Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Представник ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 461789-КС-007 від 28.05.2023р. у розмірі 138 970, 94 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 32 000 грн.; сума заборгованості за відсотками 102 170, 94 грн. , комісія - 4 800 грн., також судові витрати. В обґрунтування позову посилався на те, що 28.05.2023 р. між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено кредитний договір № 461789-КС-007. Вказаний договір був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на його номер телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. За загальними умовами вказаного кредитного договору позичальник [PERSON] отримав кредитні кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак всупереч договірним зобов`язанням у встановлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. У зв`язку з цим сума боргу станом на 12.02.2024 року складає 138 970, 94 грн., які й просили стягнути з [PERSON] на користь позивача, а також судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 11.03.2024 року цивільну справу за позовом ТОВ "Бізнес Позика" до [PERSON] було передано на розгляд до Брусилівського районного суду Житомирської області за підсудністю. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 15.04.2024 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та справу було призначено до розгляду в судовому засіданні. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика», за змістом якого відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме визнав заборгованість на суму 36 800 грн., тобто заборгованість з тіла кредиту та комісії, вимогу щодо стягнення прострочених процентів не визнав, оскільки вважає встановлення сторонами в договорі розміру відсотків за несвоєчасне виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 102 170, 94 грн., несправедливим в розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». Також вважає нарахування відсотків після спливу дії кредитного договору, а саме після 12.11.2023 року, безпідставними. Просив в задоволенні позовної вимоги ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення з нього суми прострочених платежів по процентах в розмірі 102 170, 94 грн. відмовити повністю. Від представника позивача ТОВ «Бізнес Позика» до суду надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якому представник позивач зазначив, що розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 461789-КС-007 від 28.05.2023 р. ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. При цьому відповідач, вважаючи його необґрунтованим, власного розрахунку не надав. Також зазначив, що проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у відповідності з умовами договору за кожен день користування кредитом. При цьому після закінчення строку дії кредитного договору проценти за кредитом не нараховувались. Також представник позивача вказав, що відповідач знав про порядок укладення кредитного договору та про всі інші типові умови кредитування у ТОВ «Бізнес Позика», а саме порядок перерахування кредитних коштів, порядок і розмір нарахування процентів за кредитним договором, встановлення комісії за надання кредиту тощо, оскільки він давно користується послугами ТОВ «Бізнес Позика» з надання кредитів та повністю виконував та закрив попередні кредитні договори. Просив позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» задовольнити. В судове засідання представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав повністю, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Осадчий А.А. в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» визнав частково, а саме на суму заборгованості по тілу кредиту та комісії в загальній сумі 36 800 грн., вимогу щодо стягнення прострочених процентів в сумі 102 170, 94 грн. не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просив в її задоволенні відмовити. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що 28.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Договір № 461789-КС-007про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 28-32). ТОВ «Бізнес Позика» 28.05.2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 461789-КС-007 про надання кредиту (а.с. 23-27). 28.05.2023 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 461789-КС-007 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с. 18-22). Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес Позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4139 на номер телефону [NUMBER] , який був вказаний позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий відповідачем було введено/відправлено (а.с. 36). Таким чином, 28.05.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено Договір № 461789-КС-007 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору кредиту ТОВ «Бізнес Позика» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 32 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Згідно з умовами Договору кредиту сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 2, 00000000 процентів за кожен день користування Кредитом - стандартна ставка, 1, 14926563 процентів за кожен день користування Кредитом - знижена ставка. Пунктом 3.2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3.2.3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. Також сторонами узгоджено термін дії договору - до 12.11.2023 року (п. 2.7) та комісію за надання кредиту - 4 800 грн. (п. 2 5). При цьому ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 32 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , яку Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується довідками про видачу коштів та випискою з банківського рахунку відповідача (а.с. 43, 88-98). Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Однак, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України відповідач не повернув кредит у строк, встановлений кредитним договором, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 10-11) та випискою з банківського рахунку відповідача (а.с. 88-98). У зв`язку з порушенням зобов`язань по кредитному договору та відповідно до згаданого у рішенні розрахунку станом на 12.02.2024 р. відповідач має заборгованість у розмірі 138 970, 94 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом -32 000, 00 гривень; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 102 170, 94 гривень; - заборгованість за комісією - 4 800, 00 гривень. Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та встановлених обставин справи суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, що виникла у зв`язку з порушенням кредитного зобов`язання, у загальному розмірі 138 970, 94 гривень, задовольнивши таким чином позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика». При цьому суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо несправедливості умов кредитного договору щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами. Так, згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Пунктами 3, 10, 11, 13, 15 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей. За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема, про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341 цс 15 Верховний Суд України наголосив, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2022 року у справі № 756/6038/20 зазначив, що незгода позичальника з умовою договору на стадії виконання, за відсутності зауважень щодо змісту та умов договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню, під час вирішення спору про стягнення заборгованості за цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що підписуючи кредитний договір № 461789-КС-007 від 28.05.2023 року, [PERSON] погодився з усіма його умовами і заперечень щодо цих умов, в тому числі й щодо розміру процентної ставки, не заявляв. При цьому кредитний договір, укладений між сторонами, відповідає вимогам закону. Крім того, на думку суду, є безпідставними доводи відповідача щодо нарахування процентів за кредитним договором після закінчення терміну його дії, оскільки це спростовується розрахунком заборгованості за договором, наданим позивачем, з якого чітко вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем до 12.11.2023 року. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв`язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанціями, залученими до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved