Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем, [PERSON] . [INFO] у Сторін народився син - [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.05.2019р., яке видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за No1730 від 02.05.2019 року. З початку проживання у шлюбі, подружнє життя у Сторін не склалось, тому Сторони вирішили розлучитись. 14.07.2021 року Заочним рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області шлюб Сторін було розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачкою. Відповідач, [PERSON] , не проявляв жодної зацікавленості у спілкуванні з дитиною, добровільно дитину не забезпечував, тому Позивачка вимушена була звернутись до суду про стягнення аліментів на дитину в судовому порядку. 21.07.2022 року Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси було винесене рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , в твердій грошовій сумі 1100 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.05.2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не надає утримання; взагалі не спілкується з дитиною. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової та і взагалі будь-якої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються виключно матір`ю. Більше того, його спосіб життя та фінансові проблеми становлять потенційну загрозу для дитини. Відповідач дитиною не цікавиться, не телефонує, не вітає з днем народження, не шукає зустрічей з сином, повністю залишив сина на виховання та утримання матері. Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача зі сплати аліментів складає 33 638,00 гривень. Відповідач зовсім не виявляє бажання бути присутнім у житті сина. На даний час, [PERSON] проживає в громадянському шлюбі з [PERSON] . [PERSON] відноситься до сина Позивачки, як до рідного, він практично замінив йому батька. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04.10.2023 року відкрито загальне провадження та призначено справу в підготовче судове засідання на 05.12.2023 року. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.12.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.02.2024 року. У судове засідання [PERSON] не з`явилась про час та місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином, надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги просила проводити розгляд справи за її відсутності. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У судове засідання представник третьої особи - Органу опіки та піклування Київської РА ОМР - не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином надав до суду заяву в якій просив задовольнити позовні вимоги, проводити судове засідання без участі третьої особи. Представником позивачки, адвокатом Івановою Г.С. було долучено до матеріалів справи Оригінал Висновку органу опіки та піклування Київської РА ОМР про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, є доказаними, тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що Позивачка, [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі з Відповідачем, [PERSON] , [INFO] у Сторін народився син - [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.05.2019р., видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за No1730 від 02.05.2019 року. 14.07.2021 року Заочним рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області шлюб Сторін було розірвано. 21.07.2022 року Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси було винесене рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , в твердій грошовій сумі 1100 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.05.2021 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11.09.2023 року, заборгованість Відповідача зі сплати аліментів складає 33 638 гривень. Відповідно до Довідки виданої Приватним дошкільним закладом освіти «Мандарин» син сторін навчається у приватному дитячому садку «Мандарин» з 01.05.2023 року по 31.08.2023 рік , за вказаний період дитину привозить та забирає з закладу тільки мати, оплату за навчання у дитячому садку та додаткові гуртки було отримано теж тільки від матері, батька дитини жодного разу у садку не бачили. Відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема - не надає утримання; взагалі не спілкується з дитиною. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової та і взагалі будь-якої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються виключно матір`ю Його спосіб життя та фінансові проблеми становлять потенційну загрозу для дитини. В матеріалах справи міститься висновок Київської районної адміністрації ОМР від 16.05.2024 року No305/01-11, в якому зазначено про те, що орган опіки та піклування Київської районної адміністрації ОМР вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , у відношенні його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» No 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені факти ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків по утриманню та наданню належних умов для виховання та утримання дитини знайшли своє підтвердження, тому для настання позитивного результату у долі дитини та з метою захисту її прав та інтересів, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України No789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Згідно із ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов`язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов`язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків виражається у тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені обставини у відповідності з п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При таких обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. При цьому, в порядку п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved