Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

В листопаді 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу укладеного 05.07.2019 року з [PERSON] , що зареєстрований Виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 04, в обґрунтування якого зазначено, що між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день подружжя давно не проживає однією сімєю, ще з квітня 2023 року, хоча і зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . Подружні відносини припинились. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Сумісний побуд з відповідачем вести не виходить, весь час виникають суперечки. Фактично шлюбні відносини припинилися, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу не можливе. На примирення не згодний. На даний час спір про визначення місця проживання дитини відсутній у звязку із добровільним вирішенням даного питання. 14.11.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заяву, в якій просила справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить суд розірвати шлюб. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилася. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, дослідивши та проаналізувавши докази по справі, встановивши наступні факти та відповідні їм правовідносини, позов задовольняє повністю. Згідно статті 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України встановлює, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. За правилом частини 2 статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Із матеріалів справи встановлено, 05 липня 2019 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 04. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.2019 року, дочка сторін [PERSON] народилася [INFO] в м. Черкаси, Черкаської області. Відповідно до статтей 110 - 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно частини 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, сторони разом непроживають з квітня 2023 року, спільного господарстване ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра, виникають суперечки. Сімя розпалася та існує формально. Сторони не виявили бажання примиритись, наполягали на розірванні шлюбу. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач скористався правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідач позов визнала. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно із частиною 3 статті 115 СК України, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи що сімя сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У даному випадку не стоїть питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, про стягнення понесених судових витрат.

Outcome: approved