Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач, в інтересах якої діє представник, звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого вказав, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . У грудні 2020 [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію матері у розмірі 77515,75 грн. Відповідач відмовився надавати повну інформацію стосовно нарахування та виплати пенсії [PERSON] за весь час її перебування на обліку в управлінні у зв`язку з конфіденційністю запитуваної інформації. Відмова відповідача перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємиці на отримання всього належного їй спадкового майна. Просить визнати протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування пенсії матері позивача; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотриману пенсію спадкодавця з дати припинення нарахування по 29.05.2020 року та стягнути судові витрати по справі. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала заяву про закриття провадження по справу у зв`язку з тим, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування пенсії мають розглядатись в порядку адміністративного судочинства. Також, зазначено, що [PERSON] перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з дислокацією у м. Мангуш, як внутрішньо переміщена особа, виплата пенсії останній була проведена по лютий 2016. За життя [PERSON] особисто за поновленням виплати пенсії не зверталась. 23.12.2020 позивач звернулась із заявою про виплату пенсії та їй було нараховано та виплачено недоотриману пенсію померлої [PERSON] в розмірі 73 648,66 грн за період з 22.12.2017 по 31.05.2020 року з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058. Виплата відбулася у березні 2021 через відділення поштового зв`язку № 87400 смт Мангуш Донецької області. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] доводилася донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.03.1965. [INFO] [PERSON] померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2020. 08.12.2020 [PERSON] приватним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію в сумі 77515,75 грн після смерті [PERSON] , що також підтверджується довідкою Першої донецької державної нотаріальної контори № 240/01-16 від 22.06.2021 та відомостями, наданими приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. № 64/01-16 від 26.01.2024. Листом від 22.07.2021 за № 0500-1502-8/40255 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що [PERSON] отримувала пенсію за віком як внутрішньо переміщена особа. Роз`яснено, що інформація, що міститься в пенсійній справі пенсіонера, належить до персональних даних та довідка про розмір нарахованої та виплаченої пенсії померлого може бути надана органами Пенсійного фонду за запитом нотаріуса або інших державних установ. З копії електронної пенсійної справи [PERSON] вбачається, що з квітня 2016 по грудень 2017 нарахування та виплата пенсії останньої не проводилась; з грудня 2017 по травень 2020 включно розмір пенсії становить 73 648,6 грн. З витягу з підсистеми «Призначення та виплати пенсії» вбачається факт виплати у березні 2021 [PERSON] суми пенсії [PERSON] у розмірі 73 648,6 грн. за період з 22.12.2017 по 31.05.2020 року Таким чином, суд набуває висновку про відсутність по справі спору про право в частині позовних вимог про виплату спірних сум за період з 22.12.2017 по 31.05.2020 року, та відмовляє у їх задоволенні. Що стосується позовних вимог про стягнення спірних сум за період з квітня 2016 по 22.12.2017 року, суд зазначає, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права власності, а саме, права на отримання спадкового майна у вигляді частини невиплаченої пенсії спадкодавцю та щодо її виплати. Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19 (провадження № 61-7985св20). Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Рішення про скасування вже призначеної довічної пенсії спадкодавцеві [PERSON] суду не надано, за змістом наданих пояснень таке рішення відповідачем не приймалось, в той час, як було вирішено призупинити виплату пенсії спадкодавцеві з лютого 2016. Отже, у спірний період призначена довічна пенсія [PERSON] мала обліковуватися в будь-якому разі, навіть за умови її не нарахування та не виплати (внаслідок призупинення виплати), а тому, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання належного йому спадкового майна. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення спірних сум за період з квітня 2016 по 22.12.2017 року, підлягають задоволенню, оскільки остання успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент смерті своєї смерті. Позовні вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати позивачу в порядку спадкування виплати за спірний період, судом визнаються такими, що не підлягають задоволенню, через їх недоведеність та відсутність належного обґрунтування. Набуваючи вказаного висновку суд приймає до уваги, що позивач не перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, а відтак, не є зрозумілим, яким чином та на якій правовій підставі повинні здійснюватися такі нарахування саме [PERSON] . Крім того, права позивачки у повній мірі знайшли свого захисту шляхом стягнення спірних сум з відповідача, про що було зазначено раніше. Стосовно вимог позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування пенсії померлій, суд зазначає наступне. У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства (стаття 19 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійному фонду України. Управління Пенсійного фонду України підпорядковуються Пенсійного фонду України та безпосередньо відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України. Основними завданнями управління Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом (пункт 3 зазначеного Положення). Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів. Позивач заявив вимоги, які по суті є вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати їй недоотриманої пенсії [PERSON] , на які вона має право в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Відповідачем за цими вимогами є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, тобто орган, уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії чоловіка позивача. Таким чином, в цій частині між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу не виплати та не нарахуванні пенсії померлої матері позивача за участю органу державної влади як суб`єкта владних повноважень, тому повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства (стаття 19 КАС України). Вказаний висновок наведений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі №757/63985/16 (провадження №14-556цс19) та постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року в справі № 757/61718/17-ц (провадження №61-15930св19). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто витрати, пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 330,66 грн.

Outcome: partial