Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

15 квітня 2023 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким: визнати за спадкоємцями, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , який помер [INFO] , та проживав за адресою: [ADDRESS] , борг у розмірі 77\~596,27 гривень в рамках вартості спадкового майна на момент його смерті, де б воно не знаходилось, та яке припадає на кожного спадкоємця, на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у межах вартості отриманого у спадщину майна, борг у розмірі 77\~596,27\~гривень в рамках вартості спадкового майна, на момент його смерті, де б воно не знаходилось, та яке припадає на кожного спадкоємця, пропорційно вартості спадкового майна, яке припадає на кожного з них; стягнути з [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~судові витрати\~та витрати\~на послуги\~адвоката. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями боржника [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Бутенко Наталії Павлівни з заявою-претензією кредитора [PERSON] . Позивач зазначає, що за життя [PERSON] , [INFO] , заборгував [PERSON] , грошові коштів у розмірі приблизно 78 000 грн., що підтверджується виконавчим листом від 08.08.2023 року по справі №947/22574/19 та квитанціями щодо заборгованості за комунальні послуги за квартиру, де проживав [PERSON] та якому належала 1/6 частка житла. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді\~від 17.04.2024\~року відкрито\~провадження у\~справі та\~призначено судове\~засідання на\~29.05.2024\~року на\~14.00\~год. 20.05.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити. Ухвалою суду від 29.05.2024 року клопотання представника\~позивача [PERSON] \~ [PERSON] про\~витребування доказів\~задоволено. Витребувано у\~приватного нотаріуса\~Одеського\~міського\~нотаріального округу\~Бутенко\~Наталії\~Павлівни завірену\~належним чином\~копію спадкової\~справи,\~заведеної щодо\~майна померлого\~ [INFO] [PERSON] . Встановлено строк виконання даної ухвали до наступного судового засідання, призначеного на 20 червня 2024 року о 14:00 годині. 19.09.2024 року на виконання ухвали суду від приватного нотаріуса\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Бутенко Наталії\~Павлівни до канцелярії суду надійшла завірена належним чином копія спадкової справи, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Судове засідання, призначене на 20.06.2024 року, було відкладено на 12.07.2024 року на 10.00 год., для надання можливості представнику відповідача ознайомитися з матеріалами справи. 20.06.2024 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла Відповідь на відзив на позовну заяву. 11.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з хворобою. Судове засідання, призначене на 12.07.2024 року, було відкладено на 13.08.2024 року на 14.00 год., за клопотанням представника відповідача. 12.08.2024 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням представника у щорічній відпустці. Судове засідання, призначене на 13.08.2024 року, було відкладено на 15.10.2024 року на 14.00 год., за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою від 15.10.2024 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 26.11.2024 року на 13.30 год. Судове засідання, призначене на 26.11.2024 року, було відкладено на 18.12.2024 року на 10.00 год., у зв`язку з неявкою відповідача. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Представник позивач [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] , у судовому засіданні, заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подав. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Бутенко Наталія Павлівна у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від неї до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №9785. Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бутенко Наталією Павлівною, на підставі заяви доньки померлого [PERSON] від 12.10.2023 року було відкрито спадкову справу №16/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . В матеріалах спадкової справи міститься претензія кредитора [PERSON] від 08.04.2024 щодо заборгованості померлого перед [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа №947/22574/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності. Під час розгляду цієї справи судом було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебував у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що був зареєстрований від 05.02.1961 року Приморським органом ЗАГС м. Одеси про, що підтверджує печатка з відомостями у паспорті [PERSON] . Проживало подружжя у квартирі [ADDRESS] , яка належала на праві приватної власності їм та матері [PERSON] , [PERSON] в наступних долях. Якщо цілу квартиру прийняти за 6/6, то кожному з них належало на праві приватної власності по 2/6 частині від 6/6, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05.04.1995 року. [INFO] померла [PERSON] (мати [PERSON] ), що підтверджує свідоцтво про смерть від 07.03.1995 року серія [NUMBER] . Оскільки померла проживала разом з подружжям у квартирі [ADDRESS] , зокрема сином [PERSON] , то він згідно з спадковим законодавством України прийняв автоматично у спадок частку своєї матері, тобто 2/6 частини. У результаті, після смерті [PERSON] , у [PERSON] збільшилась частка права власності на квартиру, а саме 2/6 + 2/6 = 4/6 частини від всієї квартири [ADDRESS] . 28.03.2007 року був складений договір дарування згідно якого [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар частину житлового будинку [ADDRESS] , що в цілому складається з одного кам`яного житлового будинку житловою площею 36,5 кв.м. розташованого на земельній ділянці площею 1358 кв.м. Подаровану 1/2 частку житлового будинку [PERSON] зареєструвала, як право власності на нерухоме майно у КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 23.04.2007 року про, що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №14330628. 27.01.2013 року [PERSON] оформила, будучи у шлюбі, в управлінні Держземагенства у м. Одесі державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 5110136900:13:018:0087 площею 0,0337 га та земельну ділянку за кадастровим номером 5110136900:13:018:0086 площею 0,0336 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 10.04.2014 року зазначені земельні ділянки [PERSON] зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Крім того, 14.02.2018 року [PERSON] здійснила Державну реєстрацію в електронному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, права власності на 1/2 частину житлового будинку, житловою площею 36,5 кв. м., що розташований на земельній ділянці 1358 кв.м. яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 22.03.2018 року [PERSON] склала заповіт, в якому визначено, що після її смерті все майно, де б воно не було та з чого не складалося, що належатиме на день її смерті заповідає громадянину Угорщини [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за спадковою справою №65л/2018 зареєстрованою у Приморській державній нотаріальній конторі у м. Одесі. Чоловік [PERSON] [PERSON] непрацездатний інвалід II групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК №023266. Після смерті [PERSON] спадкоємцем у першу чергу на її спадкове майно є її чоловік [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, оскільки весь час, і до смерті дружини проживав з нею у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ЖКС «Вузівський» № 1858 від 15.06.2015 року. Так, [PERSON] має за законом право власності на обов`язкову частку у квартирі [ADDRESS] , що належала його дружині, а саме 2/6 частки. Але, оскільки покійна зробила заповіт на [PERSON] , то він з даної частки має 1/6 частину, а інша 1/6 частина від 2/6 успадковується [PERSON] . Тому, у результаті успадкування від дружини 1/6 частки у квартирі [ADDRESS] , [PERSON] враховуючи його частку 4/6, взагалі отримує право власності на дану квартиру у розмірі 1/6 + 4/6 = 5/6 часток. Що стосується 1/2 частини житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , то оскільки він був набутий по-перше, у шлюбі, а по-друге, згідно вищенаведених норм спадкового права, [PERSON] згідно закону успадкував 1/4 частину від 1/2 частини житлового будинку, що належала на праві власності [PERSON] , а інша 1/4 частина будинку належить за заповітом [PERSON] . Таким же чином, від кожної земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] та знаходились у власності [PERSON] , набутої під час шлюбу 1/1, частка у спадщині [PERSON] складає в наступному вигляді: частка земельної ділянки за кадастровим номером 5110136900:13:018:0087 площею 0,0337 га за [PERSON] складається з 3/4, та 1/4 частка належить [PERSON] ; частка земельної ділянки за кадастровим номером 5110136900:13:018:0086 площею 0,0336 га, за [PERSON] складається з 3/4, та 1/4 частка належить [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.03.2019 року серія [NUMBER] . 21.11.2019 року постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно не надано. У [PERSON] спадкоємицею є [PERSON] , яка є його рідною сестрою. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 18.12.2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності задоволено частково. Визнано право власності на 5/6 частин квартири [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Визнано право власності на 1/4 частину житлового будинку житловою площею 36,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Визнано право власності на 3/4 частини земельної ділянки за кадастровим номером 5110136900:13:018:0087 площею 0,0337 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Визнано право власності на 3/4 частини земельної ділянки за кадастровим номером 5110136900:13:018:0086 площею 0,0336 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 26804 (двадцять шість тисяч вісімсот чотири) грн. 49 коп. Матеріали справи містять копію виконавчого листа по справі №947/22574/19, виданого Київським районним судом м.Одеси 25.01.2024 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання три роки. Позивачем на підтвердження своїх вимог, надані також рахунки на оплату комунальних послуг. Однак, на ім`я [PERSON] видано лише рахунок за послуги з розподілу природного газу за квітень 2024 року та рахунок за електроенергію за лютий 2024 року. Однак, позивач - [PERSON] не є представником інтересів компаній, що постачали природний газ та здійснюють електропостачання квартири за адресою: [ADDRESS] . Отже, вказані документи не свідчать про існування будь-яких зобов`язань, передбачених ст. 509, ст. 510, 512 Цивільного кодексу України. Право на звернення до суду з вимогою повернення боргу може бути здійснено особою, яка здійснює надання відповідних послуг. Жодних відомостей, що вказують на зобов`язання та борги [PERSON] перед [PERSON] у вказаних документах немає. Позивачем також\~надано рахунок\~на оплату\~послуг з\~централізованого водокористування\~№282120/02,\~за лютий\~2024\~року;\~Рахунок за\~послуги теплопостачання\~за січень\~2024\~року;\~Квитанцію на\~оплату за\~березень 2024\~року;\~Вимогу про\~сплату заборгованості\~за спожитий\~газ 08.03.2024\~року;\~Рахунок за\~послуги з\~розподілу природного\~газу за\~квітень 2024\~року на\~ім`я\~ [PERSON] ,\~були надані\~як докази\~існування боргу\~ [PERSON] .\~Вказані рахунки,\~що були\~складені на\~підставі договорів\~на постачання комунальних послуг були укладанні [PERSON] . Вони не містять вказівки на зобов`язання [PERSON] сплачувати кошти за цими боргами. Отже, надані рахунки не можуть бути оцінені як належні докази боргових зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] . Крім того, належних та допустимих доказів проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] матеріали справи не містять. Відповідно до положень\~ст.1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.2\~ст.1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень\~ст.1281 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч. 2\~ст. 1281 ЦК України). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3\~ст. 1281 ЦК України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (ч. 4\~ст. 1281 ЦК України). За змістом зазначених норм вбачається, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Разом з тим, відповідно до\~ст.1297 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч. 4\~ст.1281 ЦК України\~кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно положень ч. 1\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Тобто, вимогами чинного цивільного законодавства України передбачений обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Матеріалами спадкової справи №16/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , підтверджено, що з заявою про прийняття спадщини звернулася одна особа донька померлого [PERSON] . У судовому засіданні, призначеному на 18.12.2024 року представник відповідача [PERSON] [PERSON] підтвердив, що нею отримані Свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Водночас, доказів звернення відповідача [PERSON] з заявою про прийняття спадщини щодо майна померлого [INFO] [PERSON] та отримання ним Свідоцтва про право на спадщину матеріли справи не містять, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до нього суд вважає за необхідне відмовити. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом. Як випливає зі змісту ст. ст. 51, 175 ЦПК на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст. 51 ЦПК України та з урахуванням ч. 5 ст. 12 ЦПК України, роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача. Таким чином, суд, як орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Зважаючи на викладене, [PERSON] є неналежним відповідачем у справі, тому заявлені до нього позовні вимоги не підлягають задоволенню. У Постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №640/6274/16-ц (провадження № 61-25487св18) вказано, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою\~статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої\~статті 1281 ЦК України\~кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених\~статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої\~статті 1282 ЦК України. Стаття 1281 ЦК України\~не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Відповідно до частини 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позивач звернулася до нотаріуса з претензією кредитора 08.04.2024 щодо заборгованості померлого перед [PERSON] ,\~в межах\~строку визначеного\~чинним законодавством. Відповідно до положень частини третьої статті\~12, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частинами п`ятою-сьомою\~статті 81 ЦПК України\~докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга\~статті 78 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013св20); постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц (провадження № 61-28728сво18)). З урахуванням вищенаведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги до [PERSON] як спадкоємиці [PERSON] , в межах стягнення боргу у сумі 26804,49 гривень за виконавчим листом №947/22574/19 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн. Позовні вимоги були задоволені частково (34,54%). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 418,34 гривень.

Outcome: partial