 17.05.1990 року; - правильно російською мовою « [PERSON] » в свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 29.12.1959 року Яблунівською сільською радою. Виникнення такої розбіжності пов`язано з перекладом з російської мови чоловічого імені «[PERSON]», а по батькові « [PERSON] », на українську мову. Згідно Словника власних імен людей (українсько-російський і російсько-український) Академії наук Української РСР Інституту мовознавства ім. О.О. Потебні, вбачається, що правильним є чоловіче ім`я « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] , [PERSON] », російською - « [PERSON] , [PERSON] ». При цьому як в свідоцтві на право власності № [NUMBER] про право особистої власності на житловий будинок, виданого 16.10.1990 року Яблунівською сільською народних депутатів на підставі рішення виконкому Прилуцької районної ради народних депутатів №111 від 17.05.1990 року, так і в свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 29.12.1959 року Яблунівською сільською радою, по батькові спадкодавця записано правильно російською мовою « [PERSON] ». Отже, потреби у встановленні факту родинних відносин чи внесенні змін в актові записи не має, і наведені обставини достовірно підтверджують, що при перекладі з російської мови по батькові спадкодавця правильно записано а актовому записі про смерть « [PERSON] ». Написання помилково у виписці від 03.06.2024 року №02.1-08/923 із погосподарської книги за 1991-1995 роки Яблунівської сільської ради спадкодавця по батькові « [PERSON] », та у довідці КП «Прилуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» №1655 від 15.08.2024 року « [PERSON] », виникло виключно за наслідком перекладу по батькові з російської на українську мову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved