Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача - Орган опіки та піклування Красилівської міської ради Хмельницької області, у якій просить прийняти рішення про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та малолітньої [PERSON] , [INFO] з ним (батьком) [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що 21.01.2006 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Великосалиською сільською радою Красилівського району, Хмельницької області 21.01.2006 року, актовий запис № 1. Від шлюбу народилися спільні доньки, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В подальшому відносини між ними не склалися. Відповідач [PERSON] з 2021 року постійно виїздила за кордон. Останній раз [PERSON] 22.06.2022 року виїхала за кордон. З того часу спілкування між ним та [PERSON] припинилося. Вихованням доньок займається він. Він має можливість та бажання утримувати своїх рідних доньок, має окреме житло, якого належить йому на праві приватної власності. Діти проживають разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Мати дітей та відповідач по справі [PERSON] з 22.06.2022 року проживає в Німеччині, участі у вихованні та житті дітей не приймає. Діти мають всі умови для життя та навчання. Він не має незнятої чи не погашеної судимості не має. Всі вище перераховані факти підтверджують, що він достойно виконує покладені на нього батьківські обов`язки. Аргументи учасників справи. Відповідач відзив на позов не подала. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Крім того, звернули увагу, що вирішення даного питання не є необхідністю задля убезпечення позивача від мобілізації, оскільки позивач є заброньованим та має відстрочку від мобілізації, відповідний доказ долучений до матеріалів справи. 11.12.2024 року від представника позивача надійшла письмова заява про подальше проведення судового засідання без участі представника та позивача. Представник третьої особи органу опіки та піклування Красилівської міської ради Хмельницького району Хмельницької областіТимченко О.С. заперечувала щодо поданої позовної заяви, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Суду повідомила, що згідно поданого до суду висновку, орган опіки та піклування прийшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав для визначення місця проживання дітей із батьком. 11.12.2024 року надала письмову заяву про подальший розгляд справи без її участі. Свою думку висловили у попередніх судових засіданнях та у висновку. Відповідач, яка повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не подала та про причини неявки суд не повідомила. 08.07.2024 року до суду подала заяву, в якій позовні вимоги визнала, правові наслідки розуміє, справу розглядати просила без її участі. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши учасників справи, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Як встановлено судом, сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 21.01.2006 року (а.с. 7). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 8, 9). Згідно з Витягом з Реєстру територіальної громади від 06.05.2024 року, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Довідкою про склад сім`ї № 2522 від 06.05.2024 року Красилівської міської ради Хмельницької області підтверджується, що [PERSON] проживає разом із дітьми: [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно з висновком Служби у справах дітей Красилівської міської ради «Про недоцільність визначення місця проживання дітей з батьком», затвердженим рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області від 20.06.2024 № 1765, місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначене. Оскільки діти зареєстровані та проживають разом із батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 2522 від 06.05.2024 року виданою Красилівською міською радою Хмельницької області та актом обстеження умов проживання № 39 від 08.05.2024 року. Враховуючи те, що спору між батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] , щодо визначення місця проживання дітей не виникало і не має, вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] у червні 2024 року виповнилось 18 років і визначити її місце проживання взагалі недоцільно, тому орган опіки та піклування дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 33). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями частини першої статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Частина перша статті 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідачка [PERSON] не зверталась ні до органу опіки та піклування, ні до суду із заявою про визначення місця проживання дітей разом із нею. Після відкриття провадження у даній справі, відповідачка направила до суду заяву про те, що вона не заперечує проти позову. Таким чином, жодних об`єктивних даних про те, що відповідачка ініціює питання щодо проживання дітей разом із нею, суду не надано. Крім того, в судовому засіданні представник позивача вказала, що сторони не заперечують, щоб визначити місце проживання дітей з батьком. Відповідно до статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, суд вважає, що у даній справі сторони, як це і передбачено положеннями ст.160 СК України, визначили місце проживання дітей з батьком за взаємною згодою, що не потребує втручання з боку органу опіки та піклування, а також будь-якого судового захисту прав позивача. Сімейні відносини, враховуючи їх особистісний характер, повинні в першу чергу вирішуватися за згодою їх учасників, і тільки в разі відсутності такої згоди (існування між ними спору), зокрема, у суді. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Спір у цій справі щодо місця проживання дітей ініційований батьком дітей (позивачем), з яким діти і так фактично проживають, і від якого мати дітей (відповідачка) не вимагає зміни їх місця проживання. Після звернення батька дітей до суду з позовом про визначення місця проживання дітей відповідачка у встановленому порядку з самостійним позовом до суду або із зустрічним позовом в межах розгляду цієї справи про визначення місця проживання дітей разом з нею не зверталася, будь-яких належних доказів, які б свідчили про її бажання і волю щодо визначення місця проживання дітей з нею, як матір`ю, суду не надано. Більше того, відповідачка позов визнала. В той же час, зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дітей має передувати спір між батьками дітей щодо місця їх проживання і той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом, має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дітей і з цього приводу між ними існує спір. Ці обставини підлягають перевірці судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами відсутній спір стосовно місця проживання дітей. Суд, звертає увагу на те, що старша дитина на момент прийняття рішення вже досягла повноліття, тобто вона самостійно може вирішувати з ким їй проживати, суд не може вирішувати дане питання. Крім того, стороною позивача не наведено будь-яких доводів, про те, що рішення суду про задоволення позову якимось чином впливатиме на права та інтереси дітей та які саме і як саме, зокрема, і відповідатиме їх інтересам, що є основною, пріоритетною обставиною, що підлягає доказуванню у даному спорі. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed