Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Адвокат Крушинська А.А., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 03.08.2021 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Після укладення шлюбу проживали разом, проте після певного часу почали проживати окремо. Спільних дітей з відповідачем не має, однак відповідач відмовляється з`явитися до органів РАЦСу для розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Позивач стверджує, що спільне з відповідачем життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя, втрачено взаємопорозуміння, почуття любові один до одного, спільне господарство не ведеться. На переконання позивача подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. З урахуванням наведеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.11.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак у матеріалах справи міститься заява представника позивача - адвоката Крушинської А.А. про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено з матеріалів справи, 03 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем\~\~було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №567, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Приписами ст.110\~СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що позивач втратила почуття поваги, любові та довіри до відповідача і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам позивача. Стаття 51\~Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Спору щодо поділу спільного майна позивачем не заявлялося. Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджений судовий збір, сплачений останньою при поданні позову до суду в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved