Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

У вересні 2024 року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідача про\~стягнення заборгованості\~за послуги\~з постачання\~теплової енергії,\~обслуговування та\~заміну вузлів\~комерційного обліку\~та за\~абонентське обслуговування.\~Посилався на\~те,\~що відповідач є\~споживачем послуг,\~які надає\~позивач,\~однак не\~оплачує їх,\~у зв`язку\~з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 24448,33 грн, яку просив стягнути на свою користь. Сторони в судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про слухання справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи\~проведено у їхній відсутності. Від представника позивача надійшла заява, в якій вона підтримала свій позов. Причини повторної неявки відповідача невідомі, своїм правом на подання до суду будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви або відзиву, він не скористався. Клопотань, які б свідчили про зацікавленість відповідача у розгляді справи, матеріали справи не містять. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що комунальне підприємство Звягельської міської ради Житомирської області «Звягельтепло» (далі по тексту Звягельтепло) надає послуги з постачання теплової енергії, обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку, абонентське обслуговування (далі по тексту послуги) у м. Звягель (колишня назва Новоград-Волинський) Житомирської області. Постачання теплової енергії належить до комунальних послуг. Відомості щодо права власності на квартиру [ADDRESS] (далі\~по тексту Квартира)\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~відсутні.\~Водночас згідно\~довідки комунального\~підприємства «Новоград-Волинське\~міжміське бюро\~технічної інвентаризації»\~від 08.07.2024 №306 станом на 31.12.2012 право власності\~на Квартиру зареєстровано за відповідачем [PERSON] . На ім`я останнього оформлено особовий рахунок № [NUMBER] на послуги Звягельтепло. Згідно з ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує. Квартира розташована в багатоквартирному будинку та забезпечується послугами з постачання теплової енергії. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку (ст.382 ЦК України) і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Послуги з постачання теплової енергії відповідачу надаються безперебійно в порядку, визначеному Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі по тексту Закон). Згідно зі ст.1 Закону житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб, в тому числі, у жилих і нежилих приміщеннях, будинках, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні, зокрема, опаленням. Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати комунальних послуг регулюються ЦК України, ЖК України, Законом, Правилами надання населенню послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.07.2019 (далі по тексту Правила). Згідно Закону споживач зобов`язаний: 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником (ст.11 ЦК України). Законодавцем було внесено зміни до організації моделі договірних відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання. Тобто, що стосується багатоквартирних будинків: у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Форма договору між споживачем (мешканцем) та виконавцем послуг є публічною офертою, тобто фактично діє за замовчуванням, якщо споживач офіційно не відмовився від надання комунальної послуги. Тобто, навіть, якщо у споживача на руках немає паперового примірника договору, він має такі самі права та обов`язки стосовно отримання зазначених послуг, як і усі інші споживачі, які вже отримали свої примірники договорів. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830» було затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Відповідно до п.4 останнього фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Згідно Правил\~виконавець забезпечує\~постачання теплової\~енергії у\~відповідній кількості\~та якості,\~що забезпечує\~надання послуги\~встановленим нормативам: за\~індивідуальним договором\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~ до\~межі внутрішньобудинкових\~систем багатоквартирного\~будинку (будівлі)\~та інженерно-технічних\~систем приміщення\~споживача; за договором з колективним споживачем, колективним договором, індивідуальним договором, договором з власником (користувачем) будівлі до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України). До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Опалення є однією із витрат, пов`язаною зі зберіганням нерухомого майна, а отже оплата за ці надані послуги для сталого функціонування приміщення є обов`язком власника. 05.10.2021 [PERSON] підписав заяву-приєднання\~до Публічного\~договору та, як власник Квартири, отримував послуги, які надає позивач. Статтею 67\~ЖК України встановлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] не оплачував спожиту ним послугу з\~постачання теплової\~енергії,\~внаслідок чого\~утворилась заборгованість\~за період\~з жовтня 2021 року по липень 2024 року, яка становить 24448,33 грн та складається з: 23454,54 грн\~за послуги\~з постачання\~теплової енергії\~за період\~з жовтня 2021 року по березень 2024 року включно; 29,73 грн за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку за період за IІІ квартал 2021 року; 664,06 грн плати\~за абонентське\~обслуговування за\~період з липня 2021 року по липень 2024 року, включно. Як слідує з роздруківки особового рахунку, відкритого на [PERSON] , надані послуги за період з жовтня 2021 року по липень 2024 року він не оплачував. Незважаючи на письмові попередження про виникнення заборгованості за отриману теплову енергію та необхідності її погашення, відповідач суму заборгованості не погасив. Під час\~розгляду справи\~встановлено,\~що відповідач\~не здійснює\~оплату наданих\~позивачем послуг,\~має заборгованість\~по їх\~оплаті.\~Належних та\~допустимих доказів\~на підтвердження\~того,\~що \~послуги [PERSON] не надавались або надавались неналежної якості або в кількості менший, ніж позивачем нараховані, стороною відповідача, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надано. Доказів на спростування розміру заборгованості відповідачем не надано, документів, які підтверджують сплату боргу, матеріали справи не містять. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. Оскільки позивачем\~надано достатні\~та належні\~докази на\~підтвердження існування\~заборгованості у\~відповідача за\~користування наданими\~послугами,\~а також\~враховуючи його позицію, який не оспорив ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved