Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

20 вересня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, зареєстрований 22 квітня 2005 року у Другому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 124. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем просить залишити прізвище [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя не проживає однією сім`єю та не веде спільне господарство, у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя і обов?язки, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття поваги один до одного. Позивач на примирення та збереження шлюбу з відповідачем не згодна. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено суддю Чорнуху Ю.В. Ухвалою суду від 18.10.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14.11.2024. 23.09.2024 на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі. У судове засідання 14.11.2024 сторони не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце судового засідання у справі. Про причини неявки до суду сторони не повідомили, клопотання та заяви не подавали. Розгляд справи відкладено на 18.12.2024. На адресу суду 13.12.2024 від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та відсутності заперечень проти ухвалення рішення судом про задоволення позовних вимог. Розгляд справи просив здійснювати за його відсутності, повідомив про обізнаність з наслідками визнання позову. У судове засідання 18.12.2024 сторони не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки до суду сторони не повідомили, клопотання та заяви не подавали. Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на необхідність у недопущенні затягування строків розгляду справи судом та з урахуванням визнання позову відповідачем, надання до суду заяви про розгляд справи без участі сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, повідомлених про дату, час і місце судового засідання. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши оцінку доказам, наявним у справі, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували 22.04.2005 шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22.04.2005 зроблено відповідний актовий запис № 124. Шлюб зареєстрований Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.04.2005, вбачається, що після реєстрації шлюбу прізвище: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с. 4). Згідно наданої суду копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.02.2006 вбачається, що у подружжя від шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 08.02.2006 зроблено відповідний актовий запис за № 103 (а.с. 5). [PERSON] виявила бажання розірвати шлюб з [PERSON] . Відповідач подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Згідно ст.\~55\~Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~2\~Цивільного\~процесуального кодексу\~України (надалі\~по тексту\~-\~ЦПК України)\~завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч.1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України). Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються, відповідно до ч. 3 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Приписами ч. 1 ст.\~21\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 2-4\~ст. 56 СК України). Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч.1 ст. 113 CК України). У позовній заяві позивач просить залишити їй прізвище [PERSON] . Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановив суд, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідач не звертався до суду із вимогами про надання часу на примирення та не подав відзив, подав до суду заяву про визнання позовних вимог та відсутність заперечень проти ухвалення рішення судом про задоволення позовних вимог. Суд вважає, що бажання й право кожного із подружжя на розірвання шлюбу не може бути порушено. З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2\~ст. 114 СК України). Згідно ч. ч. 2,3\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved