Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що він та [PERSON] , [INFO] , були подружжям, але проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1984 року. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилась спадщина: квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Станом на 22.07.2024 у вищевказаній квартирі ніхто не зареєстрований. [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на успадковане нерухоме майно у зв`язку з тим, що у нього відсутній документ, який би підтверджував факт спільного проживання його та [PERSON] однією сім`єю не менше, як 5 років до часу відкриття спадщини. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] , з 1984 року, у якій [PERSON] була зареєстрована з 1984 року. У цей час ні [PERSON] , ні [PERSON] в іншому зареєстрованому шлюбі не перебували. За період спільного проживання у них народилась дитина, яка була записана на прізвище [PERSON] , - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] була кремована, а її прах був похований на кладовищі поруч із могилою їх дочки [PERSON] . [PERSON] встановив їм гранітні пам`ятники. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, спільно використовували їх кошти. Так, за час спільного проживання ними були спільно придбані меблі, побутова техніка, речі домашнього вжитку. Про ведення спільного господарства свідчать й численні квитанції про сплату комунальних та супутніх послуг за квартиру, в якій спільно проживали позивач з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1984 року необхідне [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач просить суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з 1984 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, позов просив задовольнити в повному обсязі, зазначив, що в основному мешкав у м. Слов`янську. Поки була жива їхня дитина, у них з дружиною все було добре. Теща втручалась у їхні стосунки. Коли вона померла, він поховав її біля своїх родичів та поставив їй пам`ятник. З [PERSON] проживав з вересня 1984 року до її смерті. Під час її хвороби про заповіт вони не розмовляли. Коли [PERSON] забирали в лікарню до м. Дніпра, вони запросили нотаріуса, щоб оформити заповіт або договір дарування, але нотаріус не прийшов, повідомивши що в нього багато справ. Зазначив, що в 1994 році [PERSON] приватизувала квартиру. В той час він був зареєстрований в м. Слов`янську, на теперішній час він зареєстрований в м. Миколаївка. За три роки до смерті [PERSON] він був поруч з нею, наймав лікарів, возив її до м. Дніпра, доглядав за нею весь цей час. Їхня спільна дочка [PERSON] народилась [INFO] . Батьком його не записали, оскільки мати дружини заперечувала. Разом з [PERSON] та дочкою вони мешкали в квартирі [PERSON] . Дочка померла, коли їй було три роки через запалення легень. Після смерті дочки він продовжував жити разом з [PERSON] . Родичів у [PERSON] немає, її батько помер ще раніше за її матір. Представник позивача - адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АН №1493769 від 21 серпня 2024 року, в судовому засіданні позов просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Кучеренко О.Ю. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, на обґрунтування своєї позиції навела доводи, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, на виклику свідків, зазначених в акті обстеження від 15 жовтня 2024 року, не наполягала. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заявлені вимоги не визнає в повному обсязі та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних причин. Позивачем не надано жодного доказу, що він з [PERSON] мали сумісний бюджет та вели спільне господарство. Надані до позовної заяви квитанції про сплату комунальних послуг, з яких неможливо встановити, що сплату здійснював позивач, чеки про придбання відеоплеєру, пилососу, холодильнику, плити газової, видані більше 20 років назад, тому не є належними доказами того, що на момент смерті [PERSON] , він проживав з нею однією сім`єю. Крім того, [PERSON] зареєстрований у іншому населеному пункті, в м. Миколаївка, що свідчить про те, що він мав зовсім інше місце проживання. Надані позивачем товарні чеки про встановлення гранітних пам`ятників [PERSON] та [PERSON] придбані у 2023 року, у той час, як [PERSON] померла у 1986 році. Даний факт свідчить про те, що позивач не підтримував стосунків з [PERSON] та не мешкав з нею однією сім`єю. З метою перевірки фактів, викладених у позовній заяві, 15.10.2024 комісією при Слов`янській міській військовій адміністрації було здійснено обстеження жилого приміщення за адресою [ADDRESS] . Комісією було встановлено, що доступ до квартири відсутній, вхідні двері закриті. Зі слів сусідок з першого поверху, [PERSON] до останніх днів проживала в квартирі сама, ніхто її не навідував. Аналізуючи вказане у позовній заяві, можливо встановити лише те, що позивач можливо у 1980 році мав особисті стосунки з [PERSON] . На підтвердження наявності у позивача спільного з померлою [PERSON] сімейного бюджету не надано жодного доказу. Надані чеки на придбання холодильника, плити газової та пилососу у 1980 році не може свідчити про те, що вони були придбані саме для сумісного користування з [PERSON] , а не з будь-якою іншою особою. Позивачем не надано доказів реальності сімейних відносин, наявності спільного бюджету, їх спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, надання взаємної допомоги, домовленостей про порядок користування житловим приміщенням. На підтвердження факту сумісного проживання позивачем не надано жодної фотографії щодо факту спільного відпочинку, спільної присутності на святах. Тобто, немає свідчень про те, що між сторонами склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю. Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Довідка Відділу з надання адміністративних послуг, у якій зазначено, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом та вели спільне господарство з 1984 року по 05.10.2024 року, що підтверджують свідки, не є належним доказом, оскільки їх пояснення носять узагальнений характер, стосуються здебільшого констатації факту сумісного проживання сторін та не підтверджують наявності усталених відносин, які притаманні подружжю. Наявність спільної дитини не є доказом того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю. В зв`язку з викладеним, відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами свої заперечення на позовну заяву. Щодо наданого до відзиву документу з назвою «Кт обстеження санітарно-технічного стану жилого будинку (жилого приміщення)» від 15.10.2024 року зазначає, що до цього документу додана фотографія дверей невідомої квартири, на якій неможливо розглянути навіть її номер. Позивач переконаний, що вищевказаний документ не має жодного відношення до даної справи та не спростовує правомірність його позовних вимог. Так, відсутні підстави для проведення обстеження квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В якості підстави зазначений лист відділу по обліку та розподілу житлової площі від 01.10.2024 №10-16/586, зміст якого невідомий, до цього документу не доданий. У документі не вказані правові підстави (посилання на нормативно-правовий акт, його статтю, частину, пункт тощо), які б давали законні права відповідачу (створеній ним невідомій комісії без назви, без зазначення її повноважень та мети діяльності) проведення огляду квартири, що належить до приватної, а не комунальної власності. У доданому відповідачем документі незрозуміло, про яку мешканку квартири йде мова, адже не зазначено її прізвище, ім`я, по батькові. Щодо твердження сусідок з квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , то також не вказані їх дані (прізвища, імена, по батькові, документи, на підставі яких встановлено їх особи). Відповідач наполягає на тому, що надані [PERSON] докази (квитанції про сплату комунальних послуг, документи про придбання побутової техніки) не свідчать про ведення спільного господарства, тим паче, що техніка була придбана більше, як 20 років тому. По-перше, коли особи проживають однією сім`єю, то це не означає, що вони мають зберігати всі чеки, квитанції, тим паче, що не завжди на товари видають чеки, а по-друге, що люди зобов`язані або мають можливість (спеціально відведене місце) зберігати ці документи. По-друге, в документах на побутову техніку (гарантійні талони, чеки тощо) не зазначаються прізвища покупців, проте наявність цих документів у певної особи і є підтвердженням того, що саме вона придбала цей товар. У даному випадку наявність документів, яким більше 20 років, і свідчить про те, що особи тривалий час проживали разом. По-четверте, квитанції про сплату комунальних послуг, документи на побутову техніку, особисті документи [PERSON] (свідоцтво про народження, атестат про середню освіту, диплом, довідка від 09.09.1978, свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій, трудова книжка [PERSON] з вкладишем, анкета (для громадян, що виїжджають за кордон) від 12.02.1979, свідоцтво про право на спадщину за законом, технічний паспорт на квартиру у м. Дніпродзержинську, договори про вклад «Премія» з АБ «Аваль», квитанції про внесення вкладів, ощадна книжка [PERSON] ) знаходяться саме у позивача [PERSON] . Як зазначено відповідачем, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , зачинена, доступ до квартири відсутній. Наведене доводить, що позивач [PERSON] має ключі від квартири, має доступ до всіх документів [PERSON] , що, в свою чергу, також є доказом їх спільного проживання. Відповідач зазначає, що у позивача зареєстроване місце проживання у м. Миколаївці (іншому місті), а тому, на його думку, це доводить, що позивач не міг проживати разом з [PERSON] . Проте, факт реєстрації місця проживання не обмежує право особи на її пересування та вільний вибір іншого місця проживання, що гарантовано ст. ст. 33, 47 Конституції України. Наведене спростовує твердження відповідача. Відповідач звертає увагу на те, що спільна дочка [PERSON] та [PERSON] померла у 1986 р., а пам`ятник позивач встановив їй лише у 2023 р., що, на думку відповідача, доводить, що позивач не підтримував стосунків з [PERSON] та не проживав з нею однією сім`єю. Проте такий висновок відповідача не має під собою жодних обґрунтувань. По-перше, час встановлення пам`ятника не може свідчити про непроживання позивача з [PERSON] , адже для цього можуть бути різні причини (відсутність коштів, можливості, часу тощо). По-друге, між [PERSON] та [PERSON] була домовленість, що після її смерті вона хотіла бути кремована, щоб її прах був захоронений саме біля могили їх доньки, оскільки місця на кладовищі для звичайної могили не було. По-третє, [PERSON] встановив пам`ятники [PERSON] та їх дочці ще до звернення до нотаріуса та до звернення до суду, що також підтверджує наявність факту проживання однією сім`єю, а не збирання доказів. Таким чином, заперечення відповідача є безпідставними. Заперечення відповідача є суперечливими. Так, на стор. 2 відзиву відповідач зазначає, що показання свідків та спільні фотографії не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними при вирішенні цього питання, а на стор. 6 відзиву відповідач вказує, що на підтвердження факту сумісного проживання позивачем не надано жодної фотографії щодо факту спільного їх відпочинку, спільної присутності на святкуванні свят. Відповідач у відзиві не надав доказів, які б доводили неправомірність позовних вимог [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач просив задовольнити позов в повному обсязі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що в будинку вона проживає з серпня 1983 року. З цього ж часу була знайома з [PERSON] , жили в одному під`їзді, вона мешкала на дев`ятому поверсі, а [PERSON] - на четвертому поверсі. Відносини між ними були дружні. З самого початку [PERSON] мешкала з [PERSON] . Вона думала, що вони подружжя і в нього теж прізвище [PERSON] . В цей будинок вона та [PERSON] заселилися разом. [PERSON] проживав разом з [PERSON] в одній квартирі як зі своєю дружиною. Вона їх бачила разом, була у них в квартирі, там одна кімната. [PERSON] померла в 2023 році. До м. Дніпра її забрали волонтери, там вона і померла. На той час вона вже не підіймалась і [PERSON] за нею доглядав. Підтверджує факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] . Зазначила, що вони все покупали разом, мешкали разом. Вона бачила, як вони купували меблі та пральну машину, разом робили ремонт, ставили двері. У 80-х роках в них була спільна дитина - дівчинка. У дитини було ДЦП, вона прожила всього три роки і померла. Під час спілкування з [PERSON] , вона називала [PERSON] чоловіком. До 2023 року [PERSON] постійно мешкав в квартирі. Коли [PERSON] померла, він її поховав поруч з дочкою. Також, за життя [PERSON] казала, що [PERSON] купував їй одяг. Крім того, зазначила, що їй не було відомо, що шлюб [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що в цьому будинку вона проживала з квітня 1985 року. Була знайома з [PERSON] , відносини між ними були дружні. В 1987 році свідок народила другу дитину, і в цей час у [PERSON] також була дитина, через що вони і познайомились ближче. Гуляли разом з дітьми у дворі. Вона бачила, як [PERSON] виносив коляску, дівчинка у [PERSON] була хвора, у неї було ДЦП, вона не вставала. Дівчинка була дуже схожа на [PERSON] . [PERSON] дуже любила [PERSON] , вони були гарною парою, завжди були разом. [PERSON] працював на будівництві. [PERSON] померла під час війни. Вона виїхала з м. Слов`янська у 2022 році. [PERSON] вона бачила, вона ще була нормальна. Коли повернулась, то зустріла [PERSON] і дізналась, що вона хворіє - серце. Сказала, що погано себе почуває. Знає, що [PERSON] забрали в м. Дніпро, де вона і померла. За життя, коли до [PERSON] приїжджала її мама, то були постійні сварки. Вона була у них в квартирі, вони разом купували речі до квартири. Дитина в них прожила всього три роки, [PERSON] цю дитину хоронив. [PERSON] під час хвороби казала, що хоче зробити заповіт на [PERSON] . Вона сприймала [PERSON] та [PERSON] як одну родину і не знала, що шлюб між ними не зареєстрований. [PERSON] постійно мешкав з [PERSON] . Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, підлягають частковому задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10 жовтня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Дніпро. За життя [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19 квітня 1994 року, виданого відповідно до розпорядження виконавчого комітету Слов`янської міської ради народних депутатів від 12.04.1994 №886-р, належала квартира за адресою: [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. від 06 вересня 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з витягом №20-19/4-1064 від 22 липня 2024 року про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, наданим відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованих осіб немає. Відповідно до довідки відділу з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 20 березня 2024 року, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживав разом з [PERSON] та вів разом з нею спільне господарство з 1984 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , здійснював догляд та її поховання. Після смерті [PERSON] була кремована, про що свідчить довідка КП «Ритуал» ХМР від 11.10.2023, видана [PERSON] . На підтвердження понесених витрат на поховання [PERSON] позивачем надано відповідні товарні чеки та накладну. 26 травня 1976 року [PERSON] розірвав свій попередній шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 15.09.2023 року. Таким чином, у період з 1984 року по [INFO] [PERSON] та [PERSON] в іншому зареєстрованому шлюбі не перебували, що також підтверджується відсутністю відповідних штампів у їхніх паспортах. Факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] підтверджується також тим, що у [PERSON] наявні документи, що належали померлій, а саме: свідоцтво про народження [NUMBER] від 23.11.1955, атестат про середню освіту [NUMBER] від 27.06.1973, Диплом [NUMBER] від 30.06.1978, довідка від 09.09.1978, свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій від 16.10.2003, трудова книжка [PERSON] з вкладишем, анкета (для громадян, що виїжджають за кордон) від 12.02.1979, свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.06.2005, реєстровий №1926, технічний паспорт на квартиру у м. Дніпродзержинську, договори про вклад «Премія» з АБ «Аваль», квитанції про внесення вкладів, ощадна книжка [PERSON] . Також позивач надав численні квитанції про сплату комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження наявності спільних відносин [PERSON] та [PERSON] позивачем надано свідоцтво про народження [PERSON] дитини - [PERSON] , [INFO] . Як доказ придбання спільної побутової техніки позивачем надано гарантійний талон на відеоплеєр DAEWOO, пилосос Delfa, холодильник Nord, плиту газову побутову Nord. Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надано акт обстеження санітарно-технічного стану жилого будинку (жилого приміщення) від 15 жовтня 2024 року, відповідно до якого комісією, що утворена відповідно до розпорядження керівника Слов`янської міської ВЦА 03.11.2021 №464, обстежено квартиру в багатоквартирному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , з метою визначення його технічного стану в присутності власника/співвласника/ особи, що проживає у жилому будинку/жилому приміщенні. Комісія встановила: багатоквартирний будинок розташований на земельній ділянці [ADDRESS] . Доступ до квартири відсутній, вхідні двері закриті. Зовні будівля будинку в задовільному стані, скління вікон, покрівля без пошкоджень, є під`єднання до централізованих інженерних мереж. Зі слів сусідок з першого поверху (квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] ) мешканка квартири до останніх днів проживала в квартирі сама, ніхто її не відвідував. Положеннями абзацу 1 ч.2 ст.3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). В порядку ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, які викладені у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2019 року в справі №461/4689/15-ц, від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц, від 25 листопада 2019 року в справі №711/348/17, від 03 лютого 2021 року в справі №127/25053/17. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю впливає на спадкові права [PERSON] . Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд приймає до уваги надані позивачем письмові докази на підтвердження його позовних вимог, окрім свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки батьком дитини у свідоцтві вказаний [PERSON] . Доказів встановлення батьківства позивача суду не надано. Також, суд не приймає до уваги наданий відповідачем акт обстеження санітарно-технічного стану жилого будинку (жилого приміщення) від 15 жовтня 2024 року, так як він не містить даних, які б підтвердили або спростували факт спільного проживання позивача та [PERSON] , оскільки сама квартира обстежена не була. Інших доказів на підтвердження своїх заперечень відповідачем до суду не надано, на виклику свідків відповідач не наполягав. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов`язки визначаються на підставах, передбачених СК України. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позивачем доведено факт його проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ним надано суду належні та допустимі докази на підтвердження проживання з нею однією сім`єю, наявності спільного побуту, придбання та утримання ними майна, що було підтверджено приведеними вище доказами. В той же час, оскільки факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01 січня 2004 року, а КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживала разом без реєстрації шлюбу, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з 1984 року до 01 січня 2004 року. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 163/754/17; від 06 квітня 2020 року в справі № 641/7033/18; від 24 січня 2020 року в справі № 546/912/16-ц; від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17. Враховуючи викладене, аналізуючи надані позивачем письмові докази, а також показання свідків, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] з [PERSON] з 01 січня 2004 року по [INFO]. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial