Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив припинити з нього стягнення на користь відповідачки аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, до досягнення сином трьох років, оскільки позивач з червня 2024 вийшла на роботу у Гадяцьке відділення Приватбанку. 21 серпня 2024 року ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області було відкрито провадження по справі у загальному позовного порядку та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.09.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Представник позивача адвокат Хоруженко С.Г. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала та посилалася на те, що згідно ст. 84-85 СК України вона має право на утримання, незалежно від того працює чи ні . Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.02.2024 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 23 листопада 2023 року до його повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 23.11.2023 до досягнення сином [PERSON] , [INFO] трьох років [INFO] . Згідно отриманих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з 3 кварталу 2023 року по 2 квартал 2024 року [PERSON] в червні 2024 року отримала заробітну плату в АТ КБ «Приватбанк». Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови ПВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2ст. 182\~СК України(в редакції\~Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року)). Відповідно до вимог ст.ст.13,81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зміст ст.ст.\~181\~,\~192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому,\~суд зауважує\~також,\~що згідно\~ч.\~2\~та ч.4\~ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, позивачем не доведено погіршення чи зміну його матеріального становища через яке він не має змоги сплачувати аліменти та наявність підстав, визначених ст. 85 СК України, які звільняють його від обов`язку щодо сплати аліментів. З урахуванням зазначеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed