Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг від 16.01.2018 року відповідач отримав кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 80 000грн. 00коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Зазначає, що відповідач не виконував умов кредитного договору належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком в сумі 129 716грн. 87коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищезгадану заборгованість за договором про надання банківських послуг від 16.01.2018 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач скористався своїм правом та надав до суду відзив на позовну заяву, в якій просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача та відмовити у задоволенні позову. Представник позивача в свою чергу надав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному осязі. Судом встановлено, що 16.01.2018 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80 000грн. 00коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту /а.с.15-36/. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 633 ЦК України передбачає, що договори, які укладаються банком з фізичними особами є публічними. Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 610 ЦПК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання.. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з розрахунку заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач заборгував перед банком борг в сумі 129 716грн. 87коп., яка складається з наступного: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 129 716грн. 87коп. /а.с.8-14/. Таким чином, станом на дату подання позову, заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною, а вимога банку не виконаною. Щодо заявленого представником відповідача клопотання про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення суми боргу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Наслідки спливу строку позовної давності згідно із заявою відповідача [PERSON] застосуванню не підлягають з огляду на таке. Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) був встановлений в Україні з 12.03.2020 року та тривав до 01.07.2023 року). Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст. 257259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії (воєнний стан в Україні був введений з 24.02.2022 року та триває до теперішнього часу). Загальна позовна давність тривалістю у три роки встановлюється саме ст. 257 ЦК України. Позивач звернувся до суду з позовом 17.06.2024 року, за період з 16.01.2018 року, тобто в межах трирічного строку загальної позовної давності, з урахуванням Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. На підставі вищезазначеного, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які належать до договірних зобов`язань, а саме випливають з договору кредиту, встановив, що права позивача відповідачем [PERSON] порушені, а тому вони підлягають захисту, та слід стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором. Отже, суд вважає, що позов обґрунтований і він підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3 028грн.00коп. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved