Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

31 липня 2024 року КП «Харківводоканал» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 9305,87 грн, з яких: заборгованість за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2016 по 31.01.2022 в сумі 4281,99 грн, заборгованість за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2015 по 31.01.2022 у сумі 4243,97 грн, інфляційні витрати у розмірі 578,98 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 201,01 грн, а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн та витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 55,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплата за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] . У порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідач належним чином не виконував зобов`язань з оплати наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 9305,87 грн, з яких: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2016 по 31.01.2022 в сумі 4281,99 грн, заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2015 по 31.01.2022 у сумі 4243,97 грн. Крім того, відповідачу нараховані суми інфляційних витрат за час прострочення заборгованості у розмірі 578,90 грн та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 201,01 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2024 року розгляд справи призначено у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Позивач не надавав суду клопотань про розгляд справи в загальному порядку або в спрощеному порядку з викликом сторін, в позові зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, направлені відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідач відзиву не подав. Враховуючи, що відповідачем не подано до суду відзив на позовну заяву, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі Конвенція) кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За таких обставин відповідно до ст.\~280\~ЦПК України суд\~розглянув справу\~ в\~порядку заочного\~провадження на\~підставі наявних\~в ній\~доказів,\~оскільки позивач\~не заперечував\~проти такого\~порядку вирішення\~спору, відповідач повідомлений щодо розгляду справи належним чином, відзиву не подав. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 17.09.2019 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За адресою: [ADDRESS] відкритий абонентський особовий рахунок споживача послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 430541. Тобто відповідач є споживачем послуг централізованого водопостачання та водовідведення, які надає КП "Харківводоканал". Основні засади відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання. Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення є споживачі питної води та/або послуг з водовідведення. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Нормативи (норми) водоспоживання та водовідведення холодної та гарячої води на одну особу в житловому фонді м. Харкова, які застосовуються у разі відсутності засобів обліку води встановлені рішенням ХМР від 28.12.2016 № 901. КП «Харківводоканал» надає відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач в свою чергу, споживає вказані послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] утворилась заборгованість, а саме: заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.09.2016 по 31.01.2022 в сумі 4281,99 грн, заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2015 по 31.01.2022 у сумі 4243,97 грн, що підтверджується розрахунками заборгованості по особовому рахунку, здійсненими КП «Харківводоканал». Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2015 по 31.01.2022, проте як вбачається з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 719931 від 02.08.2024, [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , з 17.09.2019 року. Беручи до уваги те, що заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення нарахована у тому числі за період, коли [PERSON] не був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за період з 01 серпня 2015 року по 16 вересня 2019 року не підлягають задоволенню, оскільки належних та допустимих доказів того, що відповідач користувався послугами, які надає КП «Харківводоканал» за вищевказаною адресою, у зазначений період матеріали справи не містять. Відповідно до уточненого розрахунку заборгованості, наданого КП «Харківводоканал», відповідач [PERSON] має заборгованість перед позивачем за послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2019 по 31.01.2022 у розмірі 2128,46 грн та за послуги з централізованого водовідведення за період з 01.10.2019 по 31.01.2022 у розмірі 1999,89 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості у добровільному порядку та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення, а також будь-яких заперечень з приводу наявності зазначеної заборгованості та здійснених позивачем розрахунків заборгованості. Відсутність письмової форми договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення між КП «Харківводоканал» та відповідачем не спростовує наявність у останнього як споживача цих послуг обов`язку оплати фактично отриманих ним послуг з водопостачання та водовідведення. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги у частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення за період з 17.09.2019 по 31.01.2022 підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.\~610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до статті 623\~Цивільного кодексу\~України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Також суд зазначає, що за ст.\~625\~ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 17.09.2019 по 31.01.2022 становить 142,18 грн, сума інфляційних втрат за період з 17.09.2019 по 31.01.2022 становить 437,06 грн. Наданий позивачем розрахунок відповідачем не оспорюється та не викликає в суду сумніву щодо його достовірності. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог (50,59 %) в розмірі 1225,49 грн. Окрім того, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: поштові витрати в сумі 55 грн. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, з-поміж іншого, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~у разі\~часткового задоволення\~позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем надано суду копію квитанції, виданої АТ «Укрпошта» № 31 від 30.07.2024 за пересилання відправлення та копію квитанції, виданої АТ «Укрпошта» № 28 від 30.07.2024 за конверт С4. Отже суд доходить висновку, що витрати, пов`язані з розглядом справи в загальному розмірі 27,82 (50,59 % від задоволених позовних вимог) грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial