Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулася до суду із вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що 24.12.2021 року о 12:30 год., м. Одеса, по вулиці 7-я, біля будинку №5-Г, сталася ДТП за участю автомобіля марки «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль марки «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 року по справі про адміністративне правопорушення [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент ДТП діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» № 016225/4640/0000436 від 13.08.2021 року. Згідно вказаного договору були застраховані майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] . Страхувальник своєчасно звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» із заявою №00486003 про подію з ознаками страхового випадку згідно з договором КАСКО №016225/4640/0000436 від 28.12.2021р. Вказує, що заяву було розглянуто, пошкодження автомобіля «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , визнано страховим випадком, у зв`язку з чим позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб автомобіля «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 24011,82 грн, згідно з платіжним дорученням №000752 від 06.01.2022р. Наголошує, що на момент страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому просить стягнути з відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування з відповідача в розмірі 24011,82 грн як з особи відповідальної за вказаний збиток. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але направив на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутністю представника не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.27-28). Відповідач у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся шляхом надіслання ухвали та судової повістки на зареєстроване місце проживання (перебування) про, але до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.30), тому судом було здійснено виклик відповідача до суду, шляхом створення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Судової влади (а.а.32). В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 24.12.2021 року о 12:30 год., м. Одеса, по вулиці 7-я, біля будинку №5-Г, сталася ДТП за участю автомобіля марки «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та автомобіля марки «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль марки «TOYOTA», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 року у справі №947/2580/22 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.4). 28.12.2021р. страхувальник своєчасно звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» із заявою №00486003 про подію з ознаками страхового випадку згідно з договором КАСКО № 016225/4640/0000436 та заявою на доплату страхового відшкодування (а.с.11). Відповідно до Протоколу №00486003, оглянуто транспортний засіб (по КАСКО) від 19.02.2021 (а.с.12-13). Страховим актом №00486003 виплата страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] складає 24011,82 грн. (а.с.16), зазначена сума страхового відшкодування виплачена [PERSON] про, що свідчать копії платіжного доручення №000752 від 06.01.2022р. (а.с.17). Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених ст. 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При цьому нове зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Таким чином відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ «СК «Уніка» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за шкоду. З урахуванням наведеного та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Страхова компанія «Уніка» виплати страхового відшкодування у сумі 24011,82 грн. є підставними та підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3028,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved