Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Представник КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Головньова Л. звернулася до суду з позовом, згідно вимог якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь КП «Теплоенерго» борг у сумі 66\~407 грн 01 коп., що складається з суми заборгованості з постачання теплової енергії, постачання гарячої води та плати за абонентське обслуговування, нараховані на суму заборгованості 3% річних в сумі 82 грн 10 коп., інфляційні витрати в сумі 209 грн 53 коп. та судовий збір у сумі 3\~028 грн. В обґрунтування позову зазначено, що КП "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області відповідно до положень ст.\~6\~ЗУ "Про\~житлово-комунальні\~послуги" є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Позивач, КП "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, надає комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , згідно особового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності, власниками зазначеної квартири на праві спільної сумісної власності є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . В результаті невиконання відповідачами зобов`язань по оплаті наданих послуг станом на 27 березня 2024 року утворилась заборгованість (за період 01.04.2012 по 31.03.2021) в розмірі 66\~407 грн 01 коп. Крім того, відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржникам на суму заборгованості нараховані 3 % річних в сумі 82 грн 10 коп., інфляційні витрати в сумі 209 грн 53 коп. Оскільки, в добровільному порядку відповідачі не сплачують заборгованість за надані послуги, позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.04.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. 07 травня 2024 року по справі ухвалено заочне рішення. 15 листопада 2024 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 травня 2024 року по цивільній справі за позовом КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. 28 листопада 2024 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області заяву [PERSON] задоволено, заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 травня 2024 року скасовано, справу призначено до розгляду в судовому засіданні. 17.12.2024 представником позивача до суду подано письмові пояснення, відповідно до яких просила задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідач [PERSON] з 2001 року є власником квартири [ADDRESS] та відповідно до ст. ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є споживачем наданих Позивачем послуг. За період з 01 квітня 2012 - 31 березня 2021 Відповідачі частково сплачували плату на наданні КП «Теплоенерго» послуги, а саме Відповідачами сплачувалась плата за постачання гарячої води, при цьому плату за постачання теплової енергії здійснювали частково в результаті чого за цей період утворилась заборгованість у розмірі - 66 407,01 грн. Ці обставини підтверджуються долученими до справи доказами, які надано позивачем у вигляді розрахунку заборгованості за о\\р [NUMBER] адреса: Набережна Лейтенанта Дніпрова буд.72 кв. 67. Оскільки Відповідачі свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання виконували не належним чином, у зв`язку з чим за ними утворилася заборгованість, тому КП «Теплоенерго» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу. По результатам розгляду заяви 05.07.2016 року Крюківським районним судом м. Кременчука по справі № 537/3270/16-ц винесено судовий наказ про стягнення боргу з [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] у\~розмірі 11\~527,84\~грн.\~Не погодившись\~з судовим\~наказом,\~один із\~Боржників звернувся\~до суду\~з заявою\~про його\~скасування.\~Ухвалою Крюківського\~районного суду\~25.07.2016\~року по\~справі №\~537/3270/16\~-ц\~вказаний судовий\~наказ скасовано.\~Також,\~в лютому\~2019\~року КП\~«Теплоенерго» звернулось\~до суду\~із заявою\~про видачу\~судового наказ\~про стягнення\~з заборгованості\~з [PERSON] \~за спожиту\~теплову енергію\~та гарчу\~воду в\~сумі 24\~203\~грн.\~58\~коп.,\~3%\~річних в\~сумі 1275,07\~грн.\~та інфляційні\~в сумі\~4228,73\~грн.\~По результатам\~розгляду заяви\~12.02.2019\~Крюківським районним\~судом було\~винесено судовий\~наказ №537/376/19,\~яким стягнуто\~ [PERSON] за\~спожиту теплову\~енергію та\~гарчу воду\~в сумі\~24\~203\~грн.\~58\~коп.,\~3%\~річних в\~сумі 1275,07\~грн.\~та інфляційні\~в сумі\~4228,73\~грн.\~Зазначений судовий\~наказ набрав\~законної сили\~12.04.2019\~та перебував\~на виконанні\~в органах\~Державної виконавчої\~служби.\~Не погодившись\~із зазначеним\~судовим наказом\~боржник [PERSON] \~подав заяву\~про скасування\~зазначеного наказу.\~27.11.2019\~ухвалою Крюківського\~районного суду\~по справі\~№ 537/376/19\~судовий наказ\~було скасовано.\~В подальшому,\~27.05.2021\~Крюківським районним\~судом було\~винесено судовий\~наказ №\~537/2042/21, яким стягнуто\~в солідарному\~порядку з\~ [PERSON] та\~ [PERSON] заборгованість\~за спожиту\~теплову енергію\~та гарячу\~воду за\~період з\~01.01.2019\~по 31.03.2021\~у розмірі\~32\~882,92\~грн.,\~3%\~річних та\~індекс інфляції\~у розмір\~2059,37\~грн.,\~який ухвалою\~Крюківського районного\~суду м.\~Кременчука від\~02.07.2021\~скасовано та\~роз`яснено\~стягувачу,\~що заявлені\~ними вимоги\~можуть бути\~розглянуті в\~порядку спрощеного\~позовного провадження. Звернення позивача з позовом в березні 2024 відбулося в межах позовної давності. Особа, яка вважає, що її права або інтереси порушені, може звернутися до суду за їх захистом лише в межах визначеного законодавством строку. У відповідності до статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається пред`явленням позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Враховуючи, що судовий захист права може бути реалізовано, як в позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II Цивільного процесуального кодексу України, перериває перебіг строку позовної давності. Така ж правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14, яка в силу статті 417 ЦПК України є обов`язковою для судів. Звернення КП «Теплоенерго» до суду з послідуючим винесенням судових наказів, свідчить про те, що до моменту їх скасування порушене право підприємства не підлягало захисту. Саме з моменту винесення Крюківським районним судом м. Кременчука ухвал про скасування судового наказу, відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України, знову почався перебіг позовної давності. Також, зазначає, що відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236, зі змінами дію карантину продовжено до 30 квітня 2023 року. Відповідно до п. 5 р. I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ, який набрав чинності з моменту його опублікування в газеті «Голос України» № 62 від 02.04.2020 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Тобто строк позовної давності встановлений законом продовжено до 30 червня 2023 року. У відповідності до статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається пред`явленням позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Враховуючи, що судовий захист права може бути реалізовано, як в позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II Цивільного процесуального кодексу України, перериває перебіг строку позовної давності. Така ж правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14, яка в силу статті 417 ЦПК України є обов`язковою для судів. Звернення КП «Теплоенерго» до суду з послідуючим винесенням судових наказів, свідчить про те, що до моменту їх скасування порушене право підприємства не підлягало захисту. Саме з моменту винесення Крюківським районним судом м. Кременчука ухвал про скасування судового наказу, відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України, знову почався перебіг позовної давності. Також, хочемо зазначити, що відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2020 р. №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Постановою КМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 №1236, зі змінами дію карантину продовжено до 30 квітня 2023 року. Відповідно до п. 5 р. I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ, який набрав чинності з моменту його опублікування в газеті «Голос України» № 62 від 02.04.2020 року, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Тобто строк позовної давності встановлений законом продовжено до 30 червня 2023 року. Тому строк позовної давності для стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з квітня 2012 не закінчився, оскільки його також продовжено на строк дії карантину. Карантин тривав до 30.06.2023 р. Також хочемо зазначити, що 30 січня 2024 року набув чинності Закон України № 3450-ІХ „Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини, яким внесено зміни до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а саме: перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії воєнного стану в Україні. Згідно чинної до цього редакції від 19 березня 2022 року відповідний пункт 19 передбачав продовження строків позовної давності на строк дії воєнного стану в Україні. Отже до моменту винесення Крюківським районним судом м. Кременчука ухвал від 25.07.2016 року по справі № 537/3270/16 -ц, від 27.11.2019 по справі № 537/376/19, 27.11.2019 ухвалою Крюківського районного суду по справі № 537/376/19 про скасування судових наказів порушене право підприємства не підлягало захисту. У висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15, та у висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц, зроблено висновок про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності. Саме з моменту винесення ухвал про скасування судових наказів, відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України, знову почався перебіг позовної давності, а тому правові підстави для застосування судом строків позовної давності за період заявлених підприємством позовних вимог відсутні та позовні вимоги підприємства підлягають задоволенню в повному обсязі. 18.12.2024 представником позивача подано заяву про застосування строку позовної давності щодо позовних вимог. У судове засідання представник позивача не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, при цьому надала суду заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у передбаченому законом порядку, шляхом направлення судової повісткиза зареєстрованим місце проживання, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у передбаченому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місце проживання, про причини неявки суд не повідомив. Представника відповідача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Савічев О.О. в судовому засіданні у задоволені позовних вимог КП «Теплоенерго»\~Кременчуцької міської\~ради Кременчуцького\~району Полтавської\~областіпросив відмовити у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з вказаним позовом. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №369356670, сформованої 12.03.2024, відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , відповідями з Єдиного державного демографічного реєстру №537073 та №537058 від 10.04.2024, позивач КП "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає відповідачам [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , послуги з постачання теплової енергії та гарячої води. Із наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що станом на 27 березня 2024 року, заборгованість перед КП "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , складає 66\~407 грн 01 коп., яка утворилась за період з 01 квітня 2012 по 31 березня 2021, заборгованість з постачання гарячої води та плати за абоненське обслуговування відсутня, інфляційні витрати 209 грн 53 коп., 3 % річних від простроченої суми заборгованості 82 грн 10 коп.. Спірні відносини, що виникли у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення у період з 01 квітня 2012 по 30 квітня 2019 року включно регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV від 24.06.2004. Спірні відносини, що виникли у процесі надання споживачам послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення у період з 01 травня 2019 року по 31 березня 2021 включно регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ від 09.11.2017. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV від 24.06.2004 до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 1875-IV від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №2189-VІІ\~від 09.11.2017 до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІ від 09.11.2018 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ч. 1,3 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» №2189-VІІ\~від 09.11.2017 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.\~611\~ЦК України\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Оскільки судом встановлено, що послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води позивачем фактично надаються, однак відповідачами не вноситься плата за надані комунальні послуги, а саме за послуги з постачання теплової енергії, сума боргу підтверджена даними по особовому рахунку та відповідними розрахунками сум заборгованості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за спожиту теплову енергію. Разом з тим, представником відповідача заявлено щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до позовних вимог щодо застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, встановлений загальний строк позовної давності. Статтею 257\~ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст.\~267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частинами 1, 5 ст.\~261\~ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання Позовна давність відповідно до ч.1 ст.260\~ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст.253-255 цього Кодексу. Відповідно до статті 253\~ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Представником позивача на обґрунтування підстав звернення з позовом в межах позовної давності вказано на те, що Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловлено у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності, та долучено копію судового наказу по справі №537/376/19 від 13.02.2019 та копію ухвали від 27.11.2019 про скасування судового наказу від 13.02.2019, копію судового наказу по справі №537/3270/16 від 05.07.2016 та копію ухвали від 25.07.2016 про скасування судового наказу від 05.07.2016, копію судового наказу по справі №537/2042/21 від 27.05.2021 та копію ухвали від 02.07.2021 про скасування судового наказу від 27.05.2021. Предметом розгляду під час постановлення судових наказів була заборгованість за спожиту теплову енергію що надається позивачам за адресою: [ADDRESS] . Однак, наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264\~ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису частини другої статті 264\~ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року в справі № 554/9126/20 (провадження № 61-13760сво21). Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 липня 2020 у справі № 712/8916/17 відступила від висновку Верховного Суду України, висловленого у постановах від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15 та від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц про те, що подання кредитором (зокрема виконавцем послуг) в порядку, передбаченому ЦПК України, заяви про видачу судового наказу перериває перебіг позовної давності. Як встановлено судом, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії за період з 01 квітня 2012 року по 31 березня 2021 року включно у сумі 66\~407 грн 01 коп.. В свою чергу позивач до суд з даним позовом звернувся лише 08 квітня 2024 року. Враховуючи те, що звернення позивачем до суду з заявами про видачу судового наказу не перериває строків позовної давності, суд погоджує з доводами представника відповідача, що позивачем під час звернення до суду було пропущено строки позовної давності визначені ст. 257 ЦК України. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено, зокрема, Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2024 № 3564-ІХ , яким затверджено Указ Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 05.02.2024 № 49/2024 та строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 14.02.2024 на 90 діб, тобто до 14 травня 2024 року. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20, ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року), ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року (втратила чинність на підставі Постанови КМ № 85 від 02.02.2022), якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Таким чином, враховуючи те, що на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2024 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду, а перебіг позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, зупиняється на строк дії такого стану, то позовна давність за платежами з березня 2017 року, продовжує свою дію на строк карантину та воєнного стану. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про заборгованості за спожиту теплову енергію, що утворилась у період з 01 квітня 2012 року по 28 лютого 2017 року, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що відповідачі належним чином не сплачують послуги, надані позивачем, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надали суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості та її розміру, не надали суду доказів, що заборгованість виникла не з їх вини, позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, що утворилась у період з 01 квітня 2012 року по 28 лютого 2017 року включно, суд вважає можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за спожиту теплову енергію, яка утворилась за період з 01 березня 2017 року по 31 березня 2021 року включно в розмірі 48\~389 грн 35 коп., нараховані на суму заборгованості 3% річних в сумі 51 грн. 10 коп., інфляційні витрати в сумі 130 грн 52 коп., з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Про деякі питання оплати жилого-комунальних послуг в період воєнного стану». Статтею 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача Комунального підприємства "Теплоенерго" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1 103 грн 21 коп. з кожного.

Outcome: partial