Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

10.08.2022 року в системі «Електронний суд» до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення заробітної плати, в якому позивач просить суд: - стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», код ЄДРПОУ: 02070826, заборгованість по заробітній платі за червень 2022 року 19624,66 грн; - стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», код ЄДРПОУ: 02070826, заборгованість за відпускними та коштами на оздоровлення (липень 2022 року) 39249,32 грн; - стягнути з Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», код ЄДРПОУ: 02070826, кошти за спричинену моральну шкоду та кошти на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн. 18.11.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2022 року про передачу справи для розгляду за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи №199/5475/22 за позовом [PERSON] до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» про стягнення заробітної плати. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що у період з 01 вересня 2004 року по теперішній час 10 серпня 2022 року він знаходиться у трудових відносинах з Відокремленим структурним підрозділом «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», працює на посаді викладача, очолює циклову комісію предметів профільної загальної освіти, є уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ. Позивач зазначив, що його середній заробіток гарантується державою на підставі ч. 1 ст. 57 Закону України «Про освіту». Також, посилаючись на норми Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», позивач зазначив, що щорічна основна оплачувана відпустка надається працівникам тривалістю 24 календарних дні. Позивач є інвалідом ІІ групи та, відповідно до Закону України «Про відпустки», має право на відпустку після відпрацювання тарифікації (на 1 липня 2022 року) строком на 1 місяць. Керівництво ДВНЗ «ДонНТУ» не проводить нарахування заробітної плати, тому остання інформація щодо заробітної плати в реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, згідно з витягом №6443734698124412, відображена за березень 2022 року. Позивач, здійснюючи розрахунок заробітної плати, зазначив, що спираючись на те, що тарифікація педагогічних працівників розподіляє педагогічне навантаження з вересня 2021 року, коректно середній заробіток рахувати з вересня 2021 року по останній місяць, доступний в реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України. За розрахунком позивача, сума його середнього заробітку складає 19624,66 грн, а саме: 18977,95 грн (вересень 2021 року) + 15933,06 грн (жовтень 2021 року) + 14415,12 грн (листопад) 2021 року) + 27635,09 грн (грудень 2021 року) + 17826,68 грн (січень 2022 року) + 24137,24 грн (лютий 2022 року) + 18447,48 грн (березень 2022 року) : 7 місяців = 19624,66 грн. При цьому борг перед позивачем становить: 19624,66 грн (червень 2022 року) + 19624,66 грн (відпускні за липень 2022 року) + 19624,66 грн (кошти на оздоровлення) = 58873,98 грн. Позивач пояснив, що позбавивши його заробітної плати на два місяці під час воєнного стану, керівництво ДВНЗ «ДонНТУ» спричинило йому шкоду погіршило його побутові умови, позбавило можливості завчасно переїхати з міста Бахмута, де проводяться активні бойові дії, до більш безпечного регіону України. Позивач як інвалід ІІ групи був позбавлений можливості купувати собі ліки та забезпечити потрібне харчування. Це принесло значну шкоду його фізичному та психологічному здоров`ю. Позивач оцінив спричинену йому моральну шкоду відповідачем у розмірі 10000,00 грн. З огляду на викладене вище, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заробітної плати, відпускних та коштів на оздоровлення, відшкодування моральної шкоди. 30.01.2023 року в системі «Електронний суд» від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач повідомив суд про те, що відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 9 травня 2022 №420 «Про тимчасове переміщення відокремлених структурних підрозділів ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», з метою збереження життя та здоров`я громадян України, а також створення безпечного освітнього середовища, організації здобуття освіти, освітнього процесу в умовах воєнного стану, відокремлений структурний підрозділ «Бахмутський індустріальний фаховий коледж Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (ВСП БІФК ДонНТУ), тимчасово переміщений на базу Луцького національного технічного університету за адресою: вул. Софії Ковалевської, 29, м. Луцьк, Волинська область, 43012, до завершення дії воєнного стану. Через бездіяльність керівництва коледжу, яке фактично самоусунулось від виконання своїх посадових обов`язків, на теперішній час фактично втрачений доступ до будь-якої фінансової та кадрової документації коледжу, документів обліку освітнього процесу, архівів та ін. У зв`язку із втратою доступу до документації коледжу, відповідачем подано відповідну заяву до Національної поліції України у м. Луцьк щодо вчинення дій, що мають ознаки кримінального правопорушення. За наявним кадровим обліком в м. Луцьк в спірний період у коледжі інші штатні співробітники не рахуються. Відповідач вважає, що позивач не довів факт перебування з ним у трудових відносинах, оскільки у доданих копіях трудової книжки містяться записи з посиланням на накази, оригінали яких відсутні у відповідача, і тому такі докази в силу ст. 79 ЦПК України, неможливо вважати достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У зв`язку з наведеними обставинами та перебуванням будівель коледжу у м. Бахмут, тобто на території, наближеній до активних бойових дій, як було зазначено, у адміністрації університету та коледжу повністю відсутній доступ до документів кадрового та бухгалтерського обліку, що на теперішній час унеможливлює встановлення факту перебування позивача у трудових відносинах з коледжем. Підставою для оголошення простою щодо окремих працівників або структурних підрозділів, відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, є відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для належного виконання роботи. Враховуючи, що навчальний заклад тимчасово переміщений з метою збереження життя та здоров`я громадян України, а також створення безпечного освітнього середовища, наявні умови для належного виконання роботи, відсутні правові підстави для оголошення простою. Збереження місця роботи та середнього заробітку з усіма виплатами, передбаченими законом, гарантується під час здійснення педагогічним працівником освітнього процесу в будь-якій найбільш безпечній формі. Оплата праці працівників закладів освіти в умовах воєнного стану здійснюється відповідно до норм чинного законодавства, зокрема пунктів 68, 73, 78, 89 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом МОН від 15.04.1993 року №102. Стосовно позивача відсутні документи кадрового та бухгалтерського обліку, позивач як працівник до роботи не став, будь-яких трудових функцій за посадою не виконував, тому відсутні підстави для виплати заробітної плати і така вимога не підлягає задоволенню. Також відповідач вказав, що позивач є працівником саме ВСП БІФК ДонНТУ, надає трудову книжку, довідку про доходи, тому ДВНЗ ДонНТУ є неналежним відповідачем, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому відповідач вважає, що позивач не надає будь-яких доказів для підтвердження заподіяної моральної шкоди, не наводить ніяких доказів в залежності від чого розрахована саме така сума моральної шкоди, не надає доказів погіршення побутових умов, не надає доказів потреби купувати ліки та забезпечення потрібного харчування як інваліду ІІ групи, тому вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 06.02.2023 року в системі «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він, зокрема, зазначив, що в своїй позовній заяві в межах судової справи №199/5475/22 він просить суд задовольнити його вимоги стосовно виплати заробітної плати, відпускних та коштів на оздоровлення. Відповідно до п. 4 та п. 3 довіреності №06/07-13 від 04.01.2022 року, здійснення будь-якої фінансової діяльності, право підпису фінансових документів, в тому числі тих, що стосуються оплати праці, визначаються наявністю вказаної довіреності. Таким чином, відкликання довіреності №06/07-13 від 04.01.2022 р. 10.05.2022 р. знімає з [PERSON] відповідальність за оплату праці співробітників ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ. Також позивач повідомив, що слідчим відділом Бахмутського районного відділу поліції здійснюється досудове розслідування кримінального впровадження №42022052610000022 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість, що потягнула за собою тяжкі наслідки, а саме невиплата заробітної плати). Також позивач вказав, що до 30.08.2022 року він перебував у трудових відносинах з ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ, та повідомив, що навчальний рік в ВСП БІФК ДВНЗ «ДонНТУ» було завершено вчасно та повністю, всі навчальні години, що входять до тарифікації були ним вичитані в повному обсязі. В якості доказу позивач послався на свідоцтво про повну загальну освіту випускників ІІ курсу ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ, що були замовлені представниками університету і виготовлені на підставі повного завершення курсу загальноосвітніх дисциплін студентами ВСП БІФК ДВНЗ ДонНТУ. Таким чином,

Outcome: partial