Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У травні 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дніпрофінансгруп" (далі- ТОВ "ФК «Днапрофінансгруп") звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання. Позовну заяву мотивовано тим, що між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" 17.01.2007 року укладено кредитний договір №08/01/2007/840-К015, на підставі якого ВАТ КБ "Надра" надав відповідачу кредитні кошти у сумі 16 000, 00 доларів США. Того ж дня, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" укладено договір поруки, відповідно до якого Відповідач 2 у разі невиконання Відповідачем 1 умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед банком всім своїм майном, яке їм належить на праві власності та особистими коштами. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" укладено договір поруки, відповідно до якого Відповідач 3 у разі невиконання Відповідачем 1 умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед банком всім своїм майном, яке їм належить на праві власності та особистими коштами. У зв`язку з невиконанням зобов`язань за вказаним кредитним договором ПАТ КБ "Надра" зверталося до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 12 травня 2014 року Ленінським районним судом м.Миколаєва було винесено рішення по цивільній справі №489/1812/14-ц та стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 18\~978,72 доларів США (що еквівалентно 151\~696,92 грн.). Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2021 року у справі №489/1812/14-ц замінено стягувача ПАТ "КБ "Надра"на його правонаступника ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп". Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2014 року відповідачами не виконане, жодних дій щодо погашення заборгованості відповідачі не вчинили. Відповідно до розрахунку 3% річних за прострочення грошового зобов`язання за основним боргом за період з 01 травня 2017 року по 23 лютого 2022 року, яке становить 2\~743,85 доларів США. Оскільки, судове рішення про стягнення з боржників коштів не виконувалось досить тривалий час, враховуючи, що таке прострочення є триваючим правопорушенням, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів 3 % річних за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання аж до повного його виконання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання у справі. Представник позивача 31.05.2024 року подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечують. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надавали. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 січня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 08/01/2007/840-К015, згідно з умовами якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 16 000,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором (а.с.6-7). Того ж дня, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" укладено договір поруки, відповідно до якого Відповідач 2 у разі невиконання Відповідачем 1 умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед банком всім своїм майном, яке їм належить на праві власності та особистими коштами (а.с.8). З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між [PERSON] та ВАТ КБ "Надра" укладено договір поруки, відповідно до якого Відповідач 3 у разі невиконання Відповідачем 1 умов кредитного договору, стає солідарним боржником та відповідає перед банком всім своїм майном, яке їм належить на праві власності та особистими коштами(а.с.9). 12 травня 2014 року Ленінським районним судом м.Миколаєва було винесено рішення по цивільній справі №489/1812/14-ц та стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у розмірі 18\~978,72 доларів США (що еквівалентно 151\~696,92 грн.) та судові витрати. (а.с.13). Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2021 року у справі №489/1812/14-ц замінено стягувача ПАТ "КБ "Надра"на його правонаступника ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" (а.с. 14-16). З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", було нараховано 3% річних на суму заборгованості, яка визначена рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2014 року у справі № 489/1812/14-ц, за період з 01 травня 2017 року до 23 лютого 2022 року, що становить 2\~743,85 доларів США - 3% річних, які позивач просить стягнути з відповідача (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст.530\~ЦК\~України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст.612\~ЦК\~України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.611\~ЦК\~України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. У ч.2 ст.625\~ЦК\~України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у матеріалах справи відсутні докази про виконання відповідачем рішення суду про стягнення заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України. Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданого розрахунку, заявлені до стягнення 3 % річних у сумі нараховані у зв`язку з невиконанням рішення суду, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 18\~978,72 доларів США (що еквівалентно 151\~696,92 грн.) Виходячи з розміру простроченої суми невиконаного грошового зобов`язання, що становить згідно рішення суду 18\~978,72 доларів США (що еквівалентно 151\~696,92 грн.), 3 % річних за час прострочення за період з 01 травня 2017 року до 23 лютого 2022 року складають 2\~743,85 доларів США. Відповідно до ч. ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростований. Враховуючи вище зазначене, суд приходить висновку, що відповідачем порушено грошове зобов`язання, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу, надісланою до суду 25.7.2024 року, надано копію договору про надання правової допомоги №02/01-24 від 02 січня 2024 року, укладеного з адвокатським бюро "Юлії Чміль", додаток №1 до договору про надання правової допомоги №02/01-24 від 02.01.2024 р., акт про надання правничої допомоги від 18 липня 2024 року, а саме ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення із судовою практикою та визначення перспективи у справі (3 год) - 4500,00 грн., складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позової заяви з додатквами для суду - 4000,00 грн., ордер виданий адвокатським бюро адвокату Чміль Ю.В. від 05.03.2024 року для надання правової допомоги за договором з ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп". Однак при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, які не є складними та не потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 8500 грн. не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача 3500 грн. витрат на правничу допомогу. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 6528,00 грн., з яких 3028,00 грн. витрат зі сплати судового збору та 3500 грн. витрат на правничу допомогу. Таким чином, з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ТОВ "ФК" Дніпрофінансгруп" підлягають стягненню в солідарному порядку 2\~743,85 доларів США 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, а також 6528,00 грн. судових витрат, з яких 3028,00 грн. - судового збору, 3500 грн. - витрат на правничу допомогу. В задоволенні решти витрат на правову допомогу позивачеві слід відмовити.

Outcome: partial