Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

В інтересах позивачки [PERSON] до Шевченківського районного суду м. Чер-нівці звернувся адвокат Гонцарюк Є.Л. з позовом до [PERSON] про відшко-дування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Вказує, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] . При цьому, 31 жовтня 2023 року належну їй на праві влас-ності квартиру були залито, про що 02 листопада 2023 року складено відповідний акт про наслідки залиття житлового приміщення. Відповідно до зазначеного вище акту про наслідки залиття, причиною залиття належної позивачці квартири став прорив труби водопостачання біля посудомийки. Зазначає, що згідно із даним актом, квартирі пози-вачки було завдано суттєвих та чисельних пошкоджень, а саме: пошкодження в спаль-ній кімнаті підлогове ламінатне покриття; в вітальній кімнаті пошкоджено підлогове покриття та стеля; в кімнаті кухні частково пошкоджено підлогове покриття та стеля, а також газове обладнання (котел). Необхідно провести ремонт із залученням відпо-відних спеціалістів. Окрім того було пошкоджено меблі. Вказує, що після даного залит-тя квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній стало не-комфортно. Зазначає, що згідно із висновком експертів за результатами проведення комплек-сного будівельно-технічного та товарознавчого дослідження №132/133/23-19 від 19.12. 2023 року, вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір матеріальної шкоди), прове-дення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулося 31.10.2023 року стано-вить 55 038 (п`ятдесят п`ять тисяч тридцять вісім) гривень без ПДВ, або 66 046 (шіст-десят шість тисяч сорок шість) гривень з врахуванням ПДВ. Окрім того розмір мате-ріальної шкоди заподіяної власнику майна внаслідок пошкодження при залитті квар-тири №5 в будинку [ADDRESS] становить: газове об-ладнання (котел) 6700,00 (шість тисяч сімсот грн.) гривень, меблі - 30 470,00 (тридцять чотири тисячі чотириста сімсот грн.) гривень. Вказує, що з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідачки було направлено лист-претензію з пропозицією добровільно відшкодувати завдану шкоду. Разом з тим, відповідно до отриманої відповіді від відповідачки, останньою було пові-домлено про готовність відшкодувати заподіяну шкоду внаслідок залиття квартири пі-сля проведення повторної експертизи з метою визначення реальних збитків. Окремо вказує, що внаслідок залиття квартири в позивачки суттєво погіршився стан здоров`я: підвищився артеріальний тиск, з`явилось безсоння. Позивачка зазнала душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачки щодо неї, пере-несла емоційне напруження, що потягло за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт та моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови її життєдіяльності, призвели до порушення душевної рівноваги. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] завдану матеріальну шкоду у розмірі 103 216,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., а також стягнути судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 лютого 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено розгляд справи у підготов-чому судовому засіданні. Представником відповідача, адвокатом Мандзюком В.Б., було подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що проведена позивачкою експертиза є недостовір-ною, оскільки експертами було завищено оцінку та характер завданих позивачці мате-ріальних збитків. Також вказав на відсутність доказів, якими б підтверджувалось по-несення позивачкою моральної шкоди. Разом з відзивом представник відповідачки подав клопотання про призначення експертизи, відповідно до якого просив призначити по справі судову будівельно-тех-нічну та товарознавчу експертизу. Ухвалою суду від 07.03.2024 року по справі призначено судову будівельно-тех-нічну та товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено ряд питань, зокрема: 1. Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усу-нення пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулося 31.10.2023 року? 2. Який розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику майна внаслідок пошкод-ження майна, а саме меблів та газового обладнання (котел) при залитті квартири [ADDRESS] , яке відбулося 31.10.2023 року? 3. Чи можливо провести ремонтні роботи для усунення дефектів від залиття оз-доблювальних покриттів кухні 5-5 без заміни оздоблювальних покриттів коридору 5-1 квартири [ADDRESS] ? 4. Скільки часу (діб) становить тривалість проведення відновлювальних робіт для усунення пошкоджень, завданих внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулося 31.10.2023 року? 5. Чи можливе безперешкодне проживання власників квартири [ADDRESS] у даній квартирі в період проведення відновлю-вальних робіт? 25.07.2024 року на адресу суду надійшов висновок експертів від 23.07.2024 року №КСЕ-19/126-24/3891. Також, 28.08.2024 року представником позивача була подана заяву про збільшен-ня розміру позовних вимог в частині стягнення завданої моральної шкоди. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Гонцарюк Є.Л., в останнє судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач [PERSON] та її представник, адвокат Мандзюк В.Б., в останнє судове засідання також не з`явились. Представник відповідачки направив на адресу су-ду письмовий виступ, згідно якого просив задовольнити позов частково, а саме: в ча-стині стягнення матеріальної шкоди на загальну суму 53 060 грн., та в частині стяг-нення моральної шкоди - на суму 500,00 грн. Також просив провести засідання без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учас-ників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши надані сторонами документи та матеріали, всебічно та повно з`я-сувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність дока-зів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про державну реєстрацію прав, позивачці [PERSON] -дрівні належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с.4-5). Відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] , зареєстрованим місцем прожи-вання відповідачки [PERSON] є кв. [ADDRESS] (а.с.89). Відповідно до акту №01 про наслідки залиття житлового/нежитлового примі-щення за адресою [ADDRESS] , на день обстеження комісія вста-новила, що під час залиття в квартирі №5 постраждали: стеля, підлога, газове обладнан-ня (котел), меблі. На вечір 02.11.2023 газовий котел працює, так як постраждала викли-кала напередодні (01.11.2023) майстра (а.с.7). Судом не досліджується та не приймається висновок експертів за результатами проведення комплексного будівельно-технічного та товарознавчого дослідження від 19.12.2023 року №132/133/23-29, оскільки вказаний висновок складено з порушенням вимог ч.5 ст.106 ЦПК України, а саме не зазначено про обізнаність експертів про кримі-нальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому, судом досліджено висновок експертів від 23.07.2024 року №КСЕ-19/126-24/3891, виготовлений на виконання ухвали суду від 07.03.2024 року (а.с.120-140). Згідно вказаного висновку, вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулося 31.10.2023 року становить 63 672,00 грн., в тому числі ПДВ 10 612,00 грн. Відповідно до додатку 1 цього висновку експертів, обсяги ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квар-тири №5 в будинку [ADDRESS] , - становить 51 158,00 грн. (а.с.128). Щодо позовних вимог про стягнення завданої матеріальної шкоди, суд вважає не-обхідним зазначити наступне. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, ко-ристування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.ч.4, 5 статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» покладено на спо-живача обов`язки: своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`я-заних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, облад-нання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установле-ному законом порядку; дотримуватися правил безпеки, зокрема пожежної та газової, санітарних норм; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному зако-ном і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його вста новлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки пока-зань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (при-міщенні) багатоквартирного будинку; дотримуватися вимог житлового та містобудівно-го законодавства під час проведення ремонту чи реконструкції житла (іншого об`єкта нерухомого майна), не допускати порушення законних прав та інтересів інших учас-ників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; забезпечити своєчасну підготовку об`єктів, що перебувають у його власності, до експлуатації в осінньо-зимовий період . Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, за-тверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45 власники квартир, а також наймачі, орендарі зобов`язані використовувати примі-щення житлових будинків згідно їх призначення, зобов`язані дбати про стан санітарно-технічних приладів, утримувати їх у належному стані, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинків, по-рушують умови проживання громадян. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експер-тизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визнача-ється відповідно до чинного законодавства України. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається, у тому числі, на висно-вок експертів від 23.07.2024 року №КСЕ-19/126-24/3891, відповідно до якого встанов-лено наступні пошкодження внаслідок залиття квартири: у приміщенні кухні наявні по-шкодження опорядження стелі у вигляді відшарування та тріщин шпаклювання та шту-катурки, наявні сліди замокання на стелі та стінах, пошкодження опорядження підлог (ламінату) в кухні та у житлових приміщеннях. Також, 05.06.2024 в частині будівельно-технічної експертизи проведено натурний огляд об`єкта дослідження, за результатами якого визначено обсяги ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири. Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову екс-пертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997р., при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги зако-нодавства при призначенні та проведенні дослідження; чи не було обставин, які виклю-чали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між до-слідницькою частиною та підсумковим висновком експертного дослідження; обґрунто-ваність експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. Судом не встановлено обставин недотримання вимог закону судовими експертами при складанні висновку №КСЕ-19/126-24-3891 від 23 липня 2024 року або обставин, які виключають їхню участь у проведенні дослідження. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав осо-ба зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, за-твердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відпові-дальність згідно із законодавством. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторо-на (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до частин першої-третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого по-рушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за зви-чайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодо-вуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, зав-дана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим пра-вам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридич-ної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ча-стини другої цієї статті особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, як-що вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагаль-ності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Згідно ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню по-терпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім ви-падків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судовим розглядом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 31.10. 2023 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу. Залиття відбулось внаслідок прориву труби (а.с.7). Відповідач будь-якими доказами не спростував факт вини у залитті квартири, а от-же останній на підставі ст.ст.22, 23, 386, 1166, 1167, 1192 ЦК України, має відшкоду-вати позивачу завдану матеріальну шкоду, спричинену залиттям квартири, що сталось 31.10.2023 року. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступ-не. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майно-вої (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у ду-шевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкод-женням її майна. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в ін-ший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом за-лежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погір-шення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні роз-міру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шко-да відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фі-зичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, від-шкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03. 1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шко-ди» ( надалі Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового ха-рактеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, за-подіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелекту-альної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним пе-ребуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через не-можливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з ото-чуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно абз 1 п. 4 вказаної Постанови, у позовній заяві про відшкодування мораль-ної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправо-мірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. 7 Постанови - заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодо-вується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені про-типравними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості від-новлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У абз.2 п.5 Постанови, судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав ци-вільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, про-типравність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і проти-правним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в Україні, у тому числі ч.2 ст. 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпцію моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди (узгоджується з правовою позицією Верховного Су-ду, викладеною у постанові від 10.02.2021 у справі № 761/24143/19). З приводу завдання моральної шкоди в розмірі 70 000,00 грн., представник пози-вача зазначає, що квартирі позивачки було завдано суттєвих та чисельних пошкоджень, а саме: пошкодження в спальній кімнаті підлогове ламінатне покриття; в вітальній кім-наті пошкоджено підлогове покриття та стеля; в кімнаті кухні частково пошкоджено підлогове покриття та стеля, а також газове обладнання (котел). Необхідно провести ре-монт із залученням відповідних спеціалістів. Окрім того було пошкоджено меблі. На неодноразові звернення позивачки до відповідачки з проханням відшкодувати збитки, відповідачка і на даний час шкоду не відшкодувала. Позивачка є пенсіонером, та отри-мує незначну пенсію, що не дозволяє їй провести ремонт самотужки за власні кошти. Починаючи з 31.10.2023 року по даний час, вже майже рік позивачка змушена прожи-вати в умовах, що не відповідають санітарно-гігієнічним нормам та вимогам. На деяких стінах вже з`явилась пліснява, що негативно впливає на загальний стан здоров`я пози-вачки, як особи похилого віку. Окрім, цього незадовго до затоплення в квартирі пози-вачки був проведений ремонт, а на сьогоднішній день остання змушена проживати в жахливих умовах та не в змозі повноцінно користуватися своєю власністю. Все це нега-тивно відобразилося на фізичному здоров`ї позивачки, оскільки погіршився сон, поча-стішали випадки підвищення артеріального тиску, з`явилися періодичні головні болі, через, що остання постійно нервується та вживає ліки. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивач, в ре-зультаті порушення її прав відповідачем щодо нанесену матеріальну шкоду - має право на відшкодування моральної шкоди в заявленому розмірі. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргу-ментів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає прин-цип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших орга-нів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рі-шення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен ар-гумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету дока-зування в межах спірних правовідносин. Суд також звертає увагу на часткове визнання позовних вимог відповідачем та вважає доведеними обставини відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, які не заперечу-вались під час судового розгляду сторонами по справі, зокрема: факт залиття квартири позивачки, факт нанесення останній матеріальної та моральної шкоди. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, вста-новлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та ро-зумність. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосеред-ньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздале-гідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд на-дає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі одно-типних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на за-садах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також до-статність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підляга-ють задоволенню у повному обсязі. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підля-гають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved