Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

У вересні 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, уякій позивач просить суд стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та [PERSON] на користь позивача завдану матеріальну шкоду у розмірі 66 624,66 грн, та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 211,20 грн та витрат пов`язаних із залученням експертів у розмірі 3 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.08.2020 року за адресою: [ADDRESS] відбулася аварія на системі централізованого гарячого водопостачання, що спричинила пошкодження трубопроводів гарячого водопостачання у санвузлах квартир [ADDRESS] , та [ADDRESS] , в період підключення житлового будинку до централізованого гарячого водопостачання, після проведення працівниками КП «Київтеплоенерго» робіт із заміни зовнішніх теплових мереж (опалення та гарячого водопостачання). Наслідком вказаної аварії, стало зокрема залиття квартири [ADDRESS] , власником якої є позивач та яка знаходиться поверхом нижче, відносно квартири [ADDRESS] . За фактом вказаної аварії та залиття житлових приміщень, комісією у складі представників управителя КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва за участю заступника начальника юридичного відділу та мешканців квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , 26.08.2020 р. складено відповідний акт про залиття, аварію, що трапилася на системі централізованого гарячого водопостачання. У зв?язку із затопленням квартири [ADDRESS] позивач звернулася до експертної компанії ТОВ «Українська експертна компанія» для оцінки завданої шкоди. Згідно результатів Звіту № 05-10.2020 від 22.10.2020 р. про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлового приміщення, було встановлено, що вартість матеріальних збитків завданих позивачу, як власнику квартири [ADDRESS] , становить: 66 624, 66 грн. Окрім того, позивач понесла витрати за проведення експертом огляду об?єкта та складання звіту у розмірі: 3 000,00 грн. Внаслідок чого, позивач просить стягнути з відповідачів понесені нею витрати та .завдані їй збитки. Ухвалою суду від 01.10.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 148, 149). Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. 05.11.2024 року від представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» надійшов відзив на позовну заяву в якому представник просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зважаючи на те, що виконавцем послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у будинку за вказаною адресою є КП «Київтеплоенерго». Причиною аварії залиття, що сталася на системі гарячого водопостачання стало пошкодження трубопроводів гарячого водопостачання. Роботи з відновлення гарячого водопостачання та циркуляційної мережі у житловому будинку [ADDRESS] проводилися комунальним підприємством «Київтеплоенерго» без офіційного повідомлення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Подача теплоносія по відновленій ділянці здійснено працівниками комунального підприємства «Київтеплоенерго» шляхом відкриття запірної арматури циркуляційної мережі у підвальному приміщенні будинку без присутності представників КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва». Разом з тим, звернень щодо складання актів-претензій та актів-претензій від мешканців будинку [ADDRESS] та, зокрема, мешканців квартири [ADDRESS] у будинку за вказаною адресою, щодо неналежного технічного стану внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання будинку на адресу підприємства не надходило. Фактичне отримання позивачем наданих комунальним підприємством «Київтеплоенерго» послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та оплата цих послуг свідчить про приєднання до вказаного договору та прийняття його умов позивачем. Окрім цього, відповідальним за належні показники тиску в системі гарячого водопостачання є виконавець вказаної комунальної послуги, а саме - КП «Київтеплоенерго». Разом з тим, комунальне підприємство «Київтеплоенерго» займає монопольне становище на ринку надання послуг в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії в зоні свого обслуговування, до якої входить і будинок [ADDRESS] . А тому у своїй позовній заяві позивач не наводять жодних належних, допустимих та достатніх доказів, які б безпосередньо свідчили, що відповідачем вчинено протиправні дії або допущено протиправну бездіяльність, які б безпосередньо спричинили шкоду майну позивача. Враховуючи вищевикладене, позивачем помилково покладено обов 'язок відшкодування шкоди внаслідок залиття , що було спричинене аварію на системі гарячого водопостачання у період підключення житлового будинку до централізованого гарячого водопостачання, після проведення працівниками КП «Київтеплоенерго» робіт із заміни зовнішніх теплових мереж на відповідача. Також додав, що будинки, що перебувають в управлінні підприємства, зокрема мережі гарячого водопостачання, не відповідають критерію визнання їх активом, а отже на правових підставах були підприємством визнані такими, що не обліковуються на балансовому рахунку підприємства. Також позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження позовних вимог , які б свідчили про наявність вини в діях відповідача, або наявності причинно-наслідкового зв?язку між діями відповідача та залиттям квартири позивача. Враховуючи все вищевикладене, відповідач вважає, що позивач не наведено достатніх належних та допустимих доказів, які б надавали обґрунтованої підстави вважати, що своїми діями або КК «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» завдав йому матеріальної шкоди, не надав жодних доказів на підтвердження наявної матеріальної шкоди, не навів жодних доказів в чому полягали дії або бездіяльність відповідача та доказів наявності безпосереднього причинного зв?язку між діями чи бездіяльністю КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» та шкодою завданою позивачеві. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 07.02.2000 року (а.с. 13). 26.08.2020 року комісією КП «ККОЖФ Святошинського району м. Києва» складно акт про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального гарячого водопостачання, що мало місце 25.08.2020 року у будинку ; [ADDRESS] (а.с. 16). 28.08.2020 року комісією ЖЕД - 1, складено акт про залиття, аварію, що трапилась на системі ЦЕ, ГВ (або ХВ), згідно якого встановлено, що Причиною залиття, трапилась аварія на системі централізованого гарячого водопостачання у санвузлі квартири [ADDRESS] в період підключення житлового будинку до централізованого гарячого водопостачання, після проведення працівниками КП «Київтеплоенерго» робіт із заміни зовнішніх теплових мереж (опалення та гарячого водопостачання), внаслідок чого відбулось залиття. У квартирі [ADDRESS] (15 поверх) інженерні мережі закриті декоративним коробом та облицьовані керамічною плиткою, чим ускладнено доступ до мережі. Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі гарячого водопостачання, стало пошкодження трубопроводів гарячого водопостачання. Щонайменш з 2015 року мешканці вказаної квартири не були забезпечені послугою централізованого гарячого водопостачання належної якості, у зв?язку з пошкодженням зовнішніх циркуляційних мереж гарячого водопостачання. До 25.08.2020 КП «Київтеплоенерго» проведено роботи із заміни ділянки зовнішньої циркуляційної мережі гарячого водопостачання та розпочато циркуляцію теплоносія по відновленій мережі. Роботи з відновлення гарячого водопостачання та циркуляцію мережі у житловому будинку [ADDRESS] проводилось КП «Київтеплоенерго» без офіційного повідомлення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району в м. Києва». Подача теплоносія відновленій ділянці здійснено працівниками КП «Київтеплоенерго» шляхом відкриття запірної арматури циркуляційної мережі у підвальному приміщенні будинку без присутності представників управителя (а.с. 17, 18). Також було складено дефектний акт на ремонт кв. [ADDRESS] після залиття квартири в якому визначено найменування робіт та витрат (а.с. 19). Власник квартири [ADDRESS] [PERSON] звертався до керівника ЖЕД№ та керівника КП по утриманню житлового господарства у Святошинському районі м. Києва, в якому вимагав привести акт про затоплення у відповідність видаливши з нього недостовірні та неправдиві факти. Провести ремонт труби у багатоквартирному будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] . Визначити суму матеріальної шкоди, яка в результаті прориву труби гарячого водопостачання нанесена мешканцям багатоквартирному розташованому за адресою: [ADDRESS] . Оплатити матеріальну шкоду, яка в результаті прориву водопостачання була нанесена мешканцям у багатоквартирному будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Згідно звіту №05-10.2020 про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових приміщень за адресою: [ADDRESS] , вартість збитку, завданого внаслідок залиття майна, складає - 66 624,66 грн. (а.с. 21-78). Згідно квитанції №0.0.1895598312.1 від 2020-11-06 [PERSON] сплатила 3 000,00 грн за проведення оцінки вартості мат. збитків [ADDRESS] (а.с. 81). Представник позивача звернулася до [PERSON] звернулася із вимогою від 13.11.2020 із вимогою про відшкодування шкоди, внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] у розмірі 20 000,00 грн (а.с. 101-104). Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.05.2023 року позовні вимоги [PERSON] до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», [PERSON] , про відшкодування шкоди задоволено. Стягнено з Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь [PERSON] 66 624 грн. 66 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн. 00 коп., витрат на професійну правничу допомогу - 15 000 грн. 00 коп., витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертизи 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. (а.с. 105-114). Постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 15.03.2024 року Рішення Печерського районного суду м. Києва від 09.09.2023 року скасовано і ухвалено нове судове рішення. В позові [PERSON] до Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», [PERSON] , про відшкодування шкоди відмовлено (а.с. 115-135). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди - один із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених статті 16 ЦК України. Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України). Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди визначено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, статтею 1166 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування завданої особі недоговірної шкоди так званої «деліктної шкоди». Загальною підставою застосування до правовідносин із завдання шкоди вказаної статті є відсутність договірних відносин між боржником (завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим). Загальне правило вказаної статті встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, з урахуванням визначених господарсько-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності судочинства, позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Так, ч. 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постановах від 27.05.2021 у справі №761/12945/19, від 01.04.2021 у справі № 464/5150/16-ц. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, на позивача покладається обов`язок доведення наявності шкоди, її розмір та причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і шкодою. На відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам заподіювач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 № 927/11207, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил від 25.08.2005 № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік ); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників організації обслуговуючої компанії. Отже, акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (положення ст. ст. 317, 319, 322 ЦК України). Частиною 1 ст. 386 ЦК України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Стаття 322 ЦК України зобов`язує власника утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 151 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Отже, власник зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Таким чином, обов`язок по утриманню санітарно-технічних приладів (кранів, труб, що знаходяться у квартирі) у належному стані покладено на власника квартири. Пунктом 5 Порядку обслуговування внутрішньо-будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 року №219, передбачено, що обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового приміщення від точки приєднання здійснюється його власником. Тому, утримання та ремонт трубопроводів гарячого водопостачання в межах житлового приміщення є обов`язком власника квартири. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно пп. 8, 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. Забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», свою вину не визнає перекладаючи відповідальність на КП «Київтеплоенерго», проте постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 15.03.2024 по справі №757/13733/21 вину КП «Київтеплоенерго» спростовано, оскільки підприємство не має жодного відношення до факту залиття квартир. Доказів вини КП «Київтеплоенерго» позивачем не надано. При цьому судом було зазначено «Судом не надано і належної правової оцінки діям Керуючої компанії, як третьої особи, та необгрунтовано звільнено її від обов`язку доказування факту належного утримання будинку (в т.ч. мереж гарячого водопостачання) та виконання зобов`язань перед позивачем за типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» Відповідачами не спростовано належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, хоча це є їх процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди і саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Також відповідачами не спростований вказаний у звіті розмір завданих залиттям збитків, тому беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача збитків, спричинених залиттям квартири, у розмірі 66 624,66 грн. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1 ст. 141, п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, та витрати на проведення та складання звіту про оцінку збитків у розмірі 3 000,00 грн. Таким чином, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути зазначені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved