Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

02.05.2024 до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ТОВ «Київоблгаз Збут» заборгованість за надані послуги з газопостачання природного газу за період з 25.05.2019 по 30.04.2022 у розмірі 9184,61 гривні, та судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 01.07.2015 постановою НКРЕКП 1588 від 21.05.2015. Таким чином ТОВ «Київоблгаз Збут» виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Згідно розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регламентом (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з 28.11.2018 є відповідач [PERSON] , придбавши його у третьої особи [PERSON] , яка в порушення підпункту 5.2 пункту 6 розділу V типового договору постачання природного газу побутовим споживачам не повідомила позивача про звільнення приміщення, а новий власник, який 01.07.2019, здійснивши оплату за надані послуги з газопостачання за вказаною адресою, приєднався до умов договору постачання природного газу на підставі статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України. Фактом приєднання відповідача до умов Типового договору постачання природного газу, крім того, є споживання природного газу за період з 25.05.2019 по 30.04.2022. За розрахунком позивача, заборгованість за спожиті послуги з постачання природного газу складає суму у розмірі 9184,61 грн, яка станом на день звернення із означеним позовом до суду не сплачена. Після виконання судом вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 10.05.2024 у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначити до розгляду у судове засідання на 01.07.2024 о 12:00, про що повідомлено учасників провадження у встановленому законом порядку, а відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України відповідача викликати до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судові засідання, призначені на 01.07.2024, 26.08.2024, 30.09.2024, 07.11.2024 та 12.12.2024 учасники провадження не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому ЦПК України порядку. При цьому, представником позивача було подано заяви про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, просить задовольнити та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Як убачається із матеріалів справи, судова кореспонденція, надіслана на адресу нерухомого майна, за якою позивачем надаються послуги, та власником якого є відповідач у справі, а також третій особі, повернулася до суду без вручення адресату з причин «за закінченням терміну зберігання». Крім цього, відповідач, не маючи зареєстрованого місця проживання у м.Києві та Київській області, про день, час та місце розгляду справи, повідомлявся у порядку, встановленому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України. Вирішуючи питання про можливість розгляд у справи у відсутності сторін, враховуючи наявність у матеріалах справи клопотання представника позивача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду, а також положення статті одинадцятої статті 128 ЦПК України щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи. Також, враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином, ТОВ «Київоблгаз Збут» виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно розділу 3 «Правил постачання природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Як зазначено позивачем, відповідно до умов зазначеного Договору, ТОВ «Київоблгаз Збут» надсилав заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком №1 до Договору постачання, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком №2 до Договору постачання крім того надсилав і на відкритий рахунок [NUMBER] на ім`я [PERSON] .. У відповідності до Розділу V п.п.5.2 п.6 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам у разі звільнення займаного приміщення ( остаточного припинення користування природним газом) [PERSON] зобов`язана була письмово повідомити Позивача не пізніше ніж за сім днів до дня звільнення приміщення, та остаточно з ним розрахуватись. У разі не повідомлення або несвоєчасного повідомлення діючого Постачальника про звільнення приміщення, [PERSON] зобов`язана здійснювати оплату за договором на постачання природного газу, виходячи з умов договору. При цьому договір постачання природного газу з новим споживачем укладається після розірвання договору на постачання із споживачем, який звільняє приміщення, що не виконано Відповідачем. Вишгородський територіальний відділ реалізації ТОВ «Київоблгаз Збут» звертався до Вишгородського районного суду, з заявою на видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання, з [PERSON] , як з особи на яку відкрито особовий рахунок, та укладено публічний договір постачання природного газу. Ухвалою Вишгородського районного суду №363/927/22 від 23.06.2022 судовий наказ було скасовано на підставі заяви споживача [PERSON] , про те що 28.11.20218 вона уклала договір купівлі-продажу та відчужила [PERSON] належний їй будинок за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] до Вишгородського районного суду надано заяву з інформацію про відчуження її житлового будинку, (постачальнику ТОВ «Київоблгаз збут» дана інформація не надавалась), та відсутність заборгованості на момент укладення договору купівлі продажу житлового будинку, з якого свідчить що власником житлового будинку за вищевказаною адресою з 28.11.2018 є Відповідач по справі, який приєднався до умов договору постачання природного. газу на підставі статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розмішений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП), а саме шляхом здійсненної оплати за надані послуги з газопостачання 01.07.2019 в сумі 9184,61 грн. Вишгородський ТВР «Київоблгаз Збут» виконав безперебійну поставку природного газу для побутових потреб за адресою [ADDRESS] . В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів Відповідачами не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 25.05.2019 по 30.04.2022 на особовому рахунку відповідача утворилась заборгованість в розмірі 9184,61 грн. Так, як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] з 28.11.2018 є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . У липня 2019 року відповідачем здійснено оплату за спожитий природний газ у сумі 1985,00 грн. Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України). Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як убачається з досліджених доказів, умови договору споживачем належним чином не виконані, в передбачені строки оплата за користування послугами не здійснювалась. Свої зобов`язання щодо надання послуг з газопостачання природнього газу позивач виконує в повному обсязі, при цьому з будь-якими скаргами щодо неналежного надання позивачем послуг, відповідач не зверталася, та у порушення норм закону зобов`язання не виконує, не розраховується за надані послуги. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу у розмірі 9184,61 гривень. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 3028,00 гривень.

Outcome: approved