Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

05 вересня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що між [PERSON] і [PERSON] у 2014 році зареєстровано шлюб.\~ Cторони мають двох спільних малолітніх дітей. На цей час спору про місце проживання дітей не має. Сторони припинили шлюбні стосунки більше двох років тому та позивач не бажає їх відновлювати, в зв`язку із чим прохає суд розірвати шлюб. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2024 року сторонам надано термін для примирення два місяці. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 грудня 2024 року поновлення провадження у справі. Позивач, [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та прохала його задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON] .\~ Відповідач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнав повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити. Судом установлено, що 30 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області між [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 82. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] ( а.с.6-7). Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони більше двох років тому припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. За наданий судом строк для примирення сторони не примирилися. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спір про місце проживання малолітніх дітей на цей час відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи думку дружини, яка змінила прізвище при реєстрації шлюбу, суд вважає, що після розірвання шлюбу її необхідно надалі іменувати прізвищем [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Судом установлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Враховуючи зазначене, з відповідача, на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved