Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

І. Виклад позиції учасників справи. 1.1 Адвокат Кулініч К.В. звернулася з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 9/20 житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0800 га, кадастровий номер 7410100000:01:027:5011, що знаходиться за адресою [ADDRESS] було придбано в період перебування в шлюбі з відповідачем по справі, а відтак вони є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя. 2.1 28.11.2024 р. представником відповідача адвокатом Петрушанко В.П. подано відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 9/20 житлового будинку за адресою [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,08 га кадастровий номер 7410100000:01:027:5011 не є спільною сумісною власністю сторін, а отже і вимога про поділ частини будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки площею 0,08га кадастровий номер 7410100000:01:027:5011 задоволенню не підлягає. Узагальнений зміст заперечень зводився до того, що 9/20 спірного будинку та спірну земельну ділянку було придбано ним за власні кошти, які він отримав від продажу своєї квартири [ADDRESS] . ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позивних вимог з підстав спростування спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Відповідач стверджував, що спірний будинок було придбано саме за його особисті кошти, які він попередньо отримав від продажу квартири. А придбання земельної ділянки,на якому розташований будинок, було здійснено за спільні кошти подружжя. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду\~від 01.10.2024\~р.\~відкрито провадження\~в справі\~за правилами\~загального \~ позовного\~ провадження та призначено справу в підготовче судове засідання /а.с.41-42/. Ухвалою суду від 11.11.2024 р. закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 4.1 Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2007 року. У цьому шлюбів них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] /а.с.13/ та донька [PERSON] , [INFO] /а.с. 14/. 4.2 Згідно договору купівлі-продажу від 01.07.2013 р. відповідач [PERSON] продав [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка з 04.05.2006 р. належала «Продавцю» на праві приватної власності. Купівля-продаж квартири була здійснена за 67 580 грн. 4.3 Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.07.2013 р. [PERSON] та [PERSON] (Продавці) продали [PERSON] (Покупець) земельну ділянку площею 0,0800 га розташовану у [ADDRESS] за ціною 82\~800 грн. На вказаній земельній ділянці розташована 9/20 частин житлового будинку, власником якого є продавці, перехід права власності на який оформлено окремим договором /а.с.22-23/. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2013 р. власником земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:037:5011 за адресою: [ADDRESS] , площею 0,08 га є [PERSON] /а.с.24/. 4.4 Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 02.07.2013 р. [PERSON] та [PERSON] (Продавці) продали в рівних частинах кожен [PERSON] (Покупець) нерухоме майно у вигляді 9/20 частин житлового будинку [ADDRESS] за ціною 49\~500 грн /а.с.25-26/. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2013 р. власником 9/20 частки житлового будинку, об`єкту житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок А-1, загальною площею 115,3 м2 є [PERSON] /а.с.27/. 4.5 Згідно копії домової книги за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , 1971 р.н., [PERSON] , 1985 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2020 р.н. /а.с.31-36/ 4.6 Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14.08.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с.37-38/. V. Оцінка Суду. 5.1 Відповідно до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 5.2 Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 5.3 Частиною першою ст.69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. 5.4 Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. 5.5 Згідно з положеннями ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.71 СК України). Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. 5.6 Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Конструкція норми ст.60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведенню. 5.7 За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На спростування презумпції права спільної сумісної власності подружжя, відповідачем зазначено, що спірне майно хоча й було придбано в період шлюбу, але було придбано за особисті кошти одного з подружжя, а саме від продажу квартири, яка належала відповідачу на праві особистої приватної власності квартири, що була отримана ним на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.05.2006 р. 5.8 Суд зауважує, що згідно умов договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] від 01.07.2013 р. [PERSON] на час укладення вказаного правочину було отримано грошові кошти у розмірі 67\~580,00 грн. Натомість сумарна вартість придбаного під час перебування в шлюбі нерухомого майна, придбаного 02.07.2013 р. [PERSON] за договорами купівлі-продажу земельної ділянки та частини житлового будинку, становить 132\~300 грн, тобто лише 51 % від попередньо отриманих відповідачем коштів з продажу належної йому квартири. Окрім того, як вбачається з п.7 договорів купівлі-продажу земельної ділянки та частини житлового будинку, відповідач підтверджував, що отримане за вказаними договорами майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 5.9 Слід також звертає увагу на те, що відповідачем до суду не було надано доказів того, що саме кошти, які були отримані ним після продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , були спрямовані на купівлю спірного майна. Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на його особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною (постанова Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18). 5.10 Оскільки відповідачем не було доведено факту купівлі спірного майна за кошти, які належали йому особисто, то суд приходить до висновку про визнання за [PERSON] права власності на 9/40 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] з відповідною частиною надвірних будівель і споруд та на 1/2 частин земельної ділянки площею 0,0800 га, кадастровий номер 7410100000:01:027:5011, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 5.11 В задоволенні позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю подружжя 9/20\~житлового будинку\~з відповідною\~частиною надвірних\~будівель і\~споруд,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та земельну\~ділянку площею\~0,0800\~га,\~ кадастровий\~ номер\~ 7410100000:01:027:5011,\~ що\~ знаходиться\~ за\~ адресою\~ [ADDRESS] , суд вважає за необхідне відмовити з підстав не належного способу захисту. VІ. Розподіл судових витрат. 6.1 За змістом ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 5\~960 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн 45 к. судового збору/а.с.61/.

Outcome: partial