Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позовну заяву мотивує тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12.03.2009 року по 27.10.2015 року. Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . З 2014 року позивач та відповідач припинили спільне проживання. Відповідач після чергових сварок зі мною та моєю матір`ю [PERSON] з приводу небажання займатися вихованням і доглядом, в той час 4-річної дитини, вирішила покинути їх та переїхати до іншого місця проживання. З ними відповідач не проживає. Де саме і з ким проживає відповідач невідомо. За весь час (10 років) мати життям дитини не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогодні дитині виповнилося вже 14 років, вона майже не пам`ятає свою матір, не має до неї ніяких почуттів, оскільки з 2014 року жодного разу її не бачила, так як вона повідомила, що не буде займатися вихованням дитини і надалі, вона їй не цікава, і має бажання, щоб її позбавили батьківських прав. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2024 року відкрито провадження розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 19.06.2024 року залучено до участі в справі третьою особу Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, наполягають на позбавлені батьківських прав. Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подала. Поштова кореспонденція (ухвала про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками, а також судові повістки, що направлялися за останньою відомою адресою проживання відповідача) повернулась до суду не врученою з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «За закінченням терміну зберігання». Таким чином, відповідач, враховуючи положення статей 128, 130 ЦПК України, вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання. Треті особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації, подали до суду заяви про розгляд справи за відсутності їхніх представників. Також Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації направила до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представників, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.06.2009 року. Батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.03.2009 року, який заочним рішення Дніпровського районного суду м. Києва розірвано. Позивач та відповідач не проживають однією сім`єю приблизно з 2014 року. За весь час відповідач не цікавилася долею дитини, її вихованням та утриманням. Позивач сам займається доглядом, вихованням, утриманням доньки. Відповідно до заяви [PERSON] , що посвідчена приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської Області Мірошниченко Л.М., [PERSON] , заявляє, що не заперечує проти позбавлення батьківській прав щодо її неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 02-25/33 від 22.02.2024 року, виданої середньою загальною школою І-Ш ступенів № 201 міста Києва, [PERSON] , [INFO] , навчається в 8-а класі середньої загальної школи І-Ш ступенів № 201 міста Києва з 01.09.2016 року і по теперішній час. Її вихованням, доглядом та навчанням займається батько. Мати протягом всього навчання дитини в школі не з`являлась. Відповідно до характеристики з середньої загальної школи І-Ш ступенів № 201 міста Києва на [PERSON] , [INFO] , батько дитини завжди цікавиться успішністю, поведінкою доньки в школі, має постійний зв`язок з класним керівником, регулярно відвідує школу, постійно брав та бере участь у шкільних заходах. Мати протягом навчання дитини в школі не з`являлася. З відповіді на запит КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м.Києва» вбачається, що [PERSON] наглядається в КНП «ЦПМСД №1 Дніпровського району м.Києва», декларація з лікарем [PERSON] 04.12.2023 року. За консультацією в АМБ № 8 до лікаря зверталась в останній раз 07.03.2024 року. Супроводження дитини не прийом до лікаря здійснювалося бабусею та батьком. З протоколу індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] , проведеної практичним психологом середньої загальної школи І-Ш ступенів № 201 міста Києва, вбачається, що дитині комфортно зі своєю нинішньою сім`єю. Вона відчуває любов і прийняття від бабусі, батька, дідуся. Дитина має визначені цінності і може чітко вибудовувати комфортне собі середовище. На противагу цьому, ставлення до мами є ворожим і травмуючим. Під час тесту «Підлітки про батьків» [PERSON] розплакалася і зазначила, що не розуміє поведінки матері, що їй від неї боляче. З акту від 03.06.3034 року вбачається, що [PERSON] , раніше постійно проживав (до 2022 року) зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] за адресою : [ADDRESS] . Самостійно виховує та утримує її без участі матері дитини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, повідомила, що з 2014 року мати дитини не приймає участі в вихованні, утриманні та догляді за дитиною. Мати жодного разу не приїжджала до дитини, аліменти не сплачує, не цікавиться дитиною. Дитина постійно проживає з батьком, який здійснює виховання, утримання та догляд за дитиною. Вона також йому допомагає в цьому. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є троюрідною сестрою позивача, повідомила, що протягом 10 років відповідач не піклується, не утримує, не цікавиться, не телефонує дитині. Дитина бабусю називає мамою. Дитиною займається батько та допомагає його мати. Дитина взагалі не згадує про матір. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є другом позивача з 2004 року, повідомив, що з приблизно 2013 року мати дитини не проживає з нею. Навчанням, забезпеченням, утриманням, вихованням займається батько та його мати. Відповідача останній раз особисто бачив в 2017 році, вона не виявляла бажання зустрітися з дитиною. В судовому засіданні судом заслухана думка дитини [PERSON] , [INFO] , яка суду повідомила, що вона знає, що в суді розглядається питання щодо позбавлення батьківських прав її матері відносно неї. Вона не заперечує щодо визнання її матері батьківських прав, оскільки вона її не знає, не пам`ятає та вважає її чужою для себе людиною. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст. 150 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитини, піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, забезпечити одержання ним повної загальної середньої освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач самоусунулась від виховання дитини, стосунків із донькою не підтримує, не піклується, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування та розвиток не надає, не виконує своїх батьківських обов`язків. Ухилення від покладених на батьків обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст. 164 СК України. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач вихованням дитини не займається, необхідних умов для розвитку доньки не створила, долею та здоров`ям дитини не цікавиться, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, наміру приймати участь у житті дитини не виявляє. Статтею 8 ч.2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (з останніми змінами), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.09.1991 р., передбачено, що Україна, як держава-учасниця, зобов`язана поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи сімейні зв`язки. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя. В силу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з наданим Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір, [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до вимог ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав є правовим способом захисту прав і інтересів дитини. Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується відсутність належної уваги до дітей з боку матері, небажання відповідача та її свідоме ухилення займатися вихованням дитини та матеріально забезпечувати її, спілкуватися з нею, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки це буде відповідати інтересам дитини. Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та заснованими на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved