Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та визнання права власності на частину транспортного засобу посилаючись на наступні обставини. Позивач та відповідач уклали шлюб 11.09.2022р., що посвідчений командиром військової частини [NUMBER] . За час шлюбу сторони за сумісні кошти придбали автомобіль Volvo XC 90, 2023 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який було зареєстровано на відповідача, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Позивач зазначає, що вона як співвласник майна, яке придбано в період шлюбу, має право на частку придбаного автомобіля, а тому просила визнати вказаний автомобіль об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на частину Volvo XC 90, 2023 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , як на частку в спільній сумісній власності подружжя та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач надав суду заяву про визнання позовних вимог. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 19 червня 2024 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк». В судовому засіданні 11 грудня 2024 року представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в останнє судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином. Представник ПАТ АБ «Укргазбанк» проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. перебуває виконавче провадження №66801800 з примусового виконання виконавчого листа №2/1522/1895/11, виданого 07.06.2021р. Приморським районним судом м.Одеси, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №190-08/П від 30.05.2008р. у розмірі 135107дол.США, що еквівалентно 1079201грн.85коп. та 297031грн.35коп., з яких: заборгованість по кредиту строкова 78684,67 дол.США, що еквівалентно 628509,54грн., заборгованість по кредиту прострочена 11061,16 дол.США, що еквівалентно 88353,28грн., заборгованість по процентам прострочена - 44508,68 дол.США, що еквівалентно 355521,98грн., заборгованість по процентам поточна 853,45дол.США, що еквівалентно 6817,10грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 237959,66грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 59071,69грн. та судові витрати в сумі 3219грн. В ході проведення виконавчих дій 04.10.2023р. приватним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, оскільки боржником вимоги виконавчого документа не виконувалися та виявлено, що за відповідачем зареєстровано транспортний засіб, який було оголошено у розшук. 24.01.2024р. приватним виконавцем було проведено вихід за адресою: м. Київ вул.Новоговірська,56 та виявлено рухоме майно боржника транспортний засіб Volvo XC 90, 2023 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , яке було описано та передано на відповідальне зберігання до ДП «Сетам», яке в подальшому передано на реалізацію на прилюдні торги. Відповідно до протоколу №608004 проведення електронного аукціону (торгів) торги з продажу вищевказаного майна відбулися 25.03.2024р., ціна продажу 2133000грн. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступних висновків. Сторонами не заперечується, що 11.09.2022р. між сторонами укладено шлюб, про що свідчить акт про укладення шлюбу, посвідчений командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] (а.с.9-11). За час шлюбу 18.03.2023р. сторони придбали автомобіль Volvo XC 90, 2023 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , який було зареєстровано на відповідача, про що свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] .(а.с.12-13) Судом встановлено,\~що рішенням\~Приморського районного\~суду м.Одеси\~від 01\~вересня 2012\~року у\~справі за\~позовом ПАТ\~АБ «Укргазбанк»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~(справа\~№2-1895/11) стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №190-08/П від 30.05.2008р. у розмірі 135107дол.США , що еквівалентно 1079201грн.85коп. та 297031грн.35коп., з яких: заборгованість по кредиту строкова 78684,67 дол.США, що еквівалентно 628509,54грн., заборгованість по кредиту прострочена 11061,16 дол.США, що еквівалентно 88353,28грн., заборгованість по процентам прострочена - 44508,68 дол.США, що еквівалентно 355521,98грн., заборгованість по процентам поточна 853,45дол.США, що еквівалентно 6817,10грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 237959,66грн., пеня за несвоєчасну сплату кредиту 59071,69грн. та судові витрати в сумі 3219грн.(а.с.66-69). На виконання вказаного рішення суду, Приморським районним судом м.Одеси 07.06.2021р. було видано виконавчий лист, за яким постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 13.09.2021р. було відкрито виконавче провадження №66801800. (а.с.74-75) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 13.09.2021р. у виконавчому провадженні №66801800 накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 148618,76дол.США та 330594,39грн.(а.с.70-71) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. від 04.10.2023р. у виконавчому провадженні №66801800 оголошено у розшук майно боржника Volvo XC 90, державний номерний знак [NUMBER] . (а.с.72-73) Також сторонами не заперечується, що вказаний транспортний засіб було виставлено на реалізацію на прилюдні торги. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя та частки чоловіка і дружини є рівними. Згідно ч.ч.1,3\~ст.368\~Цивільного кодексу\~України спільна власність\~двох або\~більше осіб\~без визначення\~часток кожного\~з них\~у праві\~власності є\~спільною сумісною\~власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі\~статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними\~\~\~в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно зі\~ст. 61 СК України\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 65 Сімейного кодексу України\~передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч. 1\~ст. 69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка\~\~ є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності\~\~\~є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя\~\~\~статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 22-24\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року\~«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. У разі неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3\~ст.325 ЦК України\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4\~ст.65 СК України). Згідно до\~ст.372 Цивільного кодексу України майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У\~разі поділу\~майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~вважається,\~що частки\~співвласників у\~праві спільної\~сумісної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними або\~законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. При поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої\~статті 71 СК України\~щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце\~\~з підстав, передбачених у\~статті 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.12.2022р. у справі № 569/19885/19, постанові Верховного Суду від 06.04.2023р. у справі №199/291/21, постанові Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі №725/1776/18. Позивач позовних вимог щодо стягнення компенсації за частину спірного транспортного засобу не заявляла. В судовому засіданні представник позивача вказувала, що у разі реалізації придбаного у шлюбі транспортного засобу будуть порушені права позивача, оскільки вищезазначений кредит отримувався відповідачем ще до укладення шлюбу із позивачем і про нього, так як і про рішення Приморського районного суду м.Одеси від 01.09.2012р., їй не було нічого відомо, а відтак вона не повинна відповідати за борги відповідача, які виникли ще до реєстрації шлюбу між нею та відповідачем. Відповідно до положень\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Презумпція спільності права власності подружжя [PERSON] та [PERSON] на придбаний в період шлюбу транспортний засіб Volvo\~XC\~90,\~ державний\~номерний знак\~ [NUMBER] не спростована. Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання транспортного засобу Volvo\~XC\~90,\~ державний\~номерний знак\~ [NUMBER] спільною сумісною власністю позивача та відповідача оскільки заявлення таких вимог не є ефективним способом захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2024р. у справі №523/14489/15-ц) В судовому засіданні відповідач підтвердив, що транспортний засіб Volvo XC 90, державний номерний знак [NUMBER] знаходиться у його користуванні. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання за позивачем права власності на частину спірного автомобіля. В задоволенні інших позовних вимог суд відмовляє за безпідставністю. Відповідно до положень ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial