Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Калінін С.К., звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області, через систему «Електронний суд» з позовною заявою до відповідача ТОВ «ДебтФорс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Представник позивачки [PERSON] вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням закону, а саме ст. ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~в редакції до Постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014р. № 622, яка передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. З огляду на вказані обставини, представник позиваки просить визнати спірний виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути на її користь витрати понесені на правничу допомогу в сумі 5500 грн. 28.08.2024 ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області, матеріали позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Петренко Л.Є. 30.09.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області, позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків, які усунуто 11.10.2024. 14.10.2024 відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду такої за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, 14.10.2024 ухвалою Диканського районного суду Полтавської області задоволено заяву представника позивачки про забезпечення позову, зупинено стягнення за оспорюваним виконавчим написом. 29.10.2024 представником відповідача ТОВ «ДебтФорс» подано відзив на позов в якому вказав, що позовні вимоги позивачки товариство не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов. Зокрема представник відповідача вказав, що законодавством не визначено виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Крім того, представницею відповідача подано заяву про зменшення витрат на правничу допомогу, оскільки сума, яку просить представник позивачки стягнути з відповідача на таку є неспівмірною по відношенню до складності справи. Приватний нотаріус Скрипник В.Л. ухвалу про відкриття провадження отримав вчасно, шляхом направлення такої до Електронного кабінету. Заперечень проти позову, або інших клопотань до суду не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Зважаючи на вище вказані обставини, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07.02.2020 між позивачкою [PERSON] та ТОВ «Інфінанс» укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0967431030, яким надано останній грошові кошти в позику в сумі 20\~000 грн. (а.с. 22). 05.10.2021 на підставі п.2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10321 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», яке є правонаступником «ТОВ «Інфінанс» заборгованості за період з 14.07.2021 по 17.08.2021 за вказаним вище кредитним договором в сумі 20 608 грн. 75 коп., з яких: 3% річних за період з 14.07.2021 по 17.08.2021 в сумі 18\~088 грн. 75 коп., 2\~020 грн. інфляційні збитки за період з 14.07.2021 по 17.08.2021 року (а.с. 21). 13.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. відкрито виконавче провадження за № 68163596 з примусового виконання виконавчого напису № 10321 від 05.10.2021, що вчинив приватний нотаріус Сазонова О.М. на підставі заяви відповідача (а.с.12). 21.02.2024 постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. змінено сторону виконавчого провадження стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс» (а.с. 14). Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий напис нотаріусом виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно з пунктом 2 зазначеної Постанови встановлено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів, надаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника, із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Проте, вказаний пункт, яким було доповнено Перелік, шляхом внесення змін до нього, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26 листопада 2014 року № 662, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14 визнано незаконним та не чинним, про що мається відповідний запис у преамбулі Переліку. Таким чином, враховуючи, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року № 826/20084/14 набрала чинності з моменту її проголошення та залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Переліком з 22 лютого 2017 року не передбачено переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В той же час, слід зазначити, що пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Як встановлено судом, укладений між позивачем та ТОВ «Інфінанс» кредитний договір №0967431030 від 07.02.2020, копія якого знаходиться в матеріалах справи, не посвідчений нотаріально. Відповідно до ст. 87 Закону України Про нотаріат перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною 1 ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та такими, що безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Доказів безспірності заборгованості суду не надані. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт направлення і отримання позивачкою повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості та її усунення та чи була така надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, зокрема копії надісланої останній вимоги погашення боргу, розрахунку заборгованості, тощо. Отже, у даному випадку, відсутні підстави вважати про безпірність заборгованості, а нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, крім того кредитний договір за яким вчинено спірний виконавчий напис нотаріально не посвідчений, та не міг бути вчинений на підставі такого, тому права позивачки підлягають судовому захисту, шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Що стосується розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Частиною 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Представник позивачки [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5 500 грн.. Представником відповідача\~ТОВ\~«ДебтФорс» подано до суду заяву про зменшення суми витрат на правничу допомогу, оскільки сума в 5 500 грн. є неспівмірною зі складністю справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача [PERSON] [PERSON] до суду подано Договір про надання професійної правничої допомоги № б/н/24 від 12.08.2024, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 16.08.2024. Однак, вимога представника позивачки про стягнення на її користь витрат на правничу допомогу в сумі 5 500 грн., не відповідає критерію розумності, є не співмірною з ціною позову, виконаним об`ємом роботи та складністю спору, який не є складним та розглядається в порядку спрощеного провадження, представник позивачки - адвокат Калінін С.К. участі в судових засіданнях не приймав,\~у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити вказані витрати\~до 3 000 грн., що відповідає критерію співмірності та справедливості таких витрат. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04). Вказане взаємоузгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 22 грудня 2021 року по справі № 873/212/21. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки [PERSON] необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 968 грн. 96 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved