Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] \~\~ про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження. В обґрунтування позову зазначив, що він ніколи не перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] . Разом з тим [PERSON] з [PERSON] , без реєстрації шлюбу, разом почали проживати з літа 2014 року, після цього в них народилася єдина спільна донька [PERSON] , [INFO] . Позивач, не є біологічним батьком старшої дочки відповідачки [PERSON] , [INFO] та не надавав свою згоду на внесення змін до актового запису № 183 від 10 грудня 2013 року про народження [PERSON] , [INFO] , шляхом зазначення його її батьком. В той же час позивач стверджує, що надавав свою згоду про зазначення його батьком лише при реєстрації акта № 121 від 17 вересня 2015 року їхньої спільної новонародженої дочки [PERSON] , [INFO] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області. Своє рішення про внесення позивача батьком до актового запису про народження [PERSON] не надавав, оспорює у повному обсязі так як не є біологічним батьком цієї дитини та був відсутній, як на період зачаття дитини та її народження, так і при видачі її метричних документів. Відповідачка на той час проживала окремо від позивача, який проживав у селі Вишевичі Радомишльського району Житомирської області у своїх батьків. Про те, що позивач вписаний батьком також у свідоцтві про народження старшої дочки відповідачки, [PERSON] стало відомо лише з матеріалів цивільної справи №289/2425/23. Як виявилося у свідоцтві про народження дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] в місті Радомишль Житомирської області, батьком вписано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Про наявність у свідоцтві про народження дитини запису про те, що позивача зазначено у графі її батьком, йому стало відомо лише після отримання копії позовної заяви із додатками. Тобто, запис про зазначення [PERSON] у графі батька у свідоцтві про народження дитини було зроблено без його згоди і без його відому, про що неодноразово заявлялося у суді першої інстанції. А так як відповідачка звернулася до суду із Заявлю про видачу судового наказу, то справа розглядалася без його відому, та без його участі, про що він не мав можливості заперечити про це. На підставі зазначеного позивач [PERSON] просить суд винести рішення суду, яким виключити з актового запису актів громадянського стану про народження від 10 грудня 2013 року № 183, складеного Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відомості про позивача як про батька дитини [PERSON] , [INFO] та призначити по справі судово-генетичну експертизу. Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що [INFO] у відповідачки [PERSON] народилася дитина - донька [PERSON] . У 2014 році позивач та відповідачка почали зустрічатися та разом проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, після цього в них народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] . Хоча позивач не є біологічним батьком доньки відповідачки [PERSON] [INFO] , позивач та відповідачка вирішили записати відповідача батьком цієї дитини. 05 березня 2020 року позивач та відповідачка звернулися до Радомишльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із спільною заявою про визнання позивачем батьківства відносно [PERSON] , [INFO] та внесення змін до актового запису про народження. В цей же день органом ДРАЦС були розглянута спільна заява позивача та відповідача та внесено зміни до актового запису про народження № 183, та батьком доньки відповідачки - [PERSON] було записано позивача [PERSON] . Також було змінено прізвище дитини з « [PERSON] » на прізвище батька « [PERSON] » та змінено по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим повторно Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 05.03.2020 р. Таким чином, твердження позивача про те, що він дізнався, що у свідоцтві про народження дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] він записаний батьком лише з матеріалів цивільної справи №289/2425/23 та згоди на зазначення його батьком дитини він не надавав, не відповідає дійсності та позивач надає не правдиву інформацію та вводить суд в оману, що є порушенням та зловживанням ним процесуальними правами. Посилаючись на ст.. 136 СК України відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Проти задоволення клопотання про призначення по справі судово-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства [PERSON] відносно [PERSON] заперечує, оскільки повністю визнає факт того, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав викладених в позові (а.с. 74-77). Відповідач та її представник в судове засідання також не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечують (а.с.104-107). Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає\~з наступних підстав. Відповідно до ч. ч.\~1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із позовною заявою, на підтвердження своїх доводів позивач надав копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 05 березня 2020 року з якого слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Також надав копію Судового наказу від 21.11.2023 року, справа № 289/2425/23, роздрукованого з ЄДРСР про стягнення аліментів. Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивач [PERSON] та його представник адвокат Бойко В.В. не надали. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] визнає тей факт, що позивач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] , а тому у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд не вбачає підстав та необхідності в задоволенні клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи щодо встановлення кровної спорідненості [PERSON] та [PERSON] . З наданих Радомишльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на виконання ухвали суду від 05.08.2024 копій: актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , внесеного 10 грудня 2013 року Радомишльським РВ ДРАЦС, запис № 183, та документів, що стали підставою для його внесення та внесення змін до даного актового запису вбачається наступне. Відповідно до справи №19/21.14-69 від 05.03.2020 року заведеної Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) слідує, що згідно заяви про визнання батьківства, яка міститься в цій справі [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] у [PERSON] . Та [PERSON] мати [PERSON] підтверджує, що [PERSON] є її батьком. Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00025864189 від 05.03.2020 року матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , [INFO] та запис відомостей про батька дитини внесено згідно заяви матері та державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1\~ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до повідомлення про внесення змін та доповнень до актового запису про народження у зв`язку з визнанням батьківства за №201/21.14-69 від 05.03.2020 року слідує, що Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) унесено зміни до актового запису про народження у зв`язку з визнанням батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] на підставі заяви батька про визнання батьківства від 05.03.2020 року, народження якої зареєстровано 10 грудня 2013 року Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький), актовий запис №183. Відповідно до статей 125,126 Сімейного кодексу України внесено до актового запису про народження дитини такі відомості про батька: [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце проживання [ADDRESS] . Паспорт [NUMBER] від 31.08.2005 року виданий Радомишльським РВ УМВС України в Житомирській області. По батькові дитини присвоїти за іменем батька [PERSON] , прізвище вказати прізвищем батька [PERSON] . Нове свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] видано 05 березня 2020 року. Відповідно до повідомлення про визнання батьківства за №203/21.14-69 від 05.03.2020 року слідує, що Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) повідомлено, що до актового запису №183 від 10 грудня 2013 року про народження [PERSON] на підставі заяви [PERSON] внесені відомості про батька. Відповідно до копії актового запису про народження № 183 від 10 грудня 2013 року, слідує, що прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Також відомості про батька змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Радомишльським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦЗМУ МЮ (м. Хмельницький) 05 березня 2020 року слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] є батько [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Спірні правовідносини регулюються Главою 12 Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з положеннями ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У п.п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.\~Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. На підставі ст. 136 СК України позивач оспорює своє батьківство, оскільки не є батьком дитини, а відповідач без його відома внесла відомості щодо його батьківства. Зокрема звертаючись\~до суду\~відповідач зазначає,\~щовін з [PERSON] , почали проживати разом без реєстрації шлюбу, з літа 2014 року, після цього в них народилася єдина спільна донька [PERSON] , [INFO] . Позивач, не є біологічним батьком старшої дочки відповідачки [PERSON] , [INFO] та не надавав свою згоду на внесення змін до актового запису № 183 від 10 грудня 2013 року про народження [PERSON] , [INFO] , шляхом зазначення його її батьком. Відповідач не заперечує того, що позивач не є батьком її доньки, однак в момент реєстрації його як батька, він про це знав. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 136 СК України, не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, на позивача покладається тягар доведення того, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати. Оскільки, відсутність кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] сторони не оспорюють, тому цей факт не вимагає доказування відповідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, якою встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Таким чином, під час вирішення спору про оспорювання батьківства в цій справі, перевірці підлягають обставини, на які в заперечення позову покликається відповідач, а саме те, чи позивач, як особа, яка оспорює батьківство, знав в момент реєстрації його батьком дитини, що він не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати. Так, у ході судового розгляду справи суд встановив, що 05.03.2020 року сторони у справі на підставі ст. 126 СК України (визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка) добровільно, за власним рішенням подали до органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про визнання батьківства. На підставі цієї заяви, 05.03.2020 року внесено зміни до актового запису про народження дитини та 05.03.2020 року видано нове свідоцтво про народження. Суд також не залишає поза увагою той факт, що позивач стверджує про те, що сторони по справі почали спільно проживати однією сім`єю з літа 2014 року та протягом шести років [PERSON] , [INFO] , мала прізвище відмінне від прізвища позивача, а саме [PERSON] , ім`я по батькові [PERSON] . Відтак, позивач достовірно знав, що не є батьком [PERSON] , [INFO] , а тому, перед тим як подати відповідну заяву, у нього було достатньо часу, щоб врахувати всі можливі правові наслідки визнання батьківства як для себе так і для дитини. Твердження позивача про те, що про заяву про визнання батьківства відносно [PERSON] йому нічого не відомо, суд відхиляє як неспроможні. Суд приймає до уваги заперечення відповідача проти позову щодо того, що позивач у момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є її батьком, так як такі знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, здійснивши оцінку доводів та заперечень сторін у справі, письмових доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що на час подання заяви про визнання батьківства позивачу [PERSON] достовірно було відомо про відсутність кровного споріднення між ним та дитиною [PERSON] , [INFO] і в момент реєстрації себе батьком дитини він знав, що не є її батьком. Отже, беручи до уваги те, що позивач завідомо знав, що він не є батьком дитини, особисто виявив бажання, щоб запис щодо батьківства був здійснений державними органами, тому в силу вимог ч. 5 ст. 136 СК України він не вправі оспорювати запис про своє батьківство, оскільки жодного порушення його прав не було. Суд також звертає увагу на те, що положення ч. 5 ст. 136 СК України захищають законні інтереси дитини, а тому подальша зміна позивачем свого первинного рішення про визнання батьківства не допускається незалежно від мотивів такої зміни. Це відповідає принципу правової визначеності як складової верховенства права, що вимагає забезпечення стабільного правового становища дитини. На підставі вище викладеного, суд з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed