Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 4216286 від 23.06.2021 року у розмірі 53074,00 грн, судовий збір в сумі 3028,00 грн та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 4216286, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 8000 грн. строком на 15 днів зі сплатою відсотків на умовах договору. 16 грудня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 16-12/2021-43, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до [PERSON] . У подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до [PERSON] - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року. Внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором за ним утворилася заборгованість. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 10.05.2024 року має заборгованість 53074,00 гривень, яка складається: 7600 гривень - заборгованість за тілом кредита; 43954,00 гривень - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 0,00 гривень заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); 1520,00 гривень заборгованість за комісією. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 09 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 03 жовтня 2024 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача [PERSON] , в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що між ним та ТОВ «МІЛОАН» 23.06.2021 року був укладений договір про споживчий кредит № 4216286 за умовами якого кредитодавець надав йому споживчий кредит у розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами строком на 15 днів. Термін повернення кредиту 08.07.2021 року. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування тіла кредиту) складають 4520,00 грн. Загальна вартість кредиту становить 12520,00 грн. Відповідачем в рахунок часткового погашення тіла кредиту було сплачено 400,00 грн. В зв`язку з чим сума заборгованості відповідача становить 12120,00 грн. Подальше нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом, після закінчення строку дії договору про споживчий кредит є безпідставним. Крім того, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не надсилали відповідачу письмові повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитом. В зв`язку з чим відповідач вважає, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є неналежним позивачем у справі. Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 09.08.2024 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, в письмових поясненнях просив розгляд справи проводити без його участі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Судом встановлено, що 23.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 4216286. Згідно пунктів 1.2 - 1.4 договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8000 грн у валюті: українські гривні, кредит надається строком на 15 днів з 23.06.2021, терміном (дата ) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) є 08.07.2021. Відповідно до п. 1.5.1-1.7 договору комісія за надання кредиту становить 1520,00 грн, яка нараховується за ставкою 19 % від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредитом становлять 3000 грн, що нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, тип процентної ставки - фіксована. Згідно додатку №1 до договору про споживчий кредит № 4216286 від 23.06.2021, сторони погодили графік платежів за цим договором, а саме: дату видачі кредиту - 23.06.2021, чисту суму кредиту - 8000 грн, проценти за користування кредитом - 3000 грн, кількість днів у розрахунковому періоді - 15, комісію за надання кредиту - 1520 грн, загальну вартість кредиту 12520,00 грн. В анкеті - заяві на кредит № 4216286 від 23.06.2021 також зазначено суму погодженого кредиту у розмірі 8000 грн, строк кредиту - 15 днів (з 23.06.2021), дата повернення кредиту - 08.07.2021, комісія за надання кредиту складає 1520 грн, що нараховується одноразово за ставкою 19 % від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом становлять 3000 грн та нараховуються за ставкою 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, сума до повернення - 12520 грн. Також в анкеті - заяві зазначено персональні дані відповідача, соціальний стан, місце роботи, адресу місця проживання та реєстрації. При цьому паспортом споживчого кредиту, що підписаний відповідачем, передбачено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, порядок повернення кредиту, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, додаткову інформацію та інші важливі правові аспекти користування кредитом. Як вбачається із платіжного доручення № 49503185 від 23.06.2021, на рахунок [PERSON] ТОВ «Мілоан» було перераховано грошові кошти у розмірі 8000 грн, у призначенні платежу зазначено - кошти згідно договору № 4216286. Таким чином, зобов`язання за кредитним договором № 4216286 від 23.06.2021 було повністю виконано первісним кредитором ТОВ «Мілоан», зокрема, відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених договором. 16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 16-12/2021-43, згідно якого ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «Мілоан», та стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між ТОВ «Мілоан» і боржниками. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16-12/2021-43 від 16.12.2021, що є витягом з додатку № 3 до договору факторингу № 16-12/2021-43 від 16.12.2021, за порядковим номером 1762 значиться боржник [PERSON] , заборгованість якої за кредитним договором № 4216286 від 23.06.2021 складає 26474,00 грн, з яких 7600 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17354,00 грн - заборгованість за процентами та 1520 грн - заборгованість за комісією. Як вбачається з акту приймання - передавання реєстру боржників за договором факторингу № 16-12/2021-43 від 16.12.2021, ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло реєстр боржників кількістю 1880 одиниць, після чого, з урахуванням умов договору факторингу № 16-12/2021-43 від 16.12.2021, від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» переходять права вимоги до боржників щодо стягнення заборгованості і ТОВ «Вердикт Капітал» стає по відношенню до них кредитором. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуває у обсязі та на умовах, визначених договором відступлення прав (купівлі - продажу) , права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до договору відступлення, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ «Коллект Центр» сплачує ТОВ «Мілоан» за придбані права вимоги грошові кошти у розмірі та порядку, визначених договором відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги. Згідно акту приймання - передачі реєстру боржників від 10.03.2023 за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 10.03.2023, що є додатком № 4 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 10.03.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Коллект Центр» було прийнято реєстр боржників кількістю 29141 одиниць. У Реєстрі боржників до договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, що є витягом з додатку № 3 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 10.03.2023, за порядковим номером 19905 значиться [PERSON] , заборгованість якого за кредитним договором № 4216286 складає 53074,00 грн, з яких 7600 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 43954,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 1520 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Також статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновків про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно з п. 1.3 та п. 1.5.2 договору про споживчий кредит, кредит надається строком на 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 2,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Як вбачається з додатку №1 до договору про споживчий кредит № 4216286 від 23.06.2021, сторони погодили графік платежів за цим договором, а саме: дату видачі кредиту - 23.06.2021, чисту суму кредиту - 8000 грн, проценти за користування кредитом - 3000 грн, кількість днів у розрахунковому періоді - 15, комісію за надання кредиту - 1520 грн, загальну вартість кредиту 12520,00 грн. Разом з тим, згідно з п. 2.3.1.2 договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. (Тобто, допускається продовження користування кредитом після завершення строку кредитування - 15 днів щоразу ще на 1 день проте на строк що не перевищує 60 днів ( всього 75 днів ))У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється за кількістю днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) процентною ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, які дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Оскільки сторони у договорі погодили умови щодо пролонгації кредитування після завершення строку кредитування у 15 днів щоразу ще на 1 день, але на строк, що не перевищує 60 днів, тому доводи відповідачки про обмеження нарахування відсотків строком 15 днів є безпідставними. У інший строк - строк пролонгації нарахування процентів за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, здійснюється за стандартною (базовою) процентною ставкою, визначеною договором у розмірі 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування ним, але не більше пролонгованих 60 днів. З відомостей про щоденне нарахування та погашення (а.с.13 зворот) вбачається, що позичальник здійснював сплату за пролонгацію договору 14.07.2021 року. Так, умовами договору передбачено право позичальника на неодноразове продовження строку користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Судом встановлено, що позичальником вчинені дії, які продовжили строк кредитування. Так, відповідачем сплачено 14.07.2021 року частину тілу кредиту, процентів та комісію за пролонгацію. Таким чином, своїми діями відповідачка продовжила строк дії кредитного договору з 15 днів, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено п. 2.3.1.2 договору. Нарахування відсотків первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» здійснювалось до 13.09.2021 року, тобто в межах строку кредитування та становить 17354,00 грн. 16.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 16-12/2021-43, згідно якого ТОВ «Мілоан» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «Мілоан», та стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між ТОВ «Мілоан» і боржниками. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 16-12/2021-43 від 16.12.2021, що є витягом з додатку № 3 до договору факторингу № 16-12/2021-43 від 16.12.2021, за порядковим номером 1762 значиться боржник [PERSON] , заборгованість якої за кредитним договором № 4216286 від 23.06.2021 складає 26474,00 грн, з яких 7600 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17354,00 грн - заборгованість за процентами та 1520 грн - заборгованість за комісією. 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір про відступлення (купівлю - продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуває у обсязі та на умовах, визначених договором відступлення прав (купівлі - продажу) , права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до договору відступлення, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ «Коллект Центр» сплачує ТОВ «Мілоан» за придбані права вимоги грошові кошти у розмірі та порядку, визначених договором відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги. У Реєстрі боржників до договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, що є витягом з додатку № 3 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги від 10.03.2023, за порядковим номером 19905 значиться [PERSON] , заборгованість якого за кредитним договором № 4216286 складає 53074,00 грн, з яких 7600 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 43954,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 1520 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями. Враховуючи викладене, новий кредитор ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснював нарахування процентів після закінчення строку кредитування та після відступлення прав вимоги. В зв`язку з цим з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за процентами в сумі 17354,00 грн. Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Частиною 1 статті 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позичальник, отримав кошти по кредитному договору, не повернув їх у визначені строки разом зі сплатою відсотків, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу, тому позовні вимоги про стягнення коштів є обґрунтованими. Щодо посилання відповідача про неповідомлення відповідача про відступлення права вимоги, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову, суд зазначає, що законодавством передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. В зв`язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 26474,00 грн, з яких 7600 грн - заборгованість за тілом кредиту, 17354,00 грн - заборгованість за процентами та 1520 грн - заборгованість за комісією. Згідно платіжного доручення від 27.05.2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 26474 грн х 100% / 53074 грн = 49,88 %; 3028 х 49,88 % / 100 % = 1510, 37 гривень. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги, прейскурант адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», платіжну інструкцію від № 0433370000 від 10 травня 2024 року, заявку про надання юридичної допомоги № 685 від 26 квітня 2024 року, витяг з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 3 квітня 2024 року. Так як суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 грн х 49,88 % / 100 % = 6484,4 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial