Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про збільшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі та стягнення фактично понесених додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] у них з відповідачем народилась донька [PERSON] , яка після розірвання шлюбу мешкає разом з матір`ю. Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17.10.2019 року в цивільній справі № 205/6096/19 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, до досягнення повноліття [PERSON] , починаючи стягнення з 12 липня 2019 року. Постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сидоріна Д.М. від 14.01.2020 р. відкрито виконавче провадження ВП №60961055 при примусовому виконанні виконавчого листа №205/6096/19 від 26.11.2019 р., за яким з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] . Станом на 01.05.2024 р. відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 624,52 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів №111241 від 24.04.2024 р. Неповнолітня дитина\~ [PERSON] \~власного доходу\~не має,\~зараз їй\~14\~років і\~присудженого розміру\~аліментів в\~1500,00\~гривень на\~місяць не\~вистачає для\~забезпечення їй\~рівня життя\~достатнього для\~її гармонійного\~фізичного,\~інтелектуального,\~морального культурного,\~духовного і\~соціального розвитку,\~що призводить\~до порушення\~прав дитини\~на належне\~матеріальне забезпечення.\~У зв`язку\~із збільшенням\~вікових потреб\~дитини,\~дівчинки в\~14\~років,\~витрати позивача\~на дитину\~на місяць\~значно збільшилися\~та складають\~мінімум 8000,00\~гривень,\~що включають\~витрати на:\~збалансоване здорове\~харчування 3500,00\~гривень,\~ дитячу\~косметику 200,00\~гривень,\~гігієнічні засоби\~200,00\~гривень,\~білизну,\~одяг та\~взуття 2000,00\~гривень,\~ послуги\~перукаря та\~майстра манікюру\~400,00\~гривень,\~дитячі прикраси\~200,00\~гривень,\~нові книги\~художньої та\~навчальної літератури\~400,00\~гривень,\~зошити та\~канцелярські товари\~200,00\~гривень,\~матеріали творчості\~400\~гривень,\~іграшки та\~розвиваючі ігри\~300,00\~гривень,\~послуги інтернету\~та мобільного\~зв`язку 200,00\~гривень. Тому позивач вважає справедливим, що розмір аліментів на дитину має бути збільшений до 4000,00 гривень на місяць, оскільки саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке щомісяця надає на утримання дитини сама позивач, є необхідним та достатнім забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морально-соціального розвитку. Відповідач додаткової матеріальної допомоги окрім присуджених аліментів в розмірі 1500,00 гривень на місяць не надає, хоча має таку можливість, оскільки має роботу та стабільний заробіток, так як в період часу з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2023 працював і отримував дохід в ТОВ «Акварель» (ЄДРПОУ 30669448), ТОВ «АРТВІО» (ЄДРПОУ 44226461), ТОВ «ПИОНІЯ» (ЄДРПОУ 43932393). Зазначила, що матеріальний стан відповідача поліпшився з 2019 року, що підтверджується наданими довідками. Крім того, посилається на те, що дитина з серпня 2021 року має погіршення зору та діагноз - «Пігментний невус кон`юнктиви лівого ока. Міопія слабкого ступеня обох очей», що підтверджується Консультаційними висновками лікаря офтальмолога КП «Дніпропетровської обласної клінічної офтальмологічної лікарні» від 27.08.2021 р., від 01.10.2021 р., від 11.10.2021 р.. від 11.11.2022 р., від 15.06.2023 р., від 04.04.2024 p. У зв`язку з погіршенням зору з 06.10.2021 р. дитина носить окуляри. 09.11.2021 р. дитині була зроблена операція на лівому оці, для операції та післяопераційного догляду позивач купувала медичні товари та медичні препарати перед операцією. 31.10.2021 р. дитині було проведено діагностику, та 04.11.2021 р. дитині зробили лабораторні дослідження, що підтверджується відповідними документами. Зараз за рекомендацією лікаря офтальмолога дитина отримує лікування. Всього сума фактично понесених додаткових витрат позивача на офтальмологічне лікування дитини та окуляри в період часу з 06.10.2021 року по 04.04.2024 року склала 4558,19 гривень. Дитина знаходиться на стоматологічному ортодонтичному лікуванні у лікаря ортодонта з діагнозом «Звуження верхньої і нижньої щелеп, косметичний дефект» і з`являється до лікаря ортодонта на лікування - корекцію ортодонтичних апаратів 1 раз на місяць, що підтверджується випискою із карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Центру стоматологічного допомоги дорослим та дітям КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР № 92 від 09.02.2024 р., та іншими документами. Всього сума фактично понесених додаткових витрат позивача на послуги ортодонтів для дитини в 2023 році склала 8873,00 гривень. Крім того, дитина виявляє інтерес та має здібності до вивчення іноземних мов, та з метою розвитку своїх здібностей вивчає французьку мову, спочатку на курсах Підприємства об`єднання громадян «Атлас» Громадської організації «Альянс Франсез Дніпро» (ЄДРПОУ 31874784), а зараз на курсах Школи французької мови Cote d'azur Ф0П [PERSON] . Всього сума фактично понесених додаткових витрат позивача на послуги навчання французької мови для дитини у період часу жовтня 2023 року по лютий 2024 року склала 12 112,00 гривень. Позивач вважає законним та справедливим, що розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину має складати 1/2 від фактично понесених додаткових витрат позивача на утримання дитини за наявності вище вказаних особливих обставин, та вважає що справедливий розмір фактично понесених додаткових витрат, що має бути стягнутий з відповідача на користь позивача складає 12 771,75 гривень. З огляду на наведене, позивач просила збільшити розмір аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки, який було встановлено рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17.10.2019 p. у цивільній справі № 205/6096/19 та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4\~000,00 (чотири тисячі) гривень, щомісяця, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення неповнолітньою [PERSON] , [INFO] повноліття. Стягнути з [PERSON] на її користь фактично понесені додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 12 771,75 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят одна) гривень 75 копійок. В подальшому позивач збільшила позовні вимоги у зв`язку із збільшенням фактично понесених додаткових витрат, а саме: 1) додаткових витрат позивача на офтальмологічне лікування дитини та окуляри у період часу з 04.04.2024 р. по 30.05.2024 р. у розмірі 5412,00 гривень; 2) додаткових витрат позивача на стоматологічне ортодонтичне лікування дитини (встановлення брекет системи на верхню щелепу) у період часу з 04.04.2024р. по 30.05.2024 р. у розмірі 12 950,00 гривень, що підтверджуються відповідними документами; 3) додаткових витрат на оплату освітніх послуг щодо вивчення французької мови на курсах Школи французької мови Cotе d'Аzur ФОП [PERSON] часу з 04.04.2024 р. по 30.05.2024 р. у розмірі 3950,00 гривень. Отже, позивач вважає законним та справедливим, що розмір участі відповідача в додаткових витратах на дитину має складати 1/2 від фактично понесених витрат позивача та справедливий розмір на який мають бути збільшені фактично понесені додаткові витрати, що мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача складає 11 156,00 гривень. Ухвалою суду від 08.05.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 23.09.2024 року відповідачем по справі надано відзив на позов. Зазначив, що позовні вимоги визнає частково з таких підстав. Не заперечував, що позивач [PERSON] є його колишньою дружиною, з якою він перебував в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя у них є донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. На утримання дитини з нього стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень. щомісячно згідно рішення суду від 17.10.2019 року. Зазначив, що його матеріальне становище з моменту стягнення аліментів змінилося. Він зареєстрував повторний шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 27 липня 2019 року. В нього народилася донька [PERSON] , [INFO] . Таким чином, він на утриманні має 2-х дітей. Його дружина [PERSON] не працює, так як доглядає доньку. Донька [PERSON] не відвідує дитячий садок, так як у зв`язку з війною немає можливості влаштувати дитину у дошкільний заклад, тому його дружина також знаходиться на його утриманні. Його заробітна плата складає 8000 гривень, тому він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 4000 гривень, щомісячно. Надані ним докази свідчать про те, що його матеріальний стан на цей час погіршився, тому не має підстав для збільшення розміру аліментів в тому розмірі, що зазначає позивач. Позивач не надала доказів покращення його матеріального становища, починаючи з 2019 року. Haвпаки, долучена позивачем відповідь на запит виконавця з податкової інспекції свідчить про отримання ним доходів в розмірі мінімальної заробітної плати. У зв`язку з тим, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то він не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог та про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Визнає позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] частково, а саме: щодо відшкодування половини витрат на лікування доньки у лікаря-офтальмолога в розмірі (4558,49:2) 2279,25 гривень та у лікаря-ортодонта в розмірі (8873:2) 4436,50 гривень, а всього (2279,25+4436,50) 6715,75 гривень. Щодо оплати курсів з вивчення французької мови, то в цій частині він позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням позивача, погодження з ним необхідності навчання дитини на мовних курсах не було. Витрати на оплату навчання на курсах французької мови не можуть бути віднесені до додаткових витрат, які викликані обставинами у вигляді розвитку здібностей, так як сплачувати за послуги з французької мови - це бажання матері дитини. Наявність здібностей дитини до вивчення іноземних мов нічим не підтверджено. Позивач не надала суду на підтвердження здібностей і, відповідно, уcпіхiв у вивченні, зокрема, французької мови дипломи, грамоти, свідоцтва, подяки тощо. Навіть не надано документ про успішність у школі. За своїм матеріальним становищем він не має можливості сплачувати додаткові витрати на оплату навчання на курсах французької мови, які з ним не узгоджувалися і згоди на їх оплату він не давав. Тому сума додаткових витрат в розмірі 6056 гривень не підлягає стягненню. З огляду на наведене, просив суд ухвалити рішення з урахуванням його заперечень, викладених в цьому відзиві, ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог. 11.10.2024 року позивачем надано відповідь на відзив в якому зазначила, що відповідач не надав доказів його матеріального стану в 2019 році, не надав доказів зміни, погіршення його матеріального стану в 2024 2023, 2022, 2021, 2020 роках в порівнянні з 2019 роком. В якості доказів обґрунтування своїх заперечень щодо зміни матеріального стану відповідач надав довідку про доходи №1009/1 від 10.09.20024 р. видану ФОП [PERSON] (код ДРФ0 [NUMBER] ), в якій зазначено що відповідач працює у ФОП [PERSON] (код ДРФ0 [NUMBER] ) з 08.08.2024 р. на посаді водія автотранспортних засобів, та за період часу з 08.08.2024 р. по 31.08.2024 р. отримав дохід в розмірі 6568,18 гривень, тобто дохід лише за один неповний календарний місяць-серпень 2024 року. В довідці зазначено лише про дохід відповідача за один неповний календарний місяць серпень 2024 р. (з 08.08.2024 р. по 31.08.2024 р.), що не відображає динаміку зміни, погіршення, його матеріального стану та не доводить про зміну, погіршення, матеріального стану відповідача в 2024 році, та в 2020-2023 роках в порівнянні з 2019 роком. Відповідач стверджує, що на теперішній час його заробітна плата складає 8000 гривень, але не надає доказів цього твердження, довідка надана відповідачем не містить інформацію про розмір його щомісячної заробітної плати. Крім того в довідці не вказано чи відповідач працює за основним місцем роботи чи за сумісництвом, не вказані часи роботи відповідача, що суперечить вимогам ст.49 Кодексу законів про працю України. З огляду на це Довідка не доводить дійсного розміру заробітної плати відповідача та його доходів, та не доводить зміни, погіршення, теперішнього матеріального становища відповідача у порівняні з його матеріальним становищем в 2019 році. Відповідач зазначає,\~що зареєстрував\~повторний шлюб\~27.07.2019\~p.\~від якого\~у нього\~народилася дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~але в\~порушення ч.4\~ст.178\~ЦПК України\~не додав\~копії підтверджуючих\~документів до\~копії відзиву\~направленого поштою\~позивачу. Крім того, відповідач не надав жодного доказу непрацездатності та/або безробіття своєї теперішньої дружини, та не надав жодного доказу неможливості влаштувати дитину у віці чотири роки у будь-який дошкільний заклад на території України в 2024 році, і зокрема у місті Дніпро, де мешкає відповідач (письмову відмову прийнятті дитини до садочка від керівника закладу). Відповідач не спростовує та не заперечує проти доводів позивача що він є працездатною, фізично здоровою особою, має роботу та стабільний заробіток. Жодною нормою закону не передбачено що в разі спору між сторонами стосовно додаткових витрат на дитину позивач зобов`язана погоджувати з відповідачем необхідність навчання дитини на мовних курсах та отримувати згоду на її оплату, це буде вирішувати суд. Зазначила, що в 2023/2024 навчальному році дитина навчалася в Дніпровській гімназії №132 ДМР де вивчала англійську іноземну мову. Французька іноземна мова в її класі та взагалі в гімназії не викладалася, що підтверджується Табелем навчальних досягнень дитини за 2023/2024 навчальний рік від 30.05.2024 р. Дитина виявляє інтерес має здібності та мотивацію до вивчення іноземних мов, дитині подобається французька мова і дитина за своїм вільним вибором вивчає на позашкільних мовних курсах з метою свого духовного, культурного самовираження, для збагачення свого емоційно-чуттєвого досвіду творчої самореалізації для розвитку своєї самооцінки і впевненої успішної соціалізації, розвиває свої здібності, це право дитини на розвиток і на освіту. Дитина успішно пройшла навчання та закінчила рівень А1.1 (в період часу з 03.10.2023 року по 21.12.2023 рік) та закінчила рівень А1.2. (в період часу з 09.01.2024 року по 21.03.2024 рік) з французької мови на курсах Підприємства об`єднання громадян «Атлас» Громадської організації «Альянс Франсез Дніпро» (ЄДРПОУ 31874784), а з 25.04.2024 року по теперішній час вивчає французьку мову рівень А2.2 на курсах Школи французької мови Cote d'Azur ФОП [PERSON] , докази на підтвердження цих обставин були надані Позивачем разом з позовом. Тому позивач вважає доведеною і підтвердженою наявність у дитини здібностей до вивчення іноземних мов, та наявність успіхів у вивченні французької мови. Щодо збільшення позовних вимог зазначив, що не згодний з позовними вимогами про стягнення додаткових витрат на вивчення донькою іноземної мови з тих підстав, які вказані у відзиві на позов. Щодо витрат на придбання окулярів та оплати стоматологічного ортодентичного лікування зазначив, що ці вимоги не підлягають задоволенню з тих підстав, що вони не були узгоджені з відповідачем. Позивач на власний розсуд звернулася до приватної стоматологічної клініки, в той час як у м. Дніпрі є комунальні стоматологічні медичні установи, вартість лікування в яких в рази менше. Ухвалою суду від 08 травня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач та його представник адвокат Маркело В.О. надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з [INFO] у сторін по справі народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 07, в якому в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] , та мати [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17.10.2019 року в цивільній справі № 205/6096/19 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, до досягнення повноліття [PERSON] , починаючи стягнення з 12 липня 2019 року (а.с.13). Постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сидоріна Д.М. від 14.01.2020 р. відкрито виконавче провадження ВП №60961055 при примусовому виконанні виконавчого листа N205/6096/19 від 26.11.2019 р., за яким з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Відповідач не заперечував, що неповнолітня [PERSON] мешкає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд встановив, що на підставі консультаційних висновків офтальмолога від 27.08.2021 року, 01.10.2021 року, 11.02.2022 року, 11.11.2022 року, 15.06.2023 року, 04.04.2024 року, що донька сторін - [PERSON] мала погіршення зору, у зв`язку із чим з 06.10.2021 року носить окуляри. 09.11.2021 р. дитині була зроблена операція на лівому оці, для операції та післяопераційного догляду позивач купувала медичні товари та медичні препарати перед операцією 31.10.2021 р. дитині було проведено діагностику, та 04.11.2021 р. дитині зробили лабораторні дослідження. Крім того, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №92 від 09.02.2024 року вбачається, що [PERSON] знаходиться на стоматологічному ортодонтичному лікуванні у лікаря ортодонта з діагнозом «Звуження верхньої і нижньої щелеп, косметичний дефект» і з`являється до лікаря ортодонта на лікування - корекцію ортодонтичиих апаратів 1 раз на місяць. Судом досліджені надані позивачем чеки на придбання медичних препаратів, квитанції про переказ коштів, акти про надані медичних послуг для пацієнта, довідки, якими підтверджено додаткові витрати позивача на дитину за лікування. Загальна сума витрат на лікування становить 31 793,49 гривень. Одночасно, судом досліджені надані позивачем довідки, квитанції за навчання на курсах Школи французької мови Cote d'azur Ф0П\~ [PERSON] . Всього сума фактично понесених додаткових витрат позивача на послуги навчання французької мови для дитини у період часу жовтня 2023 року по лютий 2024 року склала 12 112,00 грн. За період з 04.04.2024 року по 30.05.2024 року 3 950,00 гривень, а всього 16 062,00 гривень. Таким чином виниклі між сторонами правовідносини стосуються аліментних зобов`язань батьків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття та стосуються збільшення розміру раніше стягнутих аліментів на утримання дитини, а також участі батьків у додаткових витратах на дитину. Зазначені правовідносини регулюються положеннями ст.ст 180-182,184,185,192-193 Сімейного кодексу України. Так, статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 184 СК України визначений порядок стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, відповідно до якої суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. А також, ч. 2 зазначеної статті визначено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи із змісту зазначених правових норм суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України). Так, судом встановлено, що відповідач, як батько дитини, має обов`язок по утриманню неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та на її утримання на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2019 року з нього щомісячно, до її повноліття, стягуються аліменти на користь позивачки в твердій грошовій сумі 1500 грнивень, які підлягають щорічній індексації відповідно до закону. Що стосується позовних вимог про збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, які стягуються за рішенням суду з відповідача на користь позивача на утримання їх доньки, то суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Виходячи з наведених положень закону розмір та спосіб стягнення аліментів, які визначені рішенням суду, не вважаються незмінними та можуть бути змінені за позовом одержувача аліментів за умови існування обставин, передбачених ст.182 СК України. Вирішуючи питання про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення здоров`я та інші обставини, передбачені законом. Так, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2019 року розмір аліментів, який присуджений до щомісячного стягнення з відповідача на утримання доньки, становить 1500 гривень. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Отже, з 01 січня 2024 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років становить 1281,50 гривень, а на дитину віком від 6 до 18 років 1598,00 гривень. Для стягнення аліментів в розмірі 4000 гривень, про що просить позивач, остання мала би довести обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, інші обставини, передбачені ст.192 СК України і головне - достатність заробітку (доходу) платника аліментів, та спроможність сплачувати аліменти в такому розмірі, що є обов`язковою умовою, відповідно до положень ст.182 СК Кодексу України для стягнення аліментів в більше ніж мінімальному гарантованому розмірі. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до положень ч. 2 ст. 70 зазначеного Закону із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 відсотків. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 70 зазначеного Закону загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. А в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Однак, позивач не надала суду жодних доказів покращення матеріального стану відповідача, збільшення його доходу з моменту судового рішення про стягнення аліментів, які б підтвердили його спроможність сплачувати аліменти саме в розмірі 4000 гривень. Суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який не заперечував щодо збільшення розміру аліментів, а саме: стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, частково задовольняє вимоги позивача про збільшення розміру аліментів та збільшує розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №205/6096/19, з 1500 (однієї тисячі п`ятиста) гривень до 2000 (двох тисяч) гривень в твердій грошовій сумі щомісяця, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положення статті 185\~СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Дослідивши докази на підтвердження додаткових витрат на дитину суд вважає доведеним, що в період з серпня 2021 року по травень 2024 року позивачка дійсно понесла додаткові витрати на дитину, що були викликані особливими обставинами, які зумовлені хворобами дитини. Суд перевірив та погоджується з розрахунком позивача, що такі додаткові витрати на дитину становили 31 793,49 гривень. Враховуючи вищевикладені норми права, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний брати участь у таких додаткових витратах на дитину, том стягує з нього 1\\2 частину додаткових витрат, що складає 15 896,75 гривень. При цьому суд дійшов висновку, що витрати на оплату навчання на курсах французької мови у розмірі 8031,00 гривень (1\\2 від 16\~062,00 гривень - витрати на навчання французькою мовою в цілому) не можуть бути віднесені до додаткових витрат, які викликані обставинами у вигляді розвитку здібностей, які сплачуються матір,ю за її бажанням, оскільки наявність здібностей дитини до вивчення іноземних мов нічим не підтверджено. Позивач не надала суду на підтвердження здібностей дитини у вивченні французької мови дипломи, грамоти, свідоцтва, подяки тощо, які б підтверджували наявність особливих обставин, які потребують додаткових витрат на дитину. Не надано документ про успішність у школі. Сам факт навчання дитиною французькою мовою без будь-яких досягнень в цьому розвитку дитини, не є особливими обставинами, які є підставами для відповідальності батька щодо несення додаткових витрат в цій частині, внаслідок чого суд відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог позивача. Вирішуючи питання в частині розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір, що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень.

Outcome: partial