Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА" про стягнення заборгованості. Позовна заява обґрунтована тим, що 29.08.2019 між [PERSON] (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА» (продавець) укладено договір № Д/А-Б.5.603 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна. Додатковою угодою від 21.04.2023 була затверджена нова редакція договору. Згідно пункту 1.2 договору цей договір регулює відносини між сторонами з приводу купівлі-продажу майнових прав на апартаменти квартирного типу пансіонату («нове будівництво пансіонату за адресою: м. Одеса, Київський район, вулиця Дмитрія Донського, 59 ) коригування)» за адресою: [ADDRESS] . Позивач 30.08.2019 сплатив на рахунок продавця 463 345,78 гривень, що підтверджується квитанцією. 21.04.2024 між покупцем та продавцем підписано додаткову угоду до договору № Д/А-Б.5.603 купівлі-продаж майнових прав на об`єкт нерухомого майна (в новій редакції від 21.04.2023), відповідно до пунктів 2-4 якої, враховуючи всі проведені сторонами розрахунки за договором а також враховуючи визначення загальної площі новозбудованого майна та фактичний стан виконання ремонтних оздоблювальних робіт, сторони визначають що розмір суми договору станом на 21.04.2024 становить 363 686,10 гривень, в тому числі ПДВ 20% 60 614,35 гривень. У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 та продовженням його дії в теперішній час виконання ремонтних оздоблювальних робіт не може бути завершене, враховуючи зазначене, до повернення покупцю належить сума розміри 99 659, 68 гртвень. Строк повернення 30.10.2023 на момент подання позовної заяви відповідачем не повернуться кошти у розмірі 49 659,68 гривень, у зв`язку з чим позивач просить стягнути на його користь заборгованість у розмірі 49659,68 гривень, 3% річних у розмірі 2259,85 гривень та інфляційні втрати у розмірі 5495,90 гривень. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Чорнуху Ю.В. Ухвалою від 21.08.2024 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА» про стягнення заборгованості, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 18.09.2024. У судове засідання 18.09.2024 учасники справи не з`явились, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неотриманням копії позовної заяви та необхідністю ознайомлення з матеріалами справи. Від представника позивача надійшло клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції. Клопотання представника позивача задоволено, розгляд справи відкладено на 22.10.2024. 11.10.2024 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У відзиві на позовну заяву посилається на те, що суд повинен установити чи були порушені невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмови в їх задоволення. Наводить судову практику щодо застосування засади розумності при застосуванні приватно-правових норм. Зазначає про те, що у період з 24.02.2022 до часу розгляду цієї справи, в Україні введено та продовжує діяти воєнний стан, відповідач, звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України в силу дії пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних є протиправним і позовні вимоги в частині стягнення таких сум не підлягають задоволенню. Зазначає про те, що заборгованість виникла через військову агресію рф та дією воєнного стану. Посилається на наявність обставин непереборної сили. У судове засідання 22.10.2024 учасники справи не з`явились, про дату час і місце розгляд повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено на 10.12.2024. 30.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якому він вважає, що відзив на позовну заяву не підлягає задоволенню та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає про те, що законодавець в пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не передбачив особливостей урегулювання наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) грошового зобов`язання щодо повернення грошових коштів заборгованості за іншими видами договорів. Посилається на те, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) мають бути засвідчені Торгово-промисловою палатою України шляхом видання відповідного сертифіката. Сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання. У судове засідання 10.12.2024 з`явився позивач та його представник, які брали участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через підсистему «Електронний суд» 10.12.2024 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника підприємства. Відповідно до ч. 1-2 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. При цьому кількість представників, яким надається право представляти особу у судовому процесі, законодавчо не обмежена. Отже, у разі неможливості представника учасника справи взяти участь у судовому засідання, такий учасник не позбавлений права взяти участь у судовому засіданні призначивши іншого представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 58 ЦПК України). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховний Суд від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, згідно якої якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Суд враховує, що до клопотання про відкладення розгляду справи не додано доказів наявності поважних причин неможливості явки у судове засідання представника Панчошака О.Д., згідно ч. 3 ст. 58 ЦПК України інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА» в порядку самопредставництва представлені керівником юридичної особи, у клопотанні не наведено поважних причин неможливості його явки у судове засідання, судом не встановлено обставин неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, розгляд справи відкладався неодноразово. За таких обставин дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, вислухавши доводи учасників справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захи-щаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному пра-во на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3-4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України (надалі за текстом ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Судом встановлено, що 21.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА» (Продавець) та [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № Д/А-Б.5.603 від 29.08.2019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, яким домовились викласти Договір № Д/А-Б.5.603 від 29.08.2019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна в новій редакції, що додається; з дня викладення договору в новій редакції керуватись при виконання своїх обов`язків та реалізації прав умовами договору № Д/А-Б.5.603 в редакції від 21.04.2023 (надалі оп тексту договір). 21.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ БІЛДІНГ УКРАЇНА» (Продавець) та [PERSON] підписали нову редакцію договору № Д/А-Б.5.603 від 29.08.2019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до п. 1.2. договору ним регулюються відносини між сторонами з приводу купівлі-продажу майнових прав на апартаменти квартирного типу пансіонату («Нове будівництво пансіонату за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 1.5. договору за всіма питаннями, що не врегульовані цим договором, сторони керуються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами цивільного законодавства України. В порядку, передбаченому цим договором, продавець зобов`язується передати у власність покупця майнове право, а покупець зобов`язується прийняти майнове право і сплатити продавцю суму договору (п. 3.1. договору). Сума договору визначається додатковою угодою до договору із врахуванням встановлених договором (в редакції від 21.04.2023 року) умов щодо зміни суми договору відповідно до зміни площі, застосування договірного курсу, інших обставин, що обумовлюють зміну суми договору. 21.04.2023 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору № Д/А-Б.5.603 від 29.08.2019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, в новій редакції від 21.04.2023 у п. 2 якої погодили, що враховуючи всі проведені сторонами розрахунки за договором, а також враховуючи значення загальної площі новозбудованого майна та фактичний стан виконання ремонтних (оздоблювальних) робіт, сторони визначають, що розмір суми договору станом на 21.04.2023 року становить 363 686,10 гривень, в т.ч. ПДВ 20% 60614,35 гривень (що на момент підписання даної додаткової угоди еквівалентно 15637,92 доларів США). Пунктом 3 зазначеної додаткової угоди сторони погодили, що у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 року та продовженням його дії в теперішній час виконання ремонтних (оздоблювальних) робіт не може бути завершено. Враховуючи зазначене, до повернення покупцю належить сума в розмірі 99 659,68 гривень. Строк повернення до 30.10.2023. Таким чином, зазначеною додатковою угодою відповідач взяв на себе зобов`язання передати покупцю кошти у сумі 99 659,68 гривень у строк до 30.10.2023, однак не виконав це зобов`язання у повному обсязі. Позивач стверджує, що зобов`язання частково виконане, станом на момент розгляду справи відповідач не повернув йому кошти у сумі 49659,68 гривень. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 178 ЦПК України відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує факт укладення додаткової угоди до договору № Д/А-Б.5.603 від 29.08.2019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, в новій редакції від 21.04.2023, та виникнення у нього зобов`язання з повернення позивачу суми в розмірі 99 659,68 гривень. А також не заперечує факт існування заборгованості перед позивачем у сумі 49659,68 гривень, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання. Докази виконання зобов`язання відповідачем не надані. За таких обставин, позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за додатковою угодою до договору № Д/А-Б.5.603 від 29.08.2019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, в новій редакції від 21.04.2023, у розмірі 49659,68 гривень підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що відповідачем не виконане належним чином зобов`язання з повернення коштів, наявні підстави для стягнення на користь позивача індексу інфляції за час прострочення та трьох відсотків річних. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційні втрати за період з листопада 2023 року по червень 2024 року становлять 5495,90 гривень, 3 % річних за період з 31.10.2023 по 04.07.2024 2 259,85 гривень. Відповідач контррозрахунків інфляційних втрат та 3 % річних суду не надав. Суд вважає безпідставними посилання відповідача на неможливість виконання зобов`язання з повернення позивачу суми в розмірі 99 659,68 гривень, визначеного додатковою угодою до договору № Д/А-Б.5.603 від 29.08.2019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, в новій редакції від 21.04.2023, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану та виникненням форс-мажорних обставин, які перешкоджали позивачу виконати умови договору. Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. У статті 617 ЦК України містяться підстави звільнення (випадок, непереборна сила) саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не за виконання договірного зобов`язання. Тому стаття 617 ЦК України не може бути застосована як підстава, що виключає виконання договірного зобов`язання (Постанова Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року в справі № 757/58385/16-ц (провадження № 61-17601свп18)). Відповідно до ч. 1-2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Пунктом 7.6. договору, укладеного між сторонами визначено, що сторона не несе відповідальності за невиконання та/або неналежне виконання будь-якого зі своїх зобов`язань за договором, якщо доведе, що таке невиконання та/або неналежне виконання було викликано обставинами непереборної сили, та які знаходились поза її контролем (наприклад таким, як: стихійні лиха, акти, дії або бездіяльність органів центральної та/або місцевої державної влади та/або управління тощо) і що від неї не можна було розумно очікувати прийняття цієї перешкоди до уваги при укладенні договору або уникнення чи подолання таких обставин або їх наслідків. Відповідно до п. 7.7. договору строк виконання зобов`язань за договором автоматично продовжується на час дії вищевказаних перешкод, за умови, що сторона в разі потреби зможе представити документальне підтвердження їх настання. Таким чином, відповідач може посилатись на виникнення обставин непереборної сили (форс-мажор) у тому випадку, якщо такі обставини не існували в моменту укладення договору і при укладенні договору не можливо було розумно очікувати виникнення такої обставини, виниклі обставини непереборної сили об`єктивно перешкоджають відповідачу виконати зобов`язання за договором, факт виникнення обставини непереборної сили засвідчений сертифікатом торгово-промислової палати України. У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 вказано, що статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі № 913/20/21. В момент укладення додаткової угоди до договору № Д/А-Б.5.603 від 29.08.2019 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, в новій редакції від 21.04.2023, в Україні діяв воєнний стан, тобто про існування зазначеної обставини відповідачу було відомо в момент укладення додаткової угоди, відповідно, він позбавлений можливості посилатись на цю обставину, як на форс-мажор. Окрім того, відповідачем не доведено належними доказами факт того, що саме внаслідок дії непереборної сили ним не були виконані зобов`язання за додатковою угодою, не надано сертифікат торго-промислової палати України про виникнення для відповідача форс-мажорних обставин, які перешкоджали виконати умови додаткової угоди, укладеної з позивачем. Також відповідач безпідставно посилається на неможливість застосування ст. 625 ЦК України в силу дії пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зазначеною нормою передбачено звільнення від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у правовідносинах за договором кредиту (позики). У цій справі позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати на 3 % річних за додатковою угодо до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, який не є договором кредиту (позики). За таких обставин п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не може бути застосований до виниклих між сторонами правовідносин. З огляду на викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved