Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач 13 грудня 2023 року звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 417 570 грн. 56 коп., посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 08.08.2018 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. У зв`язку із укладенням договору відповідач отримав грошові кошти на свій банківський рахунок. В подальшому відповідач ознайомився із умовами обслуговування кредитних карток, підписав паспорт споживчого кредиту від 14.11.2018 року та отримав картку типу: преміальна картка World Elite, кредитний ліміт до 400 000 грн. Відповідач ухиляється від виконання зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку із цим у останнього станом на 26.11.2023 утворилась заборгованість у розмірі 471 570.56 грн. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. 20.04.2024 року через інформаційну систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої вбачається, що заборгованість відповідача станом на 27.03.2024 року становить 456570.56 гривень (т. 2 а.с.153-154). 19.09.2024 року через інформаційну систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої вбачається, що заборгованість відповідача станом на 27.08.2024 року становить 369 970.56 гривень (т.3 а.с.1-2). 04.12.2024 року через інформаційну систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої вбачається, що заборгованість відповідача станом на 07.11.2024 року становить 299 000 гривень. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав у розмірі відповідно до заяви про зменшення позовних вимог від 04.12.2024 року. Додатково вказав, що повноважень на затвердження мирової угоди, про яку зазначає представник відповідача, у нього немає, та просив позов задовольнити. Представник відповідача вказав, що відповідач за можливості повертає частинами суму заборгованості, та стороною відповідача подано для розгляду позивача мирову угоду, однак підтвердження щодо прийняття такої мирової угоди у нього відсутнє. Також не зміг надати примірник мирової угоди і для суду. Просив відкласти розгляд справи для можливості укладення мирової угоди. Судом відхилено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскілки справа в провадженні суду перебуває з грудня 2023 року та протягом цього часу сторони могли вирішити між собою питання щодо укладення мирової угоди. Крім\~ того. Представником відповідача так і не надано суду копію мирової угоди,яка направлена на затвердження позивачу. Також в судовому засіданні представник позивача підтвердив, що даний час питання щодо укладення мирової угоди не вирішується та відповідач повинен сплатити всю суму заборгованості одноразово. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК"з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-Заяву № б/н від 08.08.2018 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився, що підтверджується Випискою по рахунку. Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, відповідач систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № б/н від 08.08.2018 року. Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н 08.08.2018 року заборгованість відповідача станом на 07.11.2024 становить 299 000 гривень. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи (далі - банки), в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків. Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору,укладеного у письмовій формі. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц. У зв`язку з неналежним чином виконання відповідачем [PERSON] , своїх зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість у загальному розмірі 299 000 гривень станом на 07.11.2024 року, яка складається з: 299 000 гривень заборгованості за простроченим тілом кредиту. Також суд звертає увагу, що матеріали справи містять докази здійснення часткового погашення відповідачем суми заборгованості за договором №б/н від 08.08.2018, що також підтверджує факт визнання ним наявних кредитних зобов`язань перед АТ КБ «Приват Банк» (том 3 а.с.33-45). Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання кредитного договору між АТ КБ «Приват Банк» та відповідачем. При цьому, АТ КБ «Приват Банк» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконував свої обов`язки за договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання. Даних про належне виконання відповідачем умов кредитного договору суду не представлено. Зазначене підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 08.08.2018 у розмірі 299 000 гривень, яка складається з: 299 000 гривень заборгованості за тілом кредиту. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Враховуючи наведене, а також те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача, у розмірі 1.5% від задоволених позовних вимог. На підставі та

Outcome: approved