Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 12.08.2024 представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (скорочене найменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») адвокат Столітній М.М., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 17.07.2024, звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 17.07.2023 [PERSON] уклала з ТОВ «Авентус Україна» Договір № 6872553 про надання споживчого кредиту. Умови вказаного Договору: сума кредиту 19\~800,00 грн, строк кредиту 360 днів періодичність платежів 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,99 %, надання кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст\~Україна» укладено договір факторингу № 27.05/2024-Ф, у відповідності до умов якого, право грошової вимоги за кредитним договором № 6872553 від 17.07.2023 перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Відповідно до\~договору факторингу,\~позивач набув\~право грошової\~вимоги до\~відповідачки в\~сумі 55\~261,80\~грн,\~з \~яких:\~ 19 800,00 грн заборгованість за основним боргом, 35\~461,80 грн заборгованість за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору позивачем нараховано проценти за користування кредитним коштами за період з 27.05.2024 по 10.07.2024, що становить 17\~730,90 грн. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», ні на рахунки первісного кредитора. Вимогами позову\~представник позивача\~просить стягнути із [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Україна» суми заборгованості за Договором №\~6872553\~про надання\~споживчого кредиту\~в розмірі\~ 72\~992,70\~грн,\~ судові витрати в розмірі 2422,40 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 10\~000,00 грн. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача адвокат Столітній М.М., в судове засідання не з`явився, згідно з поданим клопотанням від 10.12.2024 просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, відносно заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов про стягнення заборгованості разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не подала. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» підлягають задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що 17 липня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] виникли\~правовідносини у\~сфері договірних\~зобов`язань,\~шляхом укладення\~договору № 6872553 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 19\~800,00 грн; строк кредиту 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується у межах строку кредиту; знижена процентна ставка 1,493 % в день (а.с.27-32). Договір підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором С2785. Перед укладенням кредитного договору [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування, що підтверджується Паспортом споживчого кредиту (а.с.18-19). Факт надання кредиту, шляхом перерахування грошових коштів в сумі 19\~800,00 грн на картку [PERSON] № [NUMBER] підтверджено листом ТОВ «Пейтек Україна» від 12.06.2024 (а.с.33-35). 27 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (Фактор) та ТОВ «Авентус Україна» (Клієнт) було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, у відповідності до умов якого Клієнт передає (відступає) Фактору за плату, а Фактор приймає належні Клієнту права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами у відповідності до Реєстру боржників (а.с.70-85), в тому числі і до [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру боржників від 27.05.2024 (а.с.12). Заборгованості відповідача згідно з Реєстром складає 55 261,80 грн. Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно розрахунку позивача, становить 55 261,80 грн., а саме: заборгованість за кредитом 19 800,00 грн; заборгованість за відсотками 35\~461,80 грн (а.с.91-99). Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору позивачем здійснено нарахування процентів в межах строку його дії з 27.05.2024 по 10.07.2024, що становить 17\~730,90 грн. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею ст.\~1054\~ЦК України передбачено, що \~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із\~ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 625 ЦК України\~боржник не\~звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~627\~ЦК\~України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки\~стаття 629 ЦК\~встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню сума\~заборгованості за\~основним боргом,\~що становить\~19\~800,00\~грн \~за договором\~№ 6872553 про надання споживчого кредиту від 17.07.2023. Частиною 2\~ст. 1050 ЦК України\~встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~розмір процентів,\~тип процентної\~ставки (фіксована\~або змінювана)\~та порядок\~їх сплати\~за кредитним\~договором визначаються\~в договорі\~залежно від\~кредитного ризику,\~наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] ,\~будучи вільною\~в укладенні\~кредитних договорів,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору,\~будучи обізнаною\~з умовами\~кредитування,\~в тому\~числі з\~нарахуванням відсотків\~за користування\~кредитними коштами,\~з чим\~відповідачка погодилася,\~підписавши кредитні\~документи електронним\~підписом \~одноразовим ідентифікатором,\~таким чином\~погодивши умови\~сплати процентів\~за користування\~кредитними коштами,\~а отже\~позовна вимога\~ТОВ «ФК\~«Фінтраст Україна»\~щодо стягнення\~відсотків за\~договором № 6872553\~про надання\~споживчого кредиту\~від 17.07.2023\~в розмірі\~53\~192,70\~грн,\~ також підлягає задоволенню. Щодо переходу до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» прав\~первісного кредитора\~ТОВ «Авентус\~Україна» у кредитному зобов`язанні, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2\~ст. 512 ЦК України\~передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~ст. 516 ЦК України\~передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України\~передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст.1080,\~1084 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно ст.\~514, ч.1 ст.516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.\~141\~ЦПК\~України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.\~137\~ЦПК\~України витрати,\~пов`язані\~з правничою\~допомогою адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В матеріалах справи наявні договір про надання правничої допомоги №17/07-2024 від 17 липня 2024 року; Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 18.07.2024. Отже, аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. Принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved