Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У жовтні\~2024\~року представник\~позивача [PERSON] \~ адвокат\~О.В.Вовненко\~звернулася до\~Семенівського районного\~суду Полтавської\~області із\~позовом до\~відповідача Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю "ДВК\~Агро"\~(далі\~ТОВ "ДВК\~Агро") про стягнення з відповідача 20000,00 грн не сплаченої орендної плати за 2022-2023 роки та про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позову вказує, що за договором оренди землі б/н від 18.01.2019 відповідач користується належною позивачеві на праві власності земельною ділянкою кадастровий номер 5324584600:00:003:0241, площею 2,0\~га на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Щорічна орендна плата сплачується у грошовій формі у розмірі 10000,00 грн, сплачується не пізніше 31 грудня звітного року. Відповідач вчасно не сплатив позивачеві орендну плату за користування землею у 2022-2023 роках. Систематичне невиконання відповідачем свого обов`язку з договором оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є грубим порушенням його прав, оскільки позивачем не отримано тих благ, на які розраховував, тому вважає, що є достатні підстави для розірвання договору оренди, так як систематичне невиконання відповідачем свого обов`язку порушує принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань. Ухвалою від 23.10.2024 прийнято справу до провадження суду і відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу у порядку у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачеві, зокрема, у 15-денний строк подати відзив на позов. Відповідач копію ухвали суду від 23.10.2024, інформацію щодо розгляду справи, копію позовної заяви з додатками отримав в свій електронний кабінет 02.10.2024 і 24.10.2024, що є їх належним врученням (а.с. 41, 44, 45). В\~установлений судом строк письмовий відзив на позов з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не надав. Станом на 17.12.2024 суд не отримував відзив на позов чи будь-яких заяв, клопотань тощо від відповідача. Відповідно до ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи (позовну заяву), вивчивши наявні у справі дані і докази, суд встановив таке. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №\~396465503 від 25.09.2024 позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,0 га на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області, кадастровий номер 5324584600:00:003:0241 (а.с.\~10-11). Згідно договору оренди землі б/н від 18.01.2019 позивач передав вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення в оренду відповідачеві на строк 10 років; орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 10000,00 грн за рік; орендна плата вноситься протягом року, але не пізніше 31 грудня поточного року, крім оплати орендної плати за перший рік використання; у разі несвоєчасної сплати орендної плати у визначені строки справляється пеня у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожен день прострочення (а.с. 35-36). Право оренди земельної ділянки зареєстровано 18.01.2019 (а.с. 10). Отже між сторонами укладено договір оренди землі. Оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України "Про\~оренду землі"). Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 1 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до\~Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі"). Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі"). Орендна плата справляється у грошовій формі (ч. 2 ст. 22 Закону України "Про\~оренду землі"). Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі"). У разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором (ст. 36 Закону України "Про оренду землі"). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст.\~526\~Цивільного кодексу України далі\~ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК). Щодо орендної плати За умовами договору оренди землі розмір річної орендної плати, який має бути сплачений за 2022 рік не пізніше 31.12.2022 та складає 10000,00 грн. За умовами договору оренди землі розмір річної орендної плати, який має бути сплачений за 2023 рік не пізніше 31.12.2023 та складає 10000,00 грн. Спір між сторонами виник внаслідок стверджуваної позивачем несплати відповідачем орендної плати за 2022-2023 роки у загальній сумі 20000,00 грн. Також саме 10000,00 грн визначено як щорічний розмір орендної плати за кожен календарний рік, що має бути сплачена не пізніше 31 грудня поточного року. Судові не надано доказів здійснення таких платежів відповідачем позивачеві за користування земельною ділянкою у 2022-2023 роках. Відтак позовні вимоги у цій частині є законними і обґрунтованими. Суд задовольняє цю частину позовних вимог і стягує заборгованість з орендної плати за 2022 і за 2023 роки у загальній сумі 20000,00 грн. Щодо розірвання договору оренди землі Судом встановлено, що відповідачем не сплачено позивачу орендну плату за 2022-2023 роки за договором оренди землі від 18.01.2019. Згідно п. 36 вказаного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. Згідно з ч. 1 ст.\~626, ч. 1 ст. 629, ст. 651 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається\~Законом України "Про оренду землі". Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України від "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Згідно з абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України від "Про оренду землі" орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Відповідно до ч. 1\~ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і\~25 цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України\~та іншими законами України. Пунктом "д" частини 1\~статті 141 ЗК України\~встановлено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (двата більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Враховуючи те, що судом встановлено систематичну (двічі) несплату відповідачем орендної плати за 2022 і за 2023 роки, що є істотним порушенням умов договору оренди, а також ураховуючи що п. 36 договору оренди землі передбачає можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (у цій справі не сплата орендної плати за 2 роки) позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі від 18.01.2019 також підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач є ветераном-учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серія [NUMBER] від 09.10.2015 (а.с. 8-9). Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав (п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"). Отже позивач звільнений від сплати судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір"). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн. Згідно п.п. 1, 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4\~розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5\~розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже належна до сплати сума судового збору із позовної вимоги майнового характеру на суму 20000,00 грн, від сплати якої звільнено позивача, складає 1211,20 грн (1,0 % 20000,00 ? 3028,00 0,4). Належна до сплати сума судового збору із позовної вимоги немайнового характеру (розірвання договору) складає 1211,20 грн ((3028,00\~ 0,4). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК). Відтак суд стягує з відповідача на користь держави усі судові витрати, від сплати яких звільнено позивача, у сумі 2422,40 грн (1211,20 + 1211,20). На підставі викладеного,

Outcome: approved