Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

ТОВ «Кіровоградська обласна\~енергопостачальна компанія»\~від імені\~якого діє\~Знам`янський\~центр обслуговування\~споживачів23.09.2024 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті спожитої електричної енергії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» розпочало діяльність з постачання електричної енергії споживачам Кіровоградської області. Укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом. Порядок передачі даних побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до закону покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території (ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія») попереднім постачальником (ПрАТ «Кіровоградобленерго») визначено постановою НКРЕКП №1268 від 28.10.2018. В даному випадку, позивач отримав від ПрАТ «Кіровоградобленерго» в електронному вигляді дані про те, що станом на 01.01.2019 за адресою: [ADDRESS] , між ПрАТ «Кіровоградобленерго» та [PERSON] укладено договір про користування електроенергією. Отже, між ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» та [PERSON] існує діючий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на підставі якого позивач з 01.01.2019 здійснює постачання електричної енергії відповідачу за вказаною вище адресою. Позивач належним чином і в повному обсязі виконав власні договірні зобов`язання, проте відповідач свої зобов`язання з оплати електричної енергії належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 17.09.2024 у нього виникла заборгованість в розмірі 1 699 грн 02 коп. За викладених обставин позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті спожитої електричної енергії в розмірі 1 699 грн 02 коп та понесені ним судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. Згідно з ухвалою суду від 18.12.2024 розгляд справи проводиться заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1999, посвідченого Знам`янським державним нотаріусом за р.№1313, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно. За вказаною вище адресою зареєстроване місце проживання відповідача, про що свідчать відомості, надані виконавчим комітетом Знам`янської міської ради 30.09.2024 за №13.01-11/539/1, та на його ім`я відкрито особовий рахунок [NUMBER] , ЕІС код 62Z6363331904958. Згідно з ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ч.3 ст.714 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. З 11.06.2017 набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» №2019-VIII від 13.04.2017 та розпочався процес реформування електроенергетичної галузі в Україні. Одним з основних етапів реформи є відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій виробництва, передачі та постачання, тобто створення відповідних окремих юридичних осіб. Положеннями Закону, а саме п.13 розділу ХVІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №2019-VIII визначено, що під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. Окрім того, згідно з п.13 розділу ХVІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №2019-VIII визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. ТОВ «Кіровоградська обласна\~енергопостачальна компанія»створена Приватним акціонерним товариством «Кіровоградобленерго» на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» щодо відокремлення оператора системи розподілу від постачання електричної енергії та виконує функції постачальника електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам на території Кіровоградської області. Починаючи з 01.01.2019 постачання електричної енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] , здійснює ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія», яке діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018). В матеріалах справи міститься Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія», який є публічним договором приєднання, встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам та укладається з урахуванням ст.633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору згідно із заявою-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору. За цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз.5 п.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії»). Пунктом 8 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Таким чином, починаючи з 01.01.2019 між сторонами укладено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг без викладення його в паперовій формі. Акцептування зазначеного договору відповідачем відбулося шляхом споживання електричної енергії та здійсненням часткової оплати за надані послуги, що підтверджується наданим позивачем розрахунком на споживача [PERSON] , особовий рахунок [NUMBER] , ЕІС код 62Z6363331904958. З розрахунку суми боргу по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] (ЕІС код 62Z6363331904958) вбачається, що станом на серпень 2024 року заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 1 699 грн 02 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги постачання та розподілу електричної енергії (п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому, ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі, незалежно від факту укладення договору про надання житлово-комунальної послуги, зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. В свою чергу, як вже зазначалося судом, відповідач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , де допущено заборгованість за спожиту електричну енергію. Відповідно до п.6 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Тобто, споживачем послуг може бути як власник, так і користувач об`єкта нерухомого майна, що отримує відповідні послуги з постачання електричної енергії. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ч.2 ст.317 ЦК України). В силу належності житлового будинку на праві приватної власності відповідачу, він має нести відповідальність за утримання належного йому майна. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (ч.ч.4, 5 ст.319 ЦК України). Як свідчить тлумачення ст.526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно зі ст.526, 530, 610, 611, 612, 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач, будучи власником та споживачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] , ЕІС код 62Z6363331904958), допустив заборгованість за спожиту електричну енергію на суму 1 699 грн 02 коп, відповідно ця заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача, а тому суд дійшов висновку, що пред`явлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3 028 грн.

Outcome: approved