Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У грудні 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позову зазначено, що 03 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] укладено договір позики № 3098733. Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, п.12 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст. 205 Цивільного Кодексу України. Підписанням договору позики відповідач також підтвердив, що він вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у т.ч. і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ» (далі - Правила), які є невід`ємною частиною договору; вивчив та повністю погоджується з умовами цього договору позики (п.п. 8.3.5 та 8.3.6 договору позики). Правилами, розміщеними на сайті товариства, зокрема 4.3.1 передбачено, що договір позики фізичною особою укладається в іноформаційно-телекомунікаційній системі товариства дистанційно, в електронній формі відповідно до вимог Закону України Про електронну комерцію. \~ \~ \~ \~Пунктом 2.3. Договору позики встановлені параметри позики: тип позики - короткострокова; мета отримання позики - придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 12000,00 грн., строк позики - до 03 жовтня 2021 року (30 днів). \~ \~ \~ \~Окрім того, умовами договору позику визначений розмір процентів за користування та прострочення сплати позики (п.п. 2.4.2., 2.4.3., 2.4.4., 2.5). \~ \~ \~ \~29 грудня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у т.ч. за договором позики № 3098733 від 03 вересня 2021 року, укладеним між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] , сума заборгованості за яким станом на дату відступлення права вимоги складає 37104,00 грн., з яких 12000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19104,00 грн. - заборгованість за процентами, 6000,00 грн. - заборгованість з комісії. \~ \~ \~ \~Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Маніфою» втратив такі права. \~ \~ \~ \~Станом на день звернення до суду заборгованість за договором позики відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. \~ \~ \~ \~Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови договору. \~ \~ \~ \~Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача станом на 17 листопада 2022 року, відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову, становить 101544,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 12000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 19104,00 грн., заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 64440,00 грн., заборгованість з комісії - 6000,00 грн.. \~ \~ \~ \~Тому позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №3098733 від 03 вересня 2021 року у розмірі 101544,00 грн., судові витрати у розмірі 2481,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 23\~грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 17 липня 2023 року замінено первісного позивача у справі ТОВ Вердикт Капітал на його правонаступника ТОВ ДЕБТ ФОРС. \~ \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; у позові представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання декілька разів не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву суду не надав. Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлено,\~що 03\~вересня 2021\~року між\~відповідачем та\~ТОВ «МАНІФОЮ»\~укладено договір\~позики №\~3098733,\~відповідно до\~якого кредитодавець\~надав позичальнику\~грошові кошти\~в сумі\~12000,00\~грн.,\~на строк\~до 03\~жовтня 2021\~року (30\~днів),\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~згідно з\~умовами договору\~(а.с.8-15).\~Проценти за\~користування кредитом\~визначені пунктами\~2.4,\~2.5\~договору. Відповідно до п.2.6 договору позика надається шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті позичальника. Відповідно до п. 8.3.5. позичальник вивчив та повністю погоджується з умовами правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту з ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною цього Договору. Як вбачається з копії договору та розрахунку за договором, позичальник використав електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) j41343 (а.с.16-19). TOB «МАНІФОЮ» зобов`язання за укладеним договором виконало, надавши відповідачу грошові кошти за договором в сумі 12000,00 грн, а останній їх отримав, що підтверджується довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №5775-ВП від 02 лютого 2022 року, згідно з якою 03 вересня 2021 року була проведена операція відповідно до договору ВП-220319 від 22 березня 2019 року по переказу коштів в сумі 12000,00 грн на картку [NUMBER] (а.с.26). Загальний розмір заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом станом на 17 листопада 2022 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 101544,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 12000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 19104,00 грн., заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 64440,00 грн. (а.с.25). 29 грудня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №29/12-2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги від боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 3098733 від 03 вересня 2021 року, що укладено між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем (а.с.28-35, 38). Сторони погодили у п.4.1 договору факторингу, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог. Пунктом 13 договору факторингу передбачено, що одним із додатків до нього є Реєстр прав вимоги. Як зазначено\~у наданому\~позивачем витягу\~з реєстру\~боржників від\~29\~грудня 2021\~року до\~договору факторингу №29/12-2021 від 29 грудня 2021 року до ТОВ «Вердикт\~Капітал» перейшло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача договором\~позики №\~3098733\~від 03\~вересня 2021\~року (а.с.38),\~сума заборгованості\~за цим\~договором станом\~на дату\~відступлення права\~вимоги складає\~37104,00\~грн.\~48\~копійок, з яких 12000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 19104,00 грн. - заборгованість за процентами, 6000,00 грн. - заборгованість з комісії (а.с.41). ТОВ Вердикт Капітал, згідно з договором № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09 березня 2023 року, відступило ТОВ КАМПСІС ФІНАНС" право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 3098733, та ТОВ КАМПСІС ФІНАНС набуло\~статусу кредитора\~відносно боржника\~ [PERSON] \~(а.с.74-84,\~85-94); 08травня 2023 року між ТОВ КАМПСІС ФІНАНС та ТОВ ДЕБТ ФОРС укладено договір № 08-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 08 травня 2023 року, відповідно до якого ТОВ КАМПСІС ФІНАНС відступило\~ТОВ ДЕБТ\~ФОРС,\~а ТОВ\~ДЕБТ ФОРС\~набуло право\~вимоги заборгованості\~за договорами\~кредиту,\~у тому\~числі за\~договором кредиту\~№ 3098733\~відносно боржника\~ [PERSON] \~(а.с.95-102,\~113,\~114). Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що договір позики був укладений сторонами в електронній формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.6 ч.1 статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікаторомдані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікаторце алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч.3 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.6 статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Встановлено, що договор позики між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавця подав заявки на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання договорів позики. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем договір позики не був би укладеним сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону України\~«Про електронну\~комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Частиною 1 ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено факт укладення 03 вересня 2021 року між відповідачем та ТОВ «МАНІФОЮ» в електронній формі договору позики №3098733 на суму 12000,00 грн., факт отримання відповідачем коштів та переходу права вимоги до позивача у справі. Згідно з умовами договору позики, відповідач зобов`язався повернути позику, сплатити проценти за користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, проте не виконав свого обов`язку та не повернув надану йому позику в строк, передбачений договором. За розрахунками позивача, заборгованість відповідача за договором позики станом на 17 листопада 2022 року становить 101544,00 грн., у тому числі заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 12000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 19104,00 грн., заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 64440,00 грн., заборгованість з комісії - 6000,00 грн. (а.с.25). Водночас, вимоги позивача про стягнення комісії в розмірі 6000,00 грн. не відповідають умовам укладеного сторонами договору позики, оскільки умовами цього договору не передбачено стягнення будь-якої комісії; розмір комісії також не враховано у розрахунку за договором позики (а.с.16-19). Крім того, відповідно до п.6 "Додаткова інформація" паспорту позики (а.с.20-23) , будь-які інші платежі за позикою, крім відсотків, відсутні. Тому зазначені нарахування мають бути виключені з розрахунку заборгованості, оскільки нарахування яких не погоджене сторонами. З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача\~заборгованості за договором позики підлягають частковому задоволенню у сумі 95544,00 грн. з яких 12000,00 грн. - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 19104,00 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги, 64440,00 грн. - заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). \~ \~ \~ \~Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» 07 жовтня 2022 року було укладено договір про надання правової допомоги № 07-10/2022 з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», відповідно до якого адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту правову інформацію, консультацію і роз`яснення з правових питань, здійснювати правовий супровід захисту інтересів, складати заяви, скарги, заперечення, процесуальні ті інші документи правового характеру, тощо (а.с.56-59). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: прайс-лист адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», платіжне доручення №343550030 від 10 листопада 2022 року на суму 56000,00 грн. з призначенням платежу «надання правової допомоги згідно договору №07-10/2022 від 07 жовтня 2022 року про надання правової допомоги»; заявку на надання юридичної допомоги № 23 від 01 листопада 2022 року, а також Витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 07 листопада 2022 року (а.с.60-65). Суд приймає вказані документи в якості доказів на підтвердження виконання Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» робіт на підставі договору про надання правової допомоги № 07-10/2022 від 07 жовтня 2022 року, а також на підтвердження вартості наданих адвокатським об`єднанням послуг на загальну суму 9000,00 грн.. Клопотань про зменшення суми витрат на правову допомогу відповідно до ч.ч.4-6 ст.137 ЦПК України відповідач не надав. Таким чином, враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також засад розумності, справедливості та співмірності, обсягу задоволених вимог, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2334,62 грн.. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial