Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

У квітні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 26.11.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1108. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 06.08.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління Міністерства юстиції у м. Києві. Позивач посилається на те, що вона проживає разом з дитиною окремо від відповідача. Відповідач вже протягом значного проміжку часу не забезпечує грошовими коштами як сім`ю в цілому, так і не надає жодних грошових коштів, необхідних для розвитку дитини, її соціального забезпечення та духовного збагачення. З моменту припинення сімейних відносин з відповідачем позивачка сама виховує доньку, фактично піклується про стан її здоров`я й повністю забезпечує дитину усім необхідним для її повноцінного та гармонійного розвитку. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частин з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.04.2024 року і до повноліття дитини. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.09.2024 року (суддя Янченко А.В.) справу прийнято до свого провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощено позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 21.10.2024 року. Слухання справи було відкладено до 11.12.2024 року. 10.12.2024 року канцелярією Києво-Святошинського районного суду Київської області було зареєстровано відзив на позовну заяву, поданого представником відповідача - адвокатом Заболотним В.А. В судовому засіданні, яке відбулось 11.12.2024 року, суд вирішив відмовити в прийнятті відзиву на позовну заяву, поданого представником відповідача Заболотним В.А., адже пропущений строк на подачу відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали задоволення позову, представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 26.11.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1108. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання спільної дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини\~від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності зі ст.ст.\~11,\~15\~вказаного\~Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ч. 1\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. По змісту\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи що спільна дитина сторін проживає разом з позивачем, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд прийшов до переконання, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частин з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.04.2024 року і до повноліття дитини, оскільки такий розмір є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідатиме інтересам дитини, рівності сторін в їх обов`язку щодо утримання та можливості відповідача сплачувати такий розмір аліментів. Відповідно до норми ч. 1\~ст. 79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] було подано 08.04.2024 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити. Доводи представника відповідача щодо купівлі відповідачем нерухомого майна на користь дитини не спростовують обов`язку батька по утриманню дитини. Згідно ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1 211 гривень 20 копійок в дохід держави. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст.\~141,\~180,\~182,\~183,\~185,\~191 СК України,\~та,\~

Outcome: approved