Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої дії представник адвокат Бей І.О. звернулася до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Жванчик» с.В.Жванчик, Дунаєвецького району Хмельницької області, розміром 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), право власності якої посвідчено сертифікатом на пправо на земельну частку (пай) серії ХМ №0368319. Вказує, що спадкодавцем, [PERSON] на ім`я позивачки було складено заповіт, проте в установлений строк для прийняття спадщини до нотаріальної контори вона не звернулася, так як не знала про заповіт, вона майже весь час перебувала за кордоном, про те що на її користь було складено заповіт вона дізналась випадково, перебираючи старі речі покійної, оскільки остання ще при житті подарувала їй будинок. 25 вересня 2024 року, при зверненні до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А., з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , позивачка отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що пропустила строк для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вказані обставини унеможливлюють реалізацію спадкових прав [PERSON] , а тому просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно з ухвалою судді від 26 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] , не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, однак її представник адвокат Бей І.О. подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та позивачки, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача \~ Дунаєвецької міської ради Кам`янець-Подільського\~району Хмельницької\~областіу підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду відзив, в якому просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують щодо їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду, вважає що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено,\~що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , померла [INFO] у с.Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності спілки селян «Жванчик» с.В.Жванчик, Дунаєвецького району Хмельницької області, розміром 1,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), право власності якої посвідчено сертифікатом на пправо на земельну частку (пай) серії ХМ №0368319. За життя [PERSON] залишила заповіт від 3 вересня 2005 року, посвідчений Юрейко оксаною Олексіївною секретарем Великожванчицької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №112, згідно якого заповіла все своє майно [PERSON] . Інших спадкоємців, які претендують на спадщину немає. За змістом Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру щодо заведених спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину №79340100 від 28.11.2024 року вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 28.11.2024 року щодо наявності заповітів підтверджується, що заповіт, складений [PERSON] зареєстрований у реєстрі за №37420064 чинний. Позивачка як спадкоємець за заповітом звернулася до приватного нотаріуса Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Бугерко Н.А. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої. Згідно постанови №546/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 вересня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що він пропустив встановлений\~статтею 1270 ЦК України шестимісячний\~строк для прийняття спадщини. За змістом позовної заяви слідує, що позивачка з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки під час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем та їй не було відомо про існування заповіту, крім того [PERSON] довгий час перебувала закордоном, про існування заповіту дізналась нещодавно. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, наведених ним на підтвердження позовних вимог, судом враховується наступне. Статтею 263 ЦПК України\~передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~статті 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця. Відповідно до частин першої та третьої\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою та другою статті 76ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~У даній справі судом встановлено, що позивачка [PERSON] пропустила шестимісячний строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , через те, що не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я, що є поважною обставиною пропуску вказаного строку. Суд зазначає, що посилання позивачки на необізнаність про наявність заповіту на її ім`я, як на поважну причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] береться судом до уваги, оскільки позивачка не знала про складення заповіту на її користь і не була в будь-який інший спосіб повідомлена про існування такого заповіту, зокрема нотаріусом, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася. Окрім того, позивачка не є спадкоємцем будь-якої черги і у разі відсутності заповіту на її ім`я, у неї були б відсутні підстави вчинення активних дій, зокрема звертатися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] .. Наведені мотиви також викладенні у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23 (провадження № 14-50цс24), у якій Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, виснувавши, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права однак, це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування) (пункт 87 постанови). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, який буде достатнім для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини, після померлої [PERSON] ..

Outcome: approved