Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] у жовтні 2024 року звернулася до Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 квітня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної райради народних депутатів міста Дніпропетровська між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 290. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що з часом спільне життя з відповідачем не склалося. З 2005 року подружні стосунки охолонули, відсутнє взаєморозуміння, любові та поваги одне до одного. З лютого 2005 року сторони проживають окремо, сімейних стосунків не підтримають та спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 жовтня 2024 року, у вказаній цивільній справі визначено головуючим суддею суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 20 листопада 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, натомість через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просила розглядати справу без її участі та не змінювати її прізвище. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Оскільки відповідно до наданої відповіді з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в реєстрі територіальної громади відсутні відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] на території міста Дніпра, то згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України останній був повідомлений, шляхом здійснення оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. У зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 16 квітня 1994 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної райради народних депутатів міста Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 290 (а.с. 9). Також, встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, сторони мають повнолітню дитину, проживають окремо та не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем [PERSON] заявлено клопотання про залишення її прізвища після розірвання шлюбу без змін, суд вважає необхідним залишити його без змін. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved