Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, про виділення частки домоволодіння внатурі. Позивач вказує, що він є власником 1/10 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що є спадковим майно відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його дружини [PERSON] . Позивач зазначає, що в цілому домоволодіння складається з: житлового будинку з літ. А, кам`яного будинку 61,4 кв.м, загальною площею 170,0 кв.м, житлового будинку літ. Б., кам`яного, житловою площею 25. 4 кв.м, загальною площею 73,2 кв.м., до них примикають: сарай літ. Ж, котельня літ. З. сарай літ И, душ К, літня кухня літ. М, гараж літ. Н, сарай літ. П, сарай літ. М 2. Санвузол літ.м, споруди та огорожі 9-13, І, ІІ. Домоволодіння по [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці загальною площею 632 кв.м. Також позивач зазначає, що між співвласниками домоволодіння постійно виникають протиріччя, щодо спільного користування та володіння майном, а саме користування земельною ділянкою, на якій розташоване спільне домоволодіння. Тому, позивач просить виділити йому в натурі 1/10 частину домоволодіння із права спільної часткової власності та встановити порядок користування земельною ділянкою, що закріплена за домоволодінням та виділити йому в користування земельну ділянку, пропорційну належну йому частці в праві спільної часткової власності на домоволодіння. 18.01.2019 року по справі постановлено заочне рішення, яким позивачу виділено в натурі належну йому частину домоволодіння та частину земельної ділянки на якій розташований будинок, та стягнуто компенсацію за невідповідність вартості реальної частки частці ідеальній. Ухвалою суду від 24.07.2020 року, під головуванням судді Чулуп О.С. скасовано заочне рішення суду від 18.01.2019 року у справі за вказаним позовом, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Розпорядженням в.о.керівника апарату Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.01.2021 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі Рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя України від 25.11.2020 р. №3242/3дп/15-20. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою суду від 28.01.2021 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання на 16.02.2021 р. Ухвалою суду від 25.03.2021 року за клопотанням представника [PERSON] - адвокатки Івко Л.В було залучено до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] - [PERSON] 14.12.2020 року через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] , в якій позивач (за зустрічним позовом) просила виділити в натурі [PERSON] частину житлового будинку (31/100) за адресою: [ADDRESS] та встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , виділивши позивачці (за зустрічним позовом) в користування частину земельної ділянки відповідну її частки у праві власності на житловий будинок та просила призначити у справі судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу. Дане клопотання минулим складом суду не було вирішено. Ухвалою суду від 09.06.2021 року прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності та встановлення порядку користування землею зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення частини житлового будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.09.2023 року вирішено клопотання представників позивачів про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи та зупинено провадження, у зв`язку з призначенням судової експертизи. Також ухвалою\~суду від\~04.09.2023\~року закрито підготовче провадження по справі за позовом первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності та встановлення порядку користування землею та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення частини житлового будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою. 24.06.2024 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 125-086 судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи по матеріалам цивільної справи. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.06.2024 року поновлено провадження у справі . Представник позивача за первісним позовом [PERSON] адвокат Івко Л.В. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задволення позову за визначеним судовим експертом варіантом. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] , - адвокат Абакумов С.М.. надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив про задволення позову за визначеним судовим експертом варіантом. Інші відповідачі по справі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом багаторазово належним чином, відзиву на позов чи заперечення проти висновку експертизи суду не надали. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статею 10 ЦПК України\~визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як свідчать матеріали справи , згідно Договору дарування від 10 серпня 2019 року , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського МНО Грищенко Л.А. , реєстровий номер 935 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв в дар цілий житловий будинок, з прилеглими до нього будівлями та спорудами, за адресою [ADDRESS] . В цілому житловий будинок, за літ.Б. загальною площею 22, кв.м., житловою площею 16,3 кв.м., до нього примикають господарські споруди та будівлі : част.І - замощення, част.ІІ - замощення, №11 - ворота, № 12 - огорожа, № 13 - огорожа, № 9 - огорожа. Згідно Довідки ММБТІ від 10.11.2016 року станом на 28.12.2012 року власникам домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належать наступні частки: [PERSON] 1/5 частка, [PERSON] 24/100, [PERSON] 7/100 часток, [PERSON] 29/100 часток, [PERSON] 1/5 частка. На підставі договору дарування частини домоволодіння від 05.06.2003 р. [PERSON] , подарувала [PERSON] 14/100 часток домовлодіння в [ADDRESS] .П.1 цього догвору визначено, що в користування обдаровуваної переходить у літер А приміщення коридор 2-1, житлова кімната 2-2 (19,9 кв.м.) , ганок № 1 , 1/3 підвалу літер Апд. На підставі договору дарування частини домоволодіння від 05.06.2003 р. [PERSON] подарувала [PERSON] 15/100 часток домовлодіння в [ADDRESS] . Пунктом 1 цього договору визначено, що в користування обдаровуваної переходить 2/3 підвалу літер Апд, приямок №2. Таким чином, відповідчака [PERSON] є власником 29/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння в [ADDRESS] що сторонами не оспорюється. На підставі договору дарування частини домоволодіння від 19.04.2018 р. [PERSON] та [PERSON] ( до виїзду за кордон - [PERSON] ) подарували [PERSON] 31/100 часток домовлодіння в [ADDRESS] з відповідною часткою прилеглих будівель та споруд. Розділом 1 цього договору конкретні приміщення, що переходять в користування обдаровуваної не визначені. Право власності позивачки [PERSON] на 31/100 часток вказаного домолодіння було зареєстровано в установленому законом порядку, що підтверджується витягом про право власності. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2014 року по 1\\10 частки домоволодіння в [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка була власником 1/5 частки цього домоволодіння. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.02.2021 року , яке набуло законної сили, у цивільній справі 490/12243/16-ц , задjволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності та встановлення порядку користування землею. Виділено в натурі в приватну власність [PERSON] 29/100 часток житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами по [ADDRESS] , за першим варіантом Висновку № 125-095 судової будівельно-технічної експертизи судового експерта Лесків Світлани Анатоліївни від 15.03.2018 року у складі : в житловому будинку літер "А-1" коридор 2-1, площею 5,8 кв.м., житлову кімнату 2-2, площею 19,9 кв.м. , що складає загальну площу 25,7 кв.м., та підвал приміщення 1-1 ( літер Апд) площею 81,5 кв.м., а також надвірні господарські будівлі 29/100 частин № 9,11,12,13 огрожі та 29/100 частин №І,ІІ - замощення. Розподіл горищного простору за наданим варіантом поділу спірного житлоовго будинку виконується співвісне стінам, які розділяють будинок на дві частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування та ремонту. Постановою Миколаївського апеляційного суду віжд 17.11.2021 року рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 17 лютого 2021 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою змінено. Визначено порядок користування [PERSON] земельною ділянкою по [ADDRESS] за третім варіантом висновку судової земельно-технічної експертизи №21-343 від 01 жовтня 2021 року. Виділено в користування [PERSON] : окрему частину земельної ділянки площею 81 кв.м, у загальному користуванні з [PERSON] під забудовою житлового будинку літ.А та для проходу до окремої частини ділянки земельну ділянку площею 119 кв.м, у загальному користуванні з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] земельну ділянку площею 71 кв.м. Згідно Висновку № 125-086 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи судового експерта [PERSON] від 20.06.2024 запропоновано один варіант за побажанням співвласників визначення виділу в натурі частки житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами позивачам у справі та визначення порядку корситування земельною ділянкою. Відповідно до першого варіанту виділу часток домоволодіння з урахуванням сформованого порядку користування земельної ділянки, пропонується виділити [PERSON] наступне: частину житлового будинку літ. Б-1; 5-1- коридор пл. 5,50 кв.м. , 5-3- житлова кімната пл. 16,30 кв.м., 5-5- тамбур пл.. 1,0 кв.м.; 5-6- сходи пл.. 1,1 кв.м., що разом по частині житлового будинку літ. Б-1 становить площу загальну 23,9 кв.м. Надвірні узаконені господарські будови: 10/100 частин №9,11,12,13 - огорожа ; 10/100 частин №1,II - замощення . Реальна частка складає - 10/100 часток , що відповідає частки, що ідеально належить співвласнику [PERSON] , а саме 10/100 або 1/10 часток. Розподіл горищного простору за наданим варіантом поділу спірного житлового будинку виконується співвісне стінам, які розділяють будинок літер Б-1 на окремі , що забезпечує доступ кожного з співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування та ремонту. Для даного варіанту виділу частки житлового будинку необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи по переобладнанню спірного житлового будинку: закласти дверні отвори в приміщення 5-2 з приміщення 5-1, з приміщення 5-3 в приміщення 5-4; пробити дверний отвір в існуючому віконному прорізі в приміщенні 5-4 з улаштуванням дверного блоку з улаштуванням зовнішніх сходів в приміщення 5-4 для власника приміщень 5-2 та 5-4 ; пробити дверний проріз з приміщення 5-4 в приміщення 5-2 з улаштуванням дверного блоку. Перепланування в запропонованому варіанті можливо лише після розробдення робосого проекту та висновку про технічний стан основних конструктивних елементів, розробленого спеціалізованою ліцензованою організацією. Відповідно до першого варіанту виділу часток домоволодіння з урахуванням с побажання співвласника та наближеного до ідеальних часток пропонується виділити [PERSON] наступне: Частина житлового будинку літ. А-1 : квартира [ADDRESS] : 3-1- житлова кімната пл.. 14,40 кв.м.; 3-2- житлова кімната пл.. 11,80 кв.м,; 3-3- житлова кімната пл.. 15,30 кв.м.; 3-4- кухня пл.. 12,30 кв.м.; 3-5- коридор пл.. 8,20 кв.м.; 3-6- вбиральня пл. 0,80 кв.м., що разом по частині житлового будинку літ. Б-1 становить площу загальну 62,80 кв.м. Надвірні узаконені господарські будови: Літ. И - сарай ; літ. К - душ ; Літ. П - сарай ; 31/100 частин №9,11,12,13 - огорожа -; 31/10 частин №I,II - замощення . Реальна частка складає - 20/100 (154335 : 777190буд), що на 11/100 менше від частки , що ідеально належить - 31/100 часток співвласнику [PERSON] . В даний час в користуванні співвласника знаходяться ізольована частина житлового будинку, при цьому які - не будь роботи по переобладнанню не потрібні. По приближенному до ідеальної частки співвласника [PERSON] , згідно порядку користування, що склався : сума грошової компенсації, що виплачується іншими співвласниками , які отримали реальну частку більше, що ідеально належить (80/100) , на користь співвласника [PERSON] (20/100) , складає - 284117 грн.(11/100 х 2582882 грн) Так, земельна ділянка згідно рішення № 1268 від 04.11.1975 року та згідно технічного паспорта станом на 07.08.2003 р, загальна площа земельної ділянки становить 632 кв.м., але згідно геодезичної зйомки земельної ділянки вказаного домоволодіння станом на 2018 рік площа земельної ділянки становить 620 кв.м. Отже, експертом врахована фактична площа земельної ділянки за вказаною адресою з розрахунку 620 кв.м. та запропоновано по одному варіанту визначення порядку корситування часток земельної ділянки відповідно до першого варіанту виділу часток домоволодіння з урахуванням сформованого порядку користування земельною ділянкою. В користування співвласника [PERSON] знаходиться земельна ділянка вздовж частини зовнішьної лівої бокової стіни житлового будинку літ . А-1 розміром 5,42 м.х 0,25 м.пл. 1,36 кв.м., під забудовою частини житлового будинку літ. А-1 квартири [ADDRESS] , а також, огороджена прилегла до задньої торцевої стіни житлового будинку на надвірних господарських будівель та споруд. Площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласника [PERSON] , складає - 213,0 кв.м.; під будівлями - 99,64 кв.м.; під інд землею - 113, 36 кв., Ділянка загального користування між всіма співвласниками - 65,27 кв.м. Доріжка загального користування між [PERSON] та [PERSON] пл. 7,55 кв.м. Фактично співвласник [PERSON] , користується земельною ділянкою в домоволодінні на момент дослідження - 229,83 кв.м., що на 105,83 кв.м. більше від ідеальної долі - 124,0 кв.м. В користування співвласника [PERSON] виділяється земельна ділянка вздовж зовнішьної правої бокової стіни житлового будинку літ. Б-1, розміром 8,0 м. х 4,0 кв.м., а також під забудовою частини житлового будинку літ. Б-1 квартири [ADDRESS] . На підставі вимірів, виконаних розрахунків, площа земельної ділянки, що виділяється в користування [PERSON] , складає - 39,64 кв.м., зокрема: під будівлями - 35,64 кв.м.; під землею - 4,0 кв.м. Ділянка загального користування між співвласниками - 65,27 кв.м. Доріжка загального користування між [PERSON] та [PERSON] пл.- 7,60 кв.м. Фактично співвласнику [PERSON] виділяється частина земельної ділянки в домоволодінні: [PERSON] - 49,97 кв.м., що на 12,03 кв.м. менше від ідеальної долі - 62,00 кв.м. Графічний порядок користування земельною ділянкою між співвласником визначено у Додатку № 3. Експертом зазначено, що земельна ділянка має один в`їзд через металеві ворота шириною 2,96 м, який знаходиться у загальному користуванні між всіма співвласниками. Земельна ділянка загального користування між всіма співвласниками проходить від воріт вздовж внутрішньої території земельної ділянки до надвірних господарських споруд задньої торцевої частини ділянки загальною довжиною 19,54 м, загальною площею 64,95 кв.м, тобто на 1/5 частину по 12,99 кв.м. На землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених статтею 88 цього Кодексу. Особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв`язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов`язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу. Згідно з нормами статті 120 Земельного кодексу України (далі ЗК України), у редакції на день переходу права власності на частину домоволодіння до [PERSON] , при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Відповідно до норм вказаної статті ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Пункти 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7 роз`яснюють, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна слід враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним із співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, необхідно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (частини перша, третя статті 364 ЦК України). Згідно з частина першою, другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка, яка залишається в іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Якщо таку вимогу висунуть усі співвласники або якщо учасників спільної часткової власності тільки двоє, настає поділ майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Поділ спільного майна можливий за спільною згодою між усіма співвласниками, а у випадку недосягнення спільної згоди між співвласниками про поділ спільного майна, поділ цього майна відбувається за рішенням суду. При неможливості виділу частини майна в натурі, суд вправі при пред`явленні про це позову встановити порядок користування таким майном. Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 ЗК України. Частиною першою цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Зазначені вище норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено в договорі відчуження нерухомості. Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статей 319, 358 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно, зокрема, до права користування земельною ділянкою. Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). Так, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає ( як в даному спорі- адже жодних доказів такого в матеріалах інвентарної справи немає, не посилаися на таке і стророни по справі) , то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). У пункті 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. На власника відповідної частини будинку із господарськими будівлями та спорудами покладається обов`язок з їх утримання, для чого необхідний доступ до зовнішньої стіни будинку, тому твердження відповідкаи про наявність потреби у доступі до цієї стіни для її обслуговування є обгрунтованим . Так як користування майном є однією із закріплених у статті 317 ЦК України складових права власності, то забезпечення вільної реалізації цього права є переважним для суду. Проаналізувавши висновок експерта №125-086 судової будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи у цивільній справі №490/8333/17 , суд дійшов висновку про те, що запропоновані варіанти виділу частини домоволодіння та виділу земельної ділянки для [PERSON] та [PERSON] , відповідають заявленим позовним вимогам та не порушують права відповідачів, також судом враховано, що під час розгляду справи ніхто з відповідачів не заперечував проти запропонованого варіанту. За таких умов суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] за первісним позовом та [PERSON] за зустрічним позовом підлягають задоволеню. При цьому вважає за необхідне зазначити, що обов`язок щодо виконання для реалізації запропонованого варіанту виділу частки житлового будинку співвласнику [PERSON] наступних ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню спірного житлового будинку: закласти дверні отвори в приміщення 5-2 з приміщення 5-1, з приміщення 5-3 в приміщення 5-4; пробити дверний отвір в існуючому віконному прорізі в приміщенні 5-4 з улаштуванням дверного блоку з улаштуванням зовнішніх сходів в приміщення 5-4 для власника приміщень 5-2 та 5-4 ; пробити дверний проріз з приміщення 5-4 в приміщення 5-2 з улаштуванням дверного блоку - покладається на позивача за первісним позовом [PERSON] ,В проведення такого переобладанання можливе лише за наявності Висновку про технічний стан основних конструктивних елементів, розробленого спеціалізованою ліцензованою організацією. При цьому розмір компенсації з інших сіпввласників щодо вартості таких переобладань на корсить позивача судом не визначається, оскільки таких вимог позивачем не заявлялося . Також суду вважає за необхідне зазначити, що суд позбавлений можливості визначити порядок та розмір стягнення на користь співвласника [PERSON] суми грошової компенсації, що виплачується іншими співвласниками , які отримали реальну частку більше, що ідеально належить - а саме 11/100 часток , оскільки висновком експертизи не визначалося, кому саме зі співвласників і наскільки слід виділити в натурі більшу, ніж ідеальну частку у праві спільної часткової власності чи хто саме зі співвласників фактично користується більшою часткою. Проте наведене не позбавляє права [PERSON] звернутися до суду з окремим позовом з вказаними вимогами до інших співвласників. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, на користь позивачів за первісним та зустрічним позовом внаслідок взаємозаліку судовий збір стягненню не підлягає. Доказів понесення інших судових витрат, в тому числі на оплату судової експертизи та правничу допомогу - позивачі суду не надали і про їх відшкодування не просили.

Outcome: approved