Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, в якій просить: стягувати з [PERSON] , на її користь аліменти на її утримання довічно в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] , являється її рідним сином. Позивач являється непрацюючою пенсіонеркою похилого віку, має ряд захворювань, її дохід складає лише пенсія , яка не дозволяє забезпечити належне лікування, оздоровлення, харчування та проживання. Відповідач є її сином , може надавати допомогу, але ухиляється від свого обов`язку. Враховуючи всі її витрати та доходи сина, вважає, що син взмозі платити аліменти щомісячно, для підтримки її матеріального стану та життя про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. Відповідач офіційно не працює, але матеріально забезпечений, тому має реальну можливість надавати матері матеріальну допомогу. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 13 червня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів, прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 20 серпня 2024 року закрито підготовче засідання за даною позовною заявою та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Згідно раніше наданих у судовому засіданні пояснень, вона хворіє, пенсії, яку отримує у розмірі 3 400 грн., їй не вистачає на забезпечення собі повноцінного життя. Зазначила, що раніше син їй допомагав, купував продукти харчування, пральну машинку, на 8 березня у цьому році дав 8 000 грн., але зараз перестав допомагати добровільно, тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів із сина. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечив проти стягнення з нього аліментів на користь матері у розмірі 2 000 грн. Згідно наданого до суду відзиву, відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, оскільки він не ухиляється від допомоги матері, допомагає періодично надаючи кошти в готівковому вигляді. В подальшому в судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги своєї матері визнав у повному обсязі та не заперечив проти стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 2 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Павлівською сільською радою 03 листопада 1976 року, актовий запис №24. Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданого 10 грудня 2012 року, [PERSON] , є пенсіонером за віком - довічно. Згідно з довідкою виданою лікарем, [PERSON] , [INFO] , перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря з діагнозом: ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня, вузловий зоб, цукровий діабет ІІ типу, хронічний двобічний пієлонефрит, ХННО кисти обох нирок. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Позивачка по справі досягла пенсійного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Згідно ч. 1ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи, не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачки. Оскільки позивачка є непрацездатною і за станом здоров`я та необхідністю постійного лікування вона потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої дитини, а саме відповідача по справі. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що його мати не потребує матеріальної допомоги, позовні вимоги визнав повністю. Приймаючи до уваги те, що позивачка є непрацездатною особою, має хронічні захворювання, витрачає значні кошти на лікування, отримує пенсію, якої не вистачає на лікування та комунальні послуги, вік позивачки, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання непрацездатної матері в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісячно, починаючи з 23 січня 2024 року і довічно. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. 202, 205 СК України та

Outcome: approved