Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що відповідач є членом Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники» з 27 січня 2013 року та має у власності гараж № [NUMBER] площею 28 кв.м. У [PERSON] виникла заборгованість зі сплати членських внесків за період з 01 січня 2022 року по 31 липня 2024 року в розмірі 8 245,60 грн. За змістом позову, у випадку несвоєчасного внесення членського внеску членом кооперативу більше ніж за 3 місяці, йому нараховується штраф в розмірі 30% від суми заборгованості (п. 14.6 Статуту). З огляду на наявність заборгованості, 11.07.2024 року позивачем було направлено відповідачу досудову вимогу щодо погашення заборгованості, яка залишена останнім без відповіді та виконання. Зважаючи на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість в розмірі 10 773,43 грн., яка складається з: 8 245,60 грн. - заборгованість зі сплати членських внесків, 1 211,28 грн. - штраф, а також 294,56 грн. - 3% річних, 1 021,99 грн. - інфляційні нарахування відповідно до ст. 625 ЦК України. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 29 серпня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Хмільники» є юридичною особою, вид економічної діяльності: комплексне обслуговування об`єктів (основний). Відповідач [PERSON] є членом ОК «ГК «Хмільники», що підтверджується копією заяви відповідача про прийняття його в члени кооперативу від 27.01.2013 року. Відповідно до пункту 1.1 Статуту Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники», Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Хмільники» (далі - Кооператив) має статус окремої юридичної особи, утворений шляхом об`єднання фізичних осіб-громадян України на добровільних засадах на основі членства, для будівництва та експлуатації гаражного комплексу, а також для ведення, пов`язаної з цим, спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб, переважно членів кооперативу, на засадах самоврядування та поєднання колективних інтересів. Основними завданнями Кооперативу є: комплексне обслуговування, експлуатація та ремонт службових приміщень, підсобних та технічних споруд, доріг, комунікацій та інших інженерних мереж; забезпечення охорони гаражів, що належать членам кооперативу, та іншого майна, що належить кооперативу; акумуляція фінансових коштів і матеріальних ресурсів членів кооперативу для вирішення статутних положень та завдань; надання побутових послуг членам кооперативу; забезпечення протипожежної, екологічної, санітарної, електробезпеки та вивезення відходів з території кооперативу; проведення діяльності, на яку кооператив має право відповідно до мети створення, кооперативу та вимог чинного законодавства України, у тому числі здійснення заходів щодо оренди та приватизації земельної ділянки, яка виділена кооперативу для використання; здача в оренду нерухомого майна кооперативу членам кооперативу, а також фізичним та юридичним особам, які не є членами кооперативу для платній основі (п. 4 Статуту). Види діяльності кооперативу: організація та будівництво гаражів індивідуально кожним членом кооперативу за його рахунок; експлуатація та ремонт службових приміщень, підсобних та технічних споруд, доріг, комунікацій та інших інженерних мереж; забезпечення охорони гаражів з транспортними засобами на території кооперативу, що належать членам кооперативу та іншого майна, що належить кооперативу; управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; утримання гаражів та гаражної території і належної йому інфраструктури (п. 3.2 Статуту). Основними обов`язками члена кооперативу, серед інших, є: дотримуватись вимог Статуту Кооперативу та внутрішніх нормативних документів (положення, інструкції, правила внутрішнього розпорядку того) кооперативу та виконувати рішення органів управління кооперативу; регулярно, у визначений термін, сплачувати членські внески та інші платежі, які затверджені загальними зборами за подання правлінням кооперативу. За невиконання своїх фінансових зобов`язань члени кооперативу сплачують кооперативу неустойку у вигляді пені, а за порушення правил внутрішнього розпорядку - у вигляді штрафу. Величини пені та штрафу визначається рішенням загальних зборів або зборів уповноважених членів кооперативу. При цьому розмір пені не може бути меншим ніж подвійна облікова ставка НБУ від суми простроченої заборгованості, а розмір штрафу меншим ніж 50% від розміру місячного членського внеску члена кооперативу (п. 6.2 Статуту). Рішенням зборів уповноважених Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники» від 26.11.2020 №1 затверджено, зокрема, розмір вартості за 1 метр квадратний площі приміщення гаражу 9,00 грн. в місяць з 01 січня 2021 року, який забезпечує покриття всіх затрат на утримання кооперативу та накопичення резерву для погашення боргу по заробітній платі. Протоколом №1 загальних зборів обслуговуючого кооперативу ГК «Хмільники» від 18.01.2024 року затверджено розмір членського внеску на утримання ОК «ГК «Хмільники» 11,60 грн. за 1 кв.м. Відповідно до розрахунку заборгованості члена кооперативу [PERSON] по гаражу № [NUMBER] (28 кв.м) за період з 01.01.2022 року по 31.07.2024 року заборгованість зі сплати членських внесків складає 8 245,60 грн., штраф 30% - 1 211,28 грн., 3% річних - 294,56 грн., інфляційні нарахування - 1 021,99 грн. За положеннями статті 2 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 №1087-IV зі змінами та доповненнями (далі Закон №1087-IV), кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. За статтею 6 вищевказаного Закону, кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Згідно зі ст. 12 Закону №1087-IV, основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки. Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу (ст.15 Закону №1087-IV). До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу, тощо. Тлумачення абзацу 10 статті 2, частини першої та другої статті 15 Закону №1087-IV свідчить, що загальні збори членів кооперативу визначають шляхом прийняття рішень розмір членського внеску та порядок його сплати, в тому числі і періодичність оплати. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (статті 549, 551, 611 ЦК України). Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19). За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу). При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем своїх зобов`язань по сплаті членських внесків за період із 01 січня 2022 року по 31 липня 2024 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 8 245,60 грн. Оскільки членські внески в сумі 8 245,60 грн. відповідачем не були своєчасно сплачені на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач має право на стягнення інфляційних втрат та 3% річних, які за період з січня 2022 року по липень 2024 складають: інфляційні втрати - 1 021,99 грн., 3% річних - 294,56 грн. Норма пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у даному випадку не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки обов`язок щодо сплати інфляційних втрат та 3% річних виник не на користь кредитодавця (позикодавця). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, будучи членом Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Хмільники», своїх обов`язків щодо сплати членських внесків не виконує, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення заборгованості у загальному розмірі 10 773,43 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов`язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним. Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Встановлено, що 26.02.2024 року між Адвокатським бюро «Могильницької» в особі керуючого бюро Могильницької І.М. та Обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив «Хмільники», від імені якого діє виконавчий директор Борденюк Т.І., був укладений договір про надання правової допомоги (а.с. 30-33). Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку 1 до цього договору (п. 3.2 договору). Згідно акту наданих послуг Адвокатським бюро були надані такі послуги клієнту: підготовка проекту позовної заяви - 2 500 грн. (а.с. 35). Як слідує з рахунку на оплату №13/08 від 13.08.2024 року позивачем було сплачено 2 500 грн. за підготовку проекту позовної заяви (а.с. 36). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved