Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Адвокат Гуркін Є.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28.09.1991 Орлянською с/радою Василівського району Запорізької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, шлюб носить формальний характер, тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою судді від 06 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Гуркін Є.В., які про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, від представника позивачки до суду надійшла заяви про розгляд справи за його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] ,який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 20.12.2024 зазначену позовну заяву вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з\~ч.1\~ст.13\~ЦПК України\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12\~ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28 вересня 1991 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] ,\~ [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №27. Неповнолітніх дітей сторони від шлюбу не мають. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи відсутність відповідного клопотання позивачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище « [PERSON] ». Оскільки позивач у своїй заяві не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат,\~судовий збір\~розподілу не\~підлягає.

Outcome: approved