Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову вказав, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] , з 04 лютого 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , видане Заводським районним відділом реєстрації актів громадського стану 04 лютого 2000 року. За час спільного життя у шлюбі, подружжям була придбана за договором купівлі-продажу від 19 квітня 2016 року на ім`я дружини, [PERSON] , за письмовою згодою чоловіка, [PERSON] , трикімнатна квартира [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. 19 квітня 2016 року за р.№3372 та була проведена державна реєстрацію права власності на квартиру за відповідачем у Державному реєстрі речових прав (номер запису про право власності 14222074). За умовами пункту 12.3 вказаного договору купівлі-продажу квартири, на укладення цього договору надано згоду чоловіка покупця - [PERSON] у відповідності до приписів частини третьої статті 65 СК України. За таких обставин, вказане майно було придбане за спільні грошові кошти подружжя та для спільного сімейного проживання, що також підтверджується реєстрацією постійного місця проживання Позивача. На теперішній час у Позивача виникла потреба у розпорядженні своє часткою у спільної сумісної власності подружжя на трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Укласти договір про поділ майна подружжя не вбачається можливим, оскільки Відповідач ухиляється від його укладення, посилаючи на відсутність можливості прибути до нотаріуса, у зв`язку з перебуванням за кордоном та погіршенням стану здоров`я. На підставі викладеного просив визнати за ним право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири [ADDRESS] , в порядку поділу майна, що є спільної сумісної власності подружжя. В судове засідання позивач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник позивача - адвокат Татарінов В.П. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, повідомлялась належним чином. Представник відповідача - адвокат Бортик Р.О. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Просив розглянути справу у відповідності до вимог СК України без участі в судовому засіданні відповідача та його представника. Надав до суду відзив в якому вказав, що у шлюбі сторони знаходяться з лютого 2000 року. Також зазначає, про неможливість укласти договір про поділ спільного майна подружжя з причини не можливості відповідача прибути до нотаріуса для підписання правочину. На теперішній час, відповідач дійсно перебуває поза межами України та знаходиться на лікуванні за кордоном. Після проведеної операції на серці, перебуває під постійним наглядом лікарів та будь-яке довготривале переміщення, за рекомендацією лікарів, заборонено. Зазначив, що позивач має право на отримання своє частки у спільній сумісної власності у відповідності до положень статті 62-71 СК України. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 04.02.2000 року було укладено шлюб, який зареєстрований Заводським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис №21. /а.с.14/. Згідно Договору купівлі-продажу квартири №66 від 19.04.2016 року ПАТ КБ "Приватбанк" продав, а [PERSON] купила об`єкт нерухомого майна квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Опис майна: трикімнатна квартира, загальною площею 128,3 кв.м., житловою площею 67,0 кв.м. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.А. Згідно п. 12.3 вказаного Договору, на укладання та підписання цього Договору надано згоду чоловіка покупця - [PERSON] /а.с.15-19/. Актом прийому-передачі до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. по реєстру №3372 від 19.04.2016 року зазначено, що ПАТ КБ "Приватбанк" передав, а [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 128,3 кв.м., житловою площею 67,0 кв.м. Розрахунки за договором виконані в повному обсязі. Сторони підтверджують, що матеріальних та фінансових претензій один до одного не мають /а.с.20/. Судом було витребувано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та відповідно до відомості з державного реєстру речових прав станом (Інформаційна Довідка №407581323 від 11.12.2024 року): право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 128,3 кв.м., житловою площею 67,0 кв.м. належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 3372, виданий 19.04.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. Розмір частки 1/1. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 683687048101, номер відомостей про речове право 14222074/ а.с.54-55/. Виходячи з наведено Договір купівлі-продажу, за яким [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] , був укладений 19.04.2016 року, а саме за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ст.\~372\~ЦК України,\~майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 15 ЦК України, передбачено що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Виходячи з вищенаведеного, квартира [ADDRESS] , є майном спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , так як було придбано за час шлюбу. Неможливість відповідача\~ [PERSON] добровільно здійснити поділ набутого під час шлюбу майна, порушує права позивача [PERSON] , які він може захистити лише в судовому порядку. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Виходячи з вимог зазначеної статті та з врахуванням того, що позивач не просив стягувати з відповідача на його користь судові витрати, то суд не стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір при поданні позовної заяви.

Outcome: approved