Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти для утримання дитини [PERSON] , який продовжує навчання у Київській Національній Академії Внутрішніх Справ на денній формі навчання, у розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.11.1997 року по [INFO] народилася донька [PERSON] та 2006 року син [PERSON] . На даний час донька і син є повнолітніми, однак син продовжує навчатися в Київській Національній Академії Внутрішніх Справ на денній формі навчання, немає змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток та знаходиться на утриманні позивача. Відповідач є працездатною особою, працює на ТОВ «Кононівський елеватор» Миргородська дільниця, одержує заробітну плату, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину, яка продовжує навчання на денній формі. Інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї/осіб на утриманні відповідач не має. У зв`язку з зазначеним змушена звертатися до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 23.10.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Третя особа, повідомлений належним чином про дату час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явивя, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.11.1997 року по 11.05.2021 рік, який було розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.05.2021 року по справі № 541/175/21 (а.с. 20). [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 05 жовтня 2006 року відділом РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області (а.с. 21). [PERSON] є повнолітнім і продовжує навчання, оскільки з 19.08.2024 зарахований курсантом 1-го курсу Національної Академії Внутрішніх Справ (IV рівня акредитації) денної форми навчання за державним замовленням для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» (а.с. 22). Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Стан здоров`я відповідача не має обмежень по працевлаштуванню, принаймні суду не надано доказів на підтвердження цього, що не позбавляє останнього можливості працювати. Крім того, позивач зазначає, що відповідач працює на ТОВ «Кононівський елеватор» Миргородська дільниця, одержує заробітну плату, що не спростовано відповідачем. При ухваленні рішення суд враховує, що повнолітній спільний син сторін у зв`язку з навчанням в Національній Академії Внутрішніх Справ на денній формі навчання потребує матеріальної допомоги, враховуючи стан здоров`я, матеріальний стан відповідача, відсутність (не надання до суду) заперечень відповідача проти стягнення з нього аліментів на період навчання сина, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме з 23.09.2024 року. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Отже, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved