Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

29 жовтня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про визнання виконавчого напису від 08.07.2020 № 9337 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості в сумі 8364,00 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «Авентус Україна» на його користь понесені судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що в квітні 204 року йому стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. було відкрите виконавче провадження № 62766094 від 10.08.2020 за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за № 9337 від 08.07.2020 про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 8364,00 грн. на користь ТОВ «Авентус Україна». Як вбачається з відповіді приватного виконавця, стягувачем виступає ТОВ «Авентус Україна», а боржником [PERSON] , [INFO] . Предметом стягнення є заборгованість позивача перед ТОВ «Авентус Україна». З метою з`ясування причин і підстав виникнення заборгованості та для можливості досудового врегулювання спору він звернувся в телефонному режимі до ТОВ «Авентус Україна». В телефонній розмові працівниця установи повідомила, що заборгованість виникла внаслідок невиплачених в строк коштів відповідно до умов кредитного договору. Враховуючи той факт, що жодних кредитних договорів з ТОВ «Авентус Україна» позивач не підписував та жодних коштів від них не отримував, виконавчий напис вчинений незаконно і без підстав, за відсутності необхідних документів, визначених Законом, якими підтверджується безспірність заборгованості. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, без перевірки нотаріусом безспірності заборгованості за кредитним договором та без перевірки факту завчасної повідомлення позивача як боржника про існування кредитної заборгованості як такої та її розмір. До того ж неотримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором та вчиненням виконавчого напису позбавило можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Приватним нотаріусом Гораєм О.С. виконавчий напис № 9337, виданий 08.07.2020 вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою від 11 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено у справі судове засідання на 16 грудня 2024 року. У судове засідання 16 грудня 2024 року сторони не з`явилися, повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному ст. 128 ЦПК України. Позивачем подане клопотання про розгляд справи без його участі, підтримання позовних вимог у повному обсязі. Інші учасники справи про причини неявки та їх поважність не повідомляли, будь-яких заяв чи клопотань з приводу позовних вимог по суті або з процесуальних питань до суду не подавали. Зважаючи на зазначене, враховуючи приписи ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних і доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9337, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1472314 від 06.11.2019, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна». Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 лютого 2020 року по 22 травня 2020 року в сумі 7 564,00 грн, яка складається із: 2200,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 0,00 грн. прострочена заборгованість за комісією; 4633,20 грн. за простроченою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. за строковою заборгованістю за сумою кредиту; 0,00 грн. за строковою заборгованістю за комісією; 0,00 грн. за строковою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 730,80 грн. за строковою заборгованістю за штрафами і пенями. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату зі стягувача в розмірі 800,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» складає 8364,00 грн (а.с. 6). 10 серпня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. на підставі заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 9337, виданого 08.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С, відкрито виконавче провадження № 62766094, про що винесено постанову про стягнення з боржника заборгованості в розмірі 8364,00 грн. (а.с.4). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно- правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»). Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі № 674/918/17). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом установлено, що 06 листопада 2019 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви № 1472314. Зазначений договір нотаріально не посвідчений, а тому оспорюваний виконавчий напис не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», яка передбачає обов`язкове нотаріальне посвідчення договорів. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що [PERSON] має безспірну заборгованість перед ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором № 1472314 від 06.11.2019, а також, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису дійсно належним чином переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню із [PERSON] за спірним виконавчим написом, зокрема належним чином завірений кредитний договір, з відміткою про його нотаріальне посвідчення, а також доказів про належне повідомлення боржника про Відступлення права вимоги та про розмір заборгованості та термін її сплати, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 9337, вчиненого 08.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved