Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить: 1) позбавити батьківських прав: громадянку [PERSON] , [INFO] , та громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з громадян [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини; 3) зобов`язати громадянку [PERSON] , 2001 року народження, та громадянина [PERSON] , 1993 року народження, у місячний термін, відкрити особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України на ім`я малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , для перерахування аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що до служби у справах дітей надійшов лист служби у справах дітей Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про те, що за інформацією КНП «Валківська центральна районна лікарня» [INFO] до пологового відділення госпіталізовано породіллю [PERSON] , [INFO] , з немовлям (пологи на дому) без документів, ідентифікуючих особу. З усного повідомлення фельдшера швидкої медичної допомоги, (яка здійснювала візит) умови для перебування новонародженої дитини за адресою проживання матері: [ADDRESS] відсутні. Фельдшер також зазначила, що породілля соціально не адаптована, спостерігається відсутність елементарного гігієнічного догляду, виявлений педикульоз. Працівниками служби у справах дітей разом з фахівями із соціальної роботи КЗ «Краснокутського ЦСС» та поліцейськими офіцерами громади Краснокутської селищної ради було здійснено виїзд до домоволодіння за місцем реєстрації громадянки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з метою обстеження умов проживання. В ході візиту з`ясувалося, що домоволодіння взагалі не пристосоване для проживання новонародженої дитини. Помешкання знаходиться в антисанітарному стані, шпалери обідрані, стіни не білені та брудні, над дверима провисають електричні дроти. Дитяче ліжечко та речі для новонародженої дитини взагалі відсутні так само, як і відсутні засоби гігієни та підгузки. У будинку пічне опалення, дрова для якого майже відсутні. За висновком комісії житло взагалі не пристосоване для проживання новонародженої дитини. Наказом начальника служби у справах дітей Краснокутської селищної ради № 64 від 04.12.2023 «Про постановку на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] » було поставлено на облік служби у справах дітей Краснокутської селищної ради (відомості дитини записані відповідно до медичного свідоцтва про народження у зв`язку із відсутністю проведення державної реєстрації народження дитини). Службою у справах дітей Краснокутської селищної ради до КНП «Краснокутська ЦРЛ» Краснокутської селищної ради було направлено запит від 04.12.2023 за № 01-32/479 стосовно перебування на обліку у психіатра громадянки [PERSON] , [INFO] . Проте у відповіді на зазначений запит від 11.12.2023 № 08/473 вказано, що згідно зі ст. 6 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 розголошення відомостей про психічний стан громадян заборонено. Службу у справах дітей у телефонному режимі завідувачем дитячого відділення КНП ХОР «ОДКЛ» [PERSON] було повідомлено, що з 29.11.2023 у стаціонарному відділенні перебуває гр. [PERSON] , [INFO] , разом з новонародженою дитиною, яка була переведена на лікування з пологового відділення КНП «Валківська центральна районна лікарня», куди вона була госпіталізована [INFO] р. після пологів на дому самостійно. Однак, 15.12.2023 громадянкою [PERSON] новонароджену дитину було залишено без батьківського піклування у КНП «Харківська обласна дитяча клінічна лікарня № 1». Всі ці факти підтверджуються виписним епікризом з історії пологів та випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. З огляду на що адміністрація КНП «Харківська обласна дитяча клінічна лікарня №1» просить вжити заходи щодо термінового повернення дитини за місцем реєстрації матері до селища Водяне Краснокутської територіальної громади. 18.12.2023 службою у справах дітей Краснокутської селищної ради було направлено лист до КНП «Краснокутської ЦРЛ» Краснокутської селищної ради з проханням щодо тимчасового влаштування новонародженої дитини до дитячого відділення КНП «Краснокутської ЦРЛ» для подальшого медичного обстеження та перебування у зв`язку з неможливістю проживання дитини у домоволодінні за місцем реєстрації матері гр. [PERSON] . 19.12.2023 року працівником служби у справах дітей у супроводі медичного працівника каретою швидкої медичної допомоги новонароджена дитина [PERSON] , [INFO] (ПІБ дитини та дата народження написана з медичного свідоцтва про народження дитини, у зв`язку із відсутністю свідоцтва про народження дитини, так як на той час мати не здійснила державну реєстрацію народження дитини) була доставлена до дитячого відділення КНП «Краснокутська ЦРЛ» без матері. Наступного дня гр. [PERSON] з`явилася до служби у справах дітей Краснокутської селищної ради, де з нею було проведено бесіду, роз`яснено про відповідальність за збереження життя та здоров`я новонародженої дитини, рекомендовано перебування матері разом з дитиною у дитячому відділенні для здобуття навичок щодо догляду за новонародженою дитиною, годування та проведення гігієнічних процедур. Також було рекомендовано гр. [PERSON] негайно здійснити державну реєстрацію народження дитини для отримання свідоцтва про народження дитини. Наголошено про створення належних умов у домоволодінні, де буде проживати новонароджена дитина. Гр. [PERSON] деякий час перебувала з дитиною у дитячому відділенні, але поводилася неадекватно, самостійно проводити догляд за дитиною не могла, постійно конфліктувала з медичним персоналом, рекомендації лікарів не виконувала, ображала їх брудною лайкою, телефонувала до поліції зі скаргами на медичний персонал; залишала медичний заклад за своїм бажанням, обґрунтовуючи це тим, що йде отримувати свідоцтво про народження, але за кілька днів потому поверталася без свідоцтва. З її слів, вона весь цей час перебувала у с. Крисине Богодухівського району Харківської області. Державна реєстрація народження дитини була проведена гр. [PERSON] 25 січня 2024 року. Свідоцтво про народження було видане на дитину [PERSON] , [INFO] , де матір`ю було вказано [PERSON] , а батьком [PERSON] . Наказом начальника служби у справах дітей Краснокутської селищної ради від 25 січня 2024 року було внесено зміни до наказу начальника служби у справах дітей Краснокутської селищної ради від 04 грудня 2023 року № 64 «Про постановку на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] » та прізвище, ім`я, по батькові [PERSON] змінено на прізвище, ім`я, по батькові на [PERSON] . 26.01.2024 гр. [PERSON] та [PERSON] було запрошено до служби у справах дітей та проведено бесіду про відповідальність батьківства. Вкотре громадянам було наголошено про приведення домоволодіння, в якому проживати новонароджена дитина, у належний стан, та облаштування умов для проживання новонародженої дитини. Після того гр. [PERSON] зникла на три дні, коли вона наступного разу з`явилася у дитячому відділені з`ясувалося, що вона хвора, після чого остання була госпіталізована 24.01.2024 року до терапевтичного відділення із діагнозом «вірусна пневмонія». 26.01.2024 гр. [PERSON] була виписана із терапевтичного відділення у зв`язку із порушенням режиму та правил закладу, самовільним залишення відділення та відмовою від лікування. У цей же день вона прийшла до дитячого відділення та вимагала пустити її до дитини. Медичним персоналом та працівниками служби у справах дітей їй було роз`яснено, що вона не може відвідати дитину так як не пройшла курс лікування та несе загрозу для життя та здоров`я своїй новонародженій дитині. Гр. [PERSON] перебувала у неадекватному стані, сварилася з медичним персоналом, ображала їх брудною лайкою після чого викликала поліцію. 29.01.2024 гр. [PERSON] прийшла до служби у справах дітей, знову була у невизначеному фізичному стані. Вкотре з нею була проведена бесіда стосовно створення належних умов для проживання дитини. Гр. [PERSON] було повідомлено, що 30.01.2024 відбудеться засідання виконавчого комітету Краснокутської селищної ради, де буде розглядатися питання відносно неї про негайне відібрання дитини у батьків, проте гр. [PERSON] на засідання виконавчого комітету не з`явилася, причину своєї неявки не повідомила. На думку представника позивача, всі перераховані вище факти свідчать про ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Рішенням виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 30.01.2024 № 07 «Про негайне відібрання дитини у батьків» новонароджену дитину [PERSON] , [INFO] , було відібрано у батьків [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, органом опіки і піклування при виконавчому комітеті Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області встановлено факт свідомого та умисного невиконання матір`ю та батьком своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини, відсутності з їх боку будь-якої участі у вихованні, не надання матеріальної допомоги, свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дітей. Представник позивача у відкрите судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Також, відповідачі викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи судом повідомлялися своєчасно та належним чином, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглянути справу у відсутність представника Служби, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші). Беручи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, суд ухвалює рішення у справ без участі належним чином повідомлених сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Краснокутською селищною радою Богодухівського району Харківської області /а.с.9/. 29.11.2023 на адресу начальника Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області зі Служби у справах дітей Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області надійшло повідомлення, про те, що за інформацією КНП «Валківська центральна районна лікарня» [INFO] у пологовому відділенні госпіталізовано породіллю [PERSON] , [INFO] , з немовлям (пологи на дому, самостійно) без документів ідентифікуючих особистість. Зі слів фельдшера швидкої медичної допомоги, умови для перебування новонародженого за адресою проживання матері: [ADDRESS] , відсутні. Породілля соціально неадаптована, відсутність елементарного гігієнічного догляду, виявлено педикульоз. Просять вжити заходи стосовно вирішення питання подальшої долі новонародженої дитини /а.с.15/. 30.11.2023 начальником Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Пономаренко Л.А., за участю фахівця СР КЗ Краснокутського ЦСС Азаренкової І.В., поліцейського офіцера громад Буцького І.Г. та медичного працівника [PERSON], було обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та зроблено наступний висновок. Так, у домоволодінні відсутні умови для проживання новонародженої дитини. В будинку антисанітарія, крім того є небезпека для життя, а саме: над дверима провисає електропроводка. Для опалення будинку дрова майже відсутні, також немає речей для новонародженої дитини. Крім того, зазначено, що члени родини офіційно не працюють, мають тимчасові заробітки. Будинок у занедбаному стані, потребує капітального ремонту /а.с.16/. Крім того, комісією у складі старости Олексіївського старостинського округу Лучковської Лілії Анатоліївни, медичних працівників [PERSON] , [PERSON] при відвідуванні домоволодіння гр. [PERSON] , 2001 року народження, з метою визначення наявних умов, необхідних для проживання новонародженої дитини було складено акт від 28.11.2023 в якому зазначено наступне. Під час відвідування домоволодіння були присутні батьки гр. [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . При обстеженні домоволодіння виявлено, що шпалери обірвані, стіни не білені, забруднені, електропроводка провисає над головами, дитяче ліжко та речі для новонародженого відсутні взагалі. Помешкання знаходиться в антисанітарному стані та на думку комісії непридатне для проживання новонародженої дитини /а.с.17/. Наказом начальника Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Пономаренко Л.А. № 64 від 04.12.2023 [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік служби у справах дітей Краснкоутської селищної ради Богодухівського району Харківської області як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах /а.с.18/. З копії виписного епікризу з історії пологів № 252 виданого КНП «Валківська центральна районна лікарня» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , мешканка с. Олексіївка Богодухівського району Харківської області потрапила до пологового відділення Валківської ЦРЛ [INFO] о 12:00 з діагнозом: вагітність І, доношена, пологи на дому. На обліку з приводу вагітності не перебувала/соціально не адаптована. Зазначено, що вдома народився живий доношений хлопчик. 01.12.2023 виписана в задовільному стані без дитини. Оглянута психіатром, перебування вдома не протипоказано. Дитину переведено в ОДКЛ м. Харкова /а.с.21/. У копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 19.12.2023 зазначено, що дитину [PERSON] було переведено до дитячого відділення КНП «Краснокутська ЦРЛ» за соціальними вимогами/а.с.22/. Відповідно до копії акту про факт передачі дитини від 19.12.2024, адміністрація КНП «ХОРОДКЛ» в особі завідувача відділення Т.О. Забровської передано дитину [PERSON] [PERSON] ССД Краснокутської селищної ради/а.с.29/. Того ж дня дитину [PERSON] було передано до КНП «Краснокутська ЦРЛ», про що свідчить акт про факт передачі дитини/а.с.30/. 25.01.2024 наказом начальника Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівської селищної ради Богодухівського району Харківської області Пономаренко Л.А. № 04 внесено зміни до наказу начальника служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 64 від 04 грудня 2023 року «Про постановку на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах [PERSON] , [INFO] » а саме: змінено прізвище, ім?я та по батькові дитини з [PERSON] на прізвище, ім?я та по батькові [PERSON] у назві та по тексту у всіх відмінках/а.с.19/. Як вбачається з копії акту проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , новонароджена дитина перебуває у дитячому відділенні КНП «Краснокутська ЦРЛ» куди була доставлена із КНП «ХОР ОДКЛ». Після пологів на дому, дитина постійно перебувала у лікарні під доглядом лікарів оскільки мати самостійно дбати про неї не може, мати постійно залишає дитину на два-три дні самовільно залишаючи лікарню. Мати перебуває у неадекватному стані, свариться та погрожує медичному персоналу, на зауваження не реагує, на контакт не йде. Мати не може пояснити, що є у неї для дитини. Хлопчик був госпіталізований до лікарні після самостійних пологів, без медиків. Домоволодіння матері не придатне для проживання новонародженої дитини. [PERSON] не визнає, що ставить загрозу для своєї малолітньої дитини /24-28/. 30.01.2024 виконавчим комітетом Краснокутської селищної ради Богодухівського району харківської області було прийнято рішення № 07 про негайне відібрання новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя і здоров`я дитини. Продовжено перебування дитини у дитячому відділенні КНП «Краснокутська ЦРЛ» Краснокутської селищної ради /а.с.31/. Про згадане рішення повідомлено начальника Краснокутського відділення Богодухівської окружної прокуратури Харківської області /а.с.32-33/. На виконання ухвали суду, 05.06.2024 на адресу суду надійшла відповідь т.в.о. директора КНП «Краснокутська ЦРЛ» Краснокутської селищної ради про те, що [PERSON] , [INFO] , жителька с. Водяна Богодухівського району Харківської області, перебуває на консультативному обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість/а.с.112/. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дитини, посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідачів є ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини. Так, в пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 13 березня 2019 року по справі №631/2406/15-ц. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачами не надано жодних доказів, які б спростовували вищевказані обставини. Беручи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьками своїми батьківськими обов`язками по відношенню до їх малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що до суду надано відповідний висновок, суд дійшов висновку, що відповідачі систематично, протягом тривалого часу не виконують батьківські обов`язки, передбачені ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не виявляють інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому в даному випадку суд вважає за доцільне застосувати такий крайній захід впливу до відповідачів як позбавлення їх батьківських прав. Що стосується вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від доходу відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів є обґрунтованими, та знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи в суді, відтак, підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved