Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

11.10.2024 року від Яготинського районного суду Київської області за підсудністю до Володарського районного суду Київської області надійшла цивільна справа №382/1633/24 за позовом ТОВ «Коллект Центр» (далі «позивач») до [PERSON] (далі «відповідач») про стягнення заборгованості за договором у розмірі 68593,71 грн., та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн.. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини. 12.09.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] , було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 3596793. Відповідно до п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5000,00 грн., позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах визначених договором. 05.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] , було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 100635789. Відповідно до п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 12000,00 грн., позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах визначених договором. В подальшому 13.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3596793. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договарами до позичальників, в тому числі за договором №3596793. 17.01.2022 року було укладено договір №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №100635789. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договарами до позичальників, в тому числі за договором №100635789. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Таким чином[PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за договором №3596793 від 12.09.2021 року в сумі 26084,38 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 4275,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 21809,38 грн.; за договором №100635789 від 05.07.2021 року в сумі 42509,33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 6379,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 34930,33 грн.. Ухвалою Володарського районного суду від 18.10.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін. Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін протягом п`яти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відзив на позов і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження. Відповідачу надсилалась ухвала про відкриття провадження разом з позовною заявою за місцем його реєстрації: 09311, Київська область, Білоцерківський район, с. Капустинці, вул. Миру, буд. 7. Представник позивача в позовній заяві зазначив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином жодних заяв, клопотань, та відзиву на позов до суду не надав. На підставі ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за зареєстрованим місцем проживання відповідача. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про вручення. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ст. 280 ЦПК України, суд, враховуючи вказані факти, згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 12.09.2021 р. між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», було укладено Договір про споживчий кредит № 3596793, відповідно до якого - Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн., а позич: зобов`язався повернути використану суму в строк відповідно до договору та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту (а.с. 13-21). Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.2.2. Договору кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору. 12.09.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» було підписано анкету-заяву на кредит № 3596793 та згідно паспорта споживчого кредиту встановлено кредит 5000,00 грн, строком на 30 днів (а.с. 23-26). 13.01.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту у тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 3596793 від 12.09.2021 р., що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та позичальником, яким є [PERSON] (а.с. 57-63). ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 3596793 від 12.09.2021 р., що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та позичальником, яким є [PERSON] (а.с. 79-86). Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року про відступлення прав вимоги за Договором про споживчий кредит № 3596793 від 12.09.2021 р., [PERSON] , має загальну заборгованість у розмірі 26084,38 грн. (а.с. 87-95). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за договором №3596793 від 12.09.2021 року в сумі 26084,38 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 4275,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 21809,38 грн.; за договором №100635789 від 05.07.2021 року в сумі 42509,33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 6379,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 34930,33 грн.. (а.с. 55-56). 05.07.2021 р. між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», було укладено Договір про споживчий кредит № 100635789, відповідно до якого - Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 12000,00 грн., а позич: зобов`язався повернути використану суму в строк відповідно до договору та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами Договору кредиту (а.с. 27-37). Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 4500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.2.2. Договору кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору. 04.07.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» було підписано анкету-заяву на кредит № 100635789 та згідно паспорта споживчого кредиту встановлено кредит 12000,00 грн, строком на 30 днів (а.с. 38-39). 17.01.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту у тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 100635789 від 05.07.2021 р., що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та позичальником, яким є [PERSON] (а.с. 68-73). ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про споживчий кредит № 100635789 від 05.07.2021 р., що укладений між ТОВ «МІЛОАН» та позичальником, яким є [PERSON] (а.с. 79-86). Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, про відступлення прав вимоги за Договором про споживчий кредит № 100635789 від 05.07.2021 р., [PERSON] , має загальну заборгованість у розмірі 42509,33 грн. (а.с. 87-96). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] , має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за договором №100635789 від 05.07.2021 року в сумі 42509,33 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 6379,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 34930,33 грн.. (а.с. 54). За вище зазначеними договорами ТОВ «МІЛОАН» надало довідки про ідентифікацію за номером телефону [NUMBER] з одноразовими ідентифікаторами (а.с. 41-42). Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у строк, передбачений у зобов`язанні та відповідно до вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплатили процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Тому з огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у сумі 68593,71 грн. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 141 ч. 1 та ч. 2 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. При зверненні до суду з вищевказаними вимогами позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (відповідно до платіжної інструкції №0449400005 від 29.07.2024 р.) та витрати на надання правової допомоги в розмірі 17000 грн. (що стверджено: Заявкою на надання юридичної допомоги №655, з урахуванням долученого до справи Акту №3 про надання юридичної допомоги від 05.07.2024 року, платіжною інструкцією №0446750000 від 12.07.2024 року, прайс-листом від 01.11.2023 року затвердженого Рішенням Загальних зборів №01-11/2023). У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати на надання правової допомоги покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати за надання правової допомоги у розмірі 17000 грн..

Outcome: approved