Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, [INFO] , в якій просила встановити факт, що [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) який помер [INFO] проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з 2017 року до [INFO] . Свою заяву [PERSON] обгрунтовує тим, що з [PERSON] з січня 2017 року проживали як чоловік та дружина у місті Дніпро. У 2022 році переїхали до міста Одеси, де проживали в орендованій квартирі. За час проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, проводили в колі рідних та друзів всі свята. Діти заявника називали [PERSON] своїм батьком, він в свою чергу хотів бути записаним батьком у їх свідоцтві про народження. 8 квітня 2023 року [PERSON] був призваний на військову службу. [INFO] [PERSON] , [INFO] загинув під час виконання бойових дій в районі населеного пункту Степове Покровського району Донецької області. Поховання цивільного чоловіка займалася заявник. Встановлення даного факту заявнику необхідно для отримання одноразової соціальної допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка. Посилаючись на те, що разом з [PERSON] , проживали як чоловік та дружина, планували зареєструвати шлюб, однак не встигли- Владислав загинув захищаючи Батьківщину, заявник звернулася до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні заявник просила задовольнити заяву. В судовому засіданні представник заінтересованої особи Міністерства оборони України - [PERSON] просив відмовити у задоволені заяви з підстав викладених у письмових поясненнях, а саме : не доведеність факту спільного проживання заявника разом з загиблим [PERSON] , показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю. В судове засідання представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Суд дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено: [INFO] повідомлено [PERSON] , про те, що її чоловік, номер обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу, 1 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу під час мобілізації 08.04.2023 року [INFO], загинув [INFO] під час бойових дій в районі населеного пункту Степове, Покровського району, Донецької області. Смертьпов`язана з захистом Батьківщини. ( а.с.16) Згідно довідки ОСББ « Одеська Гавань» від 13.02.2024 року, на підставі договору оренди квартири від 08.04. 2022 року, у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] . Разом з нею однією сім`єю за даною адресою проживають: Сини - [PERSON] 16 років, [PERSON] 12 років, [PERSON] 12 років, Чоловік - [PERSON] , паспорт № [NUMBER] виданий 23.08.2018p., [PERSON] та [PERSON] живуть однією сім`єю, ведуть спільне господарство, як чоловік та жінка.(а.с.19) Відповідно до листа соціально-демографічних даних [PERSON] , в графі дружина зазначена- [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] ( а.с.20) На підтвердження факт проживання однією сім`єю заявником надані фотознімки на яких відображені [PERSON] та [PERSON] у різний період часу та у різній обстановці ( а.с.21-23). В судовому засіданні 13.08.2024 року свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] є її рідним сином. У 2018 року син [PERSON] повідомив, що у нього є жінка, показував її фото. [PERSON] та [PERSON] телефонували до неї, спілкувалися. Познайомилася з [PERSON] у 2019-2020 році. Діти [PERSON] називали [PERSON] татом. Син та [PERSON] проживали як одна сім`я, мали спільний бюджет, планували зареєструвати шлюб, планували спільну дитину. В судовому засіданні 13.08.2024 року свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] у квітні 2022 році переїхали проживати за адресою: [ADDRESS] . Вони проживали разом як чоловік та дружина, подорожували, займалися спільними справами. Діти заявника називали [PERSON] своїм батьком. Вона навіть не знала, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом. Враховуючи вищенаведене суд вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт проживання заявника однією сім`єю, як жінки та чоловіка, з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ), який помер [INFO] , без реєстрації шлюбу в період часу з 01 січня 2017 року до [INFO]

Outcome: approved