Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON] , на земельну ділянку з кадастровим номером 1822588700:13:000:0040, площею 5,7096 га, що розташована на території Щигліївської сільської ради Коростишівського району, яка належала на праві власності [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняв її син [PERSON] , але юридично не оформив та помер [INFO] , спадщину після смерті якого прийняла його дочка [PERSON] , але юридично не оформила та померла [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що його прабабуся [PERSON] володіла на праві власності земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,7096 га, яка розташована на території Щигліївської сільської ради Коростишівського району Житомирської області, кадастровий номер ділянки 1822588700:13:000:0040 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №130527 від 26 жовтня 2004 року. На випадок смерті прабабуся зробила розпорядження у вигляді заповіту за змістом якого все майно заповіла своєму сину (діду позивача) - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] . Вказує, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла, але не оформила юридично його донька - [PERSON] , яка є матір`ю позивача. [INFO] померла [PERSON] . Вказує, що з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, він звернувся до нотаріуса. Проте, постановою нотаріуса 12 квітня 2024 р. № 107/01-16, йому повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не подані документи, що підтверджують факт прийняття спадщини його дідом [PERSON] після смерті його прабабусі [PERSON] , у зв?язку з їх спільним проживанням. Тому просить суд визнати за ним право власності на вказане вище нерухоме майно. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав вказаних у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача - міський голова Коростишівської міської ради Кохан І.М. подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, щодо ухвалення рішення покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки з кадастровим номером 1822588700:13:000:0040, площею 5,7096 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Щигліївської сілької ради діл. 302, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №130527. Зі змісту заповіту від 12 березня 1996 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Щигліївської сільської ради вбачається, що [PERSON] , заповіла все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося своєму сину - [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Батьком [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). Батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Мокрецької О.О. від 12.04.2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено позивачу [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на спадкове майно, що складається з земельної ділянки загальною площею 5,7096 га, яка розташована за адресою: Щиглівська сільська рада, ділянка № [NUMBER] , Житомирський район, Житомирська область, кадастровий номер земельної ділянки 1822588700:13:000:0040, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних документів, що посвідчують постійне місце проживання [PERSON] (діда позивача) зі спадкодавцем [PERSON] (прабабою позивача). Відповідно до довідки в.о. старости Щигліївського старостинського округу [PERSON] від 02.02.2018 р. слідує, що [PERSON] , 1913 р.н., до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом із нею на день смерті за вказаною адресою ніхто не проживав і не був зареєстрований. Протягом 6 місяців з дня смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований. В акті депутата Коростишівської міської ради від 18.04.2024 року вказано, що за адресою: [ADDRESS] , проживала [PERSON] . Після її смерті [PERSON] (її син) вступив у володіння спадковим майном, а саме обробляв земельну ділянку та підтримував житловий будинок у належному стані. Відповідно до матеріалів спадкової справи від 31.07.2007 року №4 заведеної до майна померлого [PERSON] , слідує, що [PERSON] (мати позивача) прийняла спадщину після смерті свого батька звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою. Відповідно до відповіді завідувача Житомирського обласного архіву №520 від 28.02.2019 року, вбачається що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] (прабабусі позивача) не заводилася. Дані перевірені у книгах спадкових справ Коростишівської державної нотаріальної контори за 2000 -2006 роки(а.с. 108 зворот). Відповідно до довідок в.о. старости Щигліївського старостинського округу [PERSON] від 05.03.2019 слідує, що [PERSON] (дід позивача) проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] не проживав у спадковому будинку своєї матері [PERSON] . (а.с. 90,92 зворот). Після смерті матері позивача [PERSON] , яка померла [INFO] заведено спадкову справу №19/2018 з матеріалів якої вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна після смерті його матері та отримав свідоцтва про права на спадщину за законом на спадкове майно. (а.с. 48, 81). Цивільний кодекс України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, у книзі шостій «Спадкове право» містить норми, які врегульовують правовідносини, що виникають у зв`язку із спадкуванням. У пункті 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкові відносини були врегульовані відповідними нормами ЦК УРСР. Статтею 525 ЦК УРСР встановлено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (стаття 526 ЦК УРСР). Статтею 529 ЦК УРСР було врегульовано питання першої черги спадкоємців за законом: при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга), що визначено статтею 530 ЦК УРСР. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 555 ЦК УРСР у випадку, якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини, спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави. Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (у пункті 1) з метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Предметом спору у даній справі є земельна ділянка загальною площею 5,7096 га, яка розташована за адресою: Щиглівська сільська рада, ділянка № [NUMBER] , Житомирський район, Житомирська область, кадастровий номер земельної ділянки 1822588700:13:000:0040, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 130527, виданого Коростишівським районним відділом земельних ресурсів 26 жовтня 2004 року, на підставі розпорядження Коростишівської райдержадміністрації від 28.04.2004 року № 180. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , померла [INFO] та за життя склала заповіт заповівши все своє майно синові [PERSON] . Спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася. Позивачем на підтведження факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті його матері [PERSON] , шляхом вступу у володіння належним померлій майном, надано акт депутата від 18.04.2024 року, який складений на підставі пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] .. Однак в акті не конкретизовано, яку саме земельну ділянку обробляв [PERSON] .. При цьому вказаний акт суперечить іншим доказам наданими старостою Щигліївського старостинського округу. Так, в довідці Щигліївського старостинського округу від 05.03.2019 року вказано, що [PERSON] , не проживав у спадковому будинку своєї матері, був зареєстрований за іншою адресою. Крім того до матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] долучено довідку від 05.03.2019 року №128 з якої вбачається, що платежі за [PERSON] оплачувала [PERSON] . Статтею 549 ЦК УРСР, визначено дії, що свідчать про прийняття спадщини Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Втім належних письмових доказів на підтвердження того, що [PERSON] фактичного вступив в управління або володіння спадковим майном після смерті своєї матері не надано. Навпаки матеріали отриманих спадкових справ вказують на те, що [PERSON] не прийняв належним чином спадщину після смерті своєї матері. У зв`язку з чим земельна ділянка з кадастровим номером 1822588700:13:000:0040, площею 5,7096 га, не увійшла до складу спадкової маси після його смерті та як результат не є частиною спадкового майна матері позивача [PERSON] , спадкоємцем якої є позивач [PERSON] . В даному випадку акт депутата Коростишіської міської ради від 18.04.2024 року, за відсутності інших доказів не може бути єдиним беззаперечним доказом, що вказує на фактичне прийняття спадщини [PERSON] шляхом вступу в управління спадковим майно, оскільки він складений на підставі пояснень свідків. Даний доказ неможливо й оцінити у сукупності з іншим належнимим письмовими доказами, що вказували б на те, що [PERSON] проживав зі своєю матір`ю, обробляв вказану земельну ділянку 1822588700:13:000:0040, яка до того ж є отриманим земельним пайом та розташована не поблизу місця проживання спадкодавці [PERSON] в [ADDRESS] , а розміщена фактично за межами населеного пункту на території Щигліївської сільської ради. Враховуючи викладене вище суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю. На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог понесені судові витрати покладаються на позивача На підставі викладеного вище, та

Outcome: dismissed