Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 24.07.2020-100003864 в розмірі 10 200,00 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 24.07.2020 між ТОВ «Споживчий Центр» та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір №24.07.2020-100003864 від 24.07.2020 за умовами якого, кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000,00 грн. строк користування кредитом за умовою «Короткий кредит» 14 календарних днів тобто до 06.08.2020 зі сплатою процентів у розмірі 28%. А строк користування кредитом за умовою «Довгий Кредит» - 28 календарних днів тобто до 20.08.2020 зі сплатою процентів у розмірі - 70%. Кредитодавець на виконання п.1.1 Договору позики №24.07.2020-100003864 від 24.07.2020 року, свої зобов`язання виконав, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. шляхом їх перерахування на поточний рахунок відповідача. Однак, [PERSON] свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконує у зв`язку з чим утворилась заборгованість, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в загальному розмірі 10 200,00 грн. в судовому порядку. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 26.06.2024, для розгляду цієї справи визначено суддю Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області Костюк У.І. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 27.06.2024 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою суду від 28.06.2024 провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та призначено судове засідання. 06.11.2024 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Мельник Л.І. через систему «Електронний суд» подана заява, в якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Споживчий Центр» у зв`язку із спливом строку позовної давності. Адвокат зазначає, що Кредитний договір між відповідачем та ТОВ «Споживчий Центр» був укладений 24.07.2020 та відповідно до умов договору сума кредиту становить 6000,00 грн. та процентна ставка за Кредитним договором за умовою «Довгий кредит» становить - 4200,00 грн. та сплачуються 20.08.2020 включно. Отже, строк позовної давності за даною позовною вимогою розпочався 21.08.2020, а у відповідності статті 257 ЦПК України загальна позовна давність - три роки. В свою чергу, позов подано 25.06.2024, а отже не підлягає задоволенню так як поданий після спливу строку позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак в поданому позові просила суд розгляд справи проводити у відсутності представника позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та його представник Мельник Л.І. в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду представник подала заяву про розгляд справи у їх відсутність. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 24.07.2020 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №24.07.2020-100003864 за умовами якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 грн. строк дії договору - 42 дні. Строк користування Кредитом за умовою «Короткий кредит» 14 календарних днів з дати отримання; Строк користування Кредитом за умовою "Довгий кредит" 28 календарних днів з дати отримання; Проценти за умовою "Короткий кредит" 1 680 грн. 00 коп, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Проценти за умовою "Довгий кредит" 4 200 грн. 00 коп, що становить 70% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Графік платежів за умовою "Короткий кредит": сума Кредиту 6 000 грн. 00 коп. та Проценти 1 680 грн. 00 коп. сплачуються до 06.08.2020 включно. Графік платежів за умовою "Довгий кредит" сума Кредиту 6 000 грн. 00 коп. та проценти 4 200 грн. 00 коп. сплачуються до 20.08.2020 включно. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (код з смс-повідомленням) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору такі як сума кредиту, строк, процентна ставка та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов`язання погоджено в Заявці до Договору, яка містить електронний підпис [PERSON] одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на його особистий номер телефону: [NUMBER] , а отже акцептовано умови Договору (а.с.19-20). Позикодавець на виконання умов Кредитного договору №24.07.2020-100003864 від 24.07.2020 року, свої зобов`язання виконав, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача за номером платіжної картки № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією про видачу грошових коштів від 24.07.2020 (а.с.12) Відповідно довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 24.07.2020-100003864 від 24.07.2020 заборгованість у [PERSON] становить 10200,00 грн., що складає: 6000,00 грн - сума основного боргу; 4200,00 - проценти. Проценти по кредиту нараховані за період 24.07.2020 - 20.08.2020 (а.с.24). ТОВ «Споживчий Центр» звертаючись до суду з даним позовом вказує, що відповідач має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує та наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення до суду за захистом своїх прав. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. В ході розгляду судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ «Споживчий центр» з метою отримання кредитних коштів, за результатами його звернення, 24.07.2020 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір, після укладення якого у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, в кредитора виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у визначеному розмірі, який був обумовлений між сторонами умовами договору. Зокрема на підставі укладеного договору про надання кредиту відповідачу надано грошові кошти в розмірі 6000,00 грн.. Відтак в ході розгляду судом встановлений факт укладення кредитного договору, де однією із сторін була відповідач [PERSON] , згідно якого останній отримав грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності. Кредитором зобов`язання згідно укладеного договору були виконані та відповідачу надано в користування кредитні кошти. Натомість відповідач, свої зобов`язання перед кредитором не виконав, зокрема, в ході судового розгляду не встановлено правових аргументів, які б доводили, що на час вирішення спору в суді відповідач зобов`язання перед кредитодавцем виконав, перерахував у повному обсязі кошти чи виконав інші дії, а відтак судом вважається підтверджений факт неповернення відповідачем грошових коштів у відповідності до умов вказаних у договорі № 24.07.2020-100003864 від 24.07.2020 та у строки визначені сторонами, тому суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача за кредитом Згідно довідки- розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 24.07.2020-100003864 від 22.01.2021 становить: 10200,00 грн., що складає: 6000,00 грн - сума основного боргу; 4200,00 - проценти. Проценти по кредиту нараховані за період 24.07.2020 - 20.08.2020 Судом відзначається, що інформація щодо розміру заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростована належними та допустимими доказами. Відтак, враховуючи, той факт, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів кредитору, тому враховуючи, те, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, то він є таким, що зобов`язання за вказаним договором не виконав. Тому звернення ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором є підставним. Разом з тим, сторона відповідача зазначає, що до вимог про стягнення заборгованості підлягає застосуванню позовна давність. Однак, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, з огляду наступне. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12.03.2020 до 22.05.2020, дія якого постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжувався. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.12.2023 у справі № 212/10834/21. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року відмінено з 24 год 00 хв 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. При цьому, відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції чинній на день звернення з позовом), у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії, яким доповнено ЦК України в березні 2022 року. 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану у подальшому неодноразово продовжувався і діяв на момент звернення до суду із даним позовом. Суд враховуючи факт продовження загального строку позовної давності визначеного статтею 257, внаслідок введення карантину (п.12 Перехідних положень ЦК України), а згодом воєнного стану (п.19 Перехідних положень ЦК України), вважає, що загальний строк позовної давності в три роки продовжено та позивачем не пропущено, так як позивачем заявлено позовні вимоги у червні 2024 року про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування наслідків спливу строків позовної давності, оскільки позивачем заявлено період, що підпадає під дію п.12, п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення боргу за Кредитним договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved