Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

02.08.2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява, в якій позивачка просила суд визнати право на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування свого позову вона зазначила, що [INFO] померла [PERSON] мати позивачки. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,6452 га, кадастровий номер 5123781800:01:002:0088, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка звернулася до Чорноморської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлої матері [PERSON] , була заведена спадкова справа № 180/2023. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено листом державного нотаріуса Зенченко О. № 1256/02-14 від 04.10.2023 року у зв`язку з тим, що [PERSON] не було надано правовстановлюючих документів на земельну ділянку. На підтвердження оформлення спадкодавцем документів на земельну ділянку ТДВ «Чорноморець» було надано довідку № 109 від 30.07.2019р. Крім того, у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-9938192182024 від 30.04.2024р. власником вищезазначеної земельної ділянки вказана [PERSON] . Однак за життя спадкодавець не встигла отримати державний акт на земельну ділянку, що підтверджується листом сектора №3 відділу №5 Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1762/340-24 від 06.06.2024р. Позивачка звернулася з заявою від 25.06.2024р. до Дальницького сільського голови Одеського району Одеської області щодо прийняття рішення про передачу їй, як спадкоємиці, у власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] площею 3,6452 га, кадастровий номер 5123781800:01:002:0088, за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області №1918-УІІІ від 12.07.2024р. гр. [PERSON] було відмовлено у передачі безоплатно у власність вищезазначеної земельної ділянки та рекомендовано звертатися до суду. В зв`язку з незавершенням процедури приватизації земельної ділянки матір`ю позивачки, відмовою нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, відмовою Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області оформити земельну ділянку спадкоємиці в іншому порядку крім судового, це питання вирішити неможливо. Позивачка в судове засідання не зявилася, її представник [PERSON] надала заяву та просила слухати справу у її відсутності. Представник відповідача - Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області не зявився, просив слухати справу у його відсутності, прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає позов таким,що підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України\~спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Відповідно до\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.\~\~\~\~\~\~ Статтею 1297 ЦК України\~передбачено - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна, як те передбачено\~ст.1299 ЦК України. Згідно із ч. 2 п. 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7\~„Про судову практику у справах про спадкування", відповідно до\~статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Те, що [PERSON] була матір`ю позивачки [PERSON] підтверджується відповідно копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданим Крутоярською сільською радою Єланецького району Миколаївської області 12.07.1950 року, актовий запис № 12 та довідкою № 904/317 від 23.06.2005 року про зміну прізвища на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № [NUMBER] , загальною площею 3,6452га, кадастровий номер 5123781800:01:002:0088, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка [PERSON] була передана в порядку приватизації земельних часток (паїв) членів ТДВ «Чорноморець», але державний акт на право власності на земельну ділянку померла за життя отримати не встигла, процесс приватизації земельної ділянки не був завершений. У встановлений законом строк після смерті [PERSON] позивачка звернулася до Чорноморської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа № 180/2023, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73360986 від 27.07.2023р. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку державний нотаріус відмовила, оскільки на цю земельну ділянку у померлої були відсутні правовстановлюючі документи. Дальницька сільська рада Одеського району Одеської області, розглянувши заяву [PERSON] від 25.06.2024р., прийняла рішення № 1918-УІІІ від 12.07.2024р. «Про розгляд заяви гр.України [PERSON] про передачу їй у власність земельної ділянки», яким відмовила у передачі зазначеної земельної ділянки. Оскільки за життя [PERSON] розпочала приватизацію земельної ділянки (кадастровий номер: 5123755100:01:003:6088), а позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця, то вважається, що позивачка набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали покійній на підставі статей 1216 та 1218\~ЦК України. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача, дійшов висновку, що позивачка має право успадкувати майнові права спадкодавця як спадкоємець за законом, оскільки вона прийняла спадщину після смерті своєї матері, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, судом не встановлено.

Outcome: approved