Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] в особі свого представника адвоката Барабанова В.В. звернувся до суду із позовом до Великобурлуцької територіальної громади в особі Великобурлуцької селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] в с. Гнилиця Куп`янського району Харківської області. Позов мотивований тим, що позивач є сином [PERSON] та єдиним спадкоємцем за законом. На день відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної йому земельної ділянки площею 6,9942 га, кадастровий номер 6321481000:02:000:0316, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, на підставі державного акту на праві власності на земельну ділянку серія ХР №125667, виданого 29.09.2003 рок головою Великобурлуцької райдержадміністрації на підставі розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації від 28.02.2003 року №50, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 437. За життя [PERSON] заповіту не складав, на день своєї смерті у шлюбі не перебував. Постановою державного нотаріуса Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останній із спадкодавцем проживав окремо, із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, встановленого чинним законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини, до нотаріуса не звернувся, а тому відповідно до статті 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину. Спадкову справу після смерті [PERSON] заведено 26.07.2024 року Третьою Харківською міською державною нотаріальною конторою після звернення позивача до нотаріальної контори. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] пропущений ним з поважних та об`єктивних причин, посилаючись на те, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на Україні введено воєнний стан , строк дії якого неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, та продовжує діяти на даний час. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велись)бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 територія Великобурлуцької територіальної громади Куп`янського району Харківської області знаходилась під окупацією збройними формуваннями держави агресора рф з 24.02.2022 по 10.09.2022 року, а з 10.09.2022 року до теперішнього часу віднесена до території, на яких ведуться бойові дії. За таких обставин державні органи, в тому числі й нотаріальні контори за місцем відкриття спадщини в смт. Великий Бурлук не працювали як на час відкриття спадщини, так і на даний час, транспортне сполучення є ускладненим, існує реальна загроза життю і здоров`ю позивача при спробі залишити місце свого проживання. Крім того, згідно п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції, чинній по 28.06.2022, було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. При цьому [PERSON] зазначає, що норми цієї постанови вводять в оману спадкоємців, тому також зумовили пропуск ним строку для прийняття спадщини. У зв`язку із викладеним та відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України [PERSON] просив визначити йому додатковий строк три місяці від дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Також просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Чугуївського міського суду Харківської області від 22 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити в порядку загального позовного провадження, оскільки розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження не можливий відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.274ЦПК України, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 08 жовтня 2024 року підготовче провадження закрито і справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в особі свого представника адвоката Маслій Т.В. надала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги просила задовольнити за заявленими підставами. Представник\~відповідача Великобурлуцької селищної ради Куп`янського району Харківської області Сурков Д.Г. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі матеріалами. Третя особа: Третя Харківська міська державна нотаріальна контора, державний нотаріус Лученко Л.А., у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини своєї неявки не повідомила. Враховуючи викладене, суд вважає можливим відповідно до приписів ст. 223 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі матеріалів. Враховуючи, що в судове засідання учасники справи не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ст. ст. 15,16 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно копії паспорту [NUMBER] , виданого ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 07.12.2001 року, [PERSON] народився [INFO] в с. Гнилиця, Великобурлуцький район, Харківська область, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , з 07.07.2017 р. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.071982 року Гнилицьким с/РАЦС Харківської області, [PERSON] народився [INFO] в с. Гнилиця, Великобурлуцький район, Харківська область, актовий запис №11. Батьки: батько- [PERSON] , мати- [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , виданого 29.10.2020 р. Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17 квітня 2007 року, актовий запис №228. Прізвище після розірвання шлюбу - [PERSON] . Згідно довідки № 108 від 31.05.2024 р. Великобурлуцької селищної ради Куп`янського району Харківської області померлий [INFO] [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вищевказаною адресою інших зареєстрованих осіб не було. Згідно копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ХР №125667 від 29.09.2003 року, виданого на\~підставі розпорядження Великобурлуцької райдержадміністрації від 28.02.2003 р. № 50, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №437, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,9942 га, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6321481000:02:000:0316. Батько позивача - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.12.2022 р. Салтівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис 1120. Місце смерті: Україна, Харківська область, Куп`янський район, село Гнилиця. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді належної йому на праві власності земельної ділянки площею 6,9942 га, що розташована на території Гнилицької сільської ради Великобурлуцького району Харківської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 6321481000:02:000:0316. Згідно даних, що містяться в Інформаційній довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 26.07.2024 за № 77789125 при житті [PERSON] заповіту не складав. Як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2024 року № 281/02-31 державного нотаріуса Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори Лученко Л.А., яка виконує обов`язки державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області, відмовлено [PERSON] ( в особі його представника [PERSON] ) у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останній із спадкодавцем проживав окремо, із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, встановленого чинним законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини, до нотаріуса не звернувся, а тому відповідно до статті 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину. Спадкову справу після смерті [PERSON] заведено 26.07.2024 року Третьою Харківською міською державною нотаріальною конторою після звернення позивача до нотаріальної контори, що підтверджується витягом № 77789099 від 26.07.2024 про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Згідно приписів статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини\~встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як зазначено в постанові від 26 жовтня 2022 року Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 522/17925/16, провадження № 61-1122св22 «Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини необхідно ураховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (при умові не заведення спадкової справи після смерті спадкодавця та не здійснені повідомлення та виклику спадкоємця за заповітом нотаріусом). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2023 року у справі № 345/4153/22, провадження № 61-9356св23, зазначено, що лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, Верховного Суду у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Правозастосовна практика Верховного Суду у подібних правовідносинах є усталеною. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, після смерті батька [PERSON] позивач посилається на те, що з 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на Україні введено воєнний стан , строк дії якого неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, та продовжує діяти на даний час. Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велись)бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 територія Великобурлуцької територіальної громади Куп`янського району Харківської області знаходилась під окупацією збройними формуваннями держави агресора рф з 24.02.2022 по 10.09.2022 року, а з 10.09.2022 року до теперішнього часу віднесена до території, на яких ведуться бойові дії. За таких обставин державні органи, в тому числі й нотаріальні контори за місцем відкриття спадщини в смт. Великий Бурлук, не працювали як на час відкриття спадщини, так і на даний час, транспортне сполучення є ускладненим, існує реальна загроза життю і здоров`ю позивача при спробі залишити місце свого проживання. Також [PERSON] зазначає, що норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції, чинній по 28.06.2022, п.3 якої було установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, вводять в оману спадкоємців, тому також зумовили пропуск ним строку для прийняття спадщини. Суд,\~досліджуючи \~поважність причини\~пропуску позивачем\~строку для\~прийняття спадщини,\~приймає до\~уваги \~вищенаведене,\~ і\~ вважає, що [PERSON] не мав можливості своєчасно використати своє право на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті батька з поважних причин, тому є підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved