Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Києва звернувся представник Моторно (транспортного) страхового бюро України - адвокат Бутенко М.О. з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути в порядку регресу з [PERSON] на користь позивача суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою, у розмірі 83 865,43 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 05 липня 2021 року в м.Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі [PERSON] , який керував транспортним засобом «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , та транспортним засобом «МАН», державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 серпня 2021 року [PERSON] визнано винним у вищезазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Представник позивача зазначає, що на дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до звіту №123/М/2021 вартість відновлювального ремонту «МАН», державний номерний знак [NUMBER] , складає 99 538,87 грн. Витрати на збір документів склали 2 796,16 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність застрахована не була, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 83 865,43 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року цивільну справу за цією позовною заявою передано на за підсудністю до Дніпровського районного суду міста Києва. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано не було, конверти разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та доданими документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадженням, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.08.2021 у справі № 761/29408/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 5) Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.08.2021 встановлено, що [PERSON] 05.07.2021, приблизно о 01 год 33 хв, в м. Києві по вулиці Рибалка, 2, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «МАН», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено зазначені транспорті засоби, чим [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. На дату настання ДТП, відносно автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, поліс цивільно-правової відповідальності, яким би був забезпечений даний транспортний засіб, відсутній. (а.с. 11) Згідно із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 09.07.2021, 05.07.2021 сталася ДТП за участю транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «МАН», державний номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] (а.с. 6) 09.07.2021 [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с. 31) Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням № 123/М/2021 від 19.08.2021, вартість відновлювального ремонту автомобіля «МАН», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, без ПДВ, складає 82 949,06 грн. (а.с. 12-30) Згідно з наказом від 01.11.2021 № 3.1/819 (номер справи 77393) МТСБУ прийнято рішення про виплату [PERSON] за шкоду заподіяну в результаті ДТП 81 069,27 грн. (а.с. 34) Факт перерахування [PERSON] страхової виплати в сумі 81 069,27 грн підтверджується платіжною інструкцією від 02.11.2021 № 116317. (а.с. 37) Крім того, платіжною інструкцією від 23.09.2021 року № 1104969 МТСБУ здійснило оплату послуг аварійного комісара по справі № 77393 в розмірі 1 300,00 грн та 12.10.2021 оплату послуг по справі № 77393 у розмірі 1 496,16 грн (а.с. 35, 36) Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, в разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв`язку із настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 81 069,27 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За нормою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно із положеннями пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, МТСБУ відповідно до чинного законодавства здійснило відшкодування шкоди за винного водія транспортного засобу [PERSON] , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь [PERSON] , як потерпілої сторони, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] на суму 81 069,27 грн. При цьому, станом на час розгляду справи, відшкодування спричиненої шкоди відповідачем не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати не надано, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь МТСБУ в порядку регресу витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 81 069,27 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача витрат по сплаті послуг аварійного комісара в розмірі 1 300,00 грн та оплати за послуги по справі №77393 в розмірі 1 496,16 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до положення пунктів 34.2, 34.4 статті 34, пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які регулюють повноваження МТСБУ щодо залучення аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, а також інші норми вказаного Закону не передбачають право МТСБУ на відшкодування з боку винної особи витрат, пов`язаних із залученням вказаних вище осіб. Крім того, як убачається з вказаних вище положень законодавства, залучення аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, замість власних працівників для вирішення питань, пов`язаних із страховим відшкодуванням, є правом, а не обов`язком МТСБУ. Нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: пунктом 34.3, передбачено обов`язок страховика (МТСБУ) відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) лише в тому разі, якщо потерпілий самостійно обирає аварійного комісара або експерта. Будь-яких інших випадків, коли витрати на аварійного комісара, експерта або оплату послуг юридичних осіб, у штаті якої є аварійні комісари чи експерти, підлягають відшкодуванню, вказаним Законом не передбачено. Як убачається з положень статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до складу витрат, що відшкодовуються страховиком (МТСБУ) та які можуть бути стягнуті в порядку регресу, витрати на аварійного комісара, експерта або оплату послуг юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, також не входять. За таких обставин, відсутні підстави для відшкодування відповідачем витрат в розмірі 1 300,00 грн, що пов`язані із залученням позивачем аварійного комісара та 1 496,16 грн оплати за послуги по справі №77393. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 594,52 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial