Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

30 вересня 2024 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом, предметом якого є: стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за 2021-2023 роки в сумі 35 106 грн 72 коп. за оренду земельних ділянок за кадастровими номерами: 4825181200:01:000:0192, 4825181200:01:000:0776, 4825181200:01:000:0442. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що її батько 01 січня 2008 року уклав з СТОВ «Робуста Агро Інвест» договори оренди зазначених земельних ділянок стром на 15 років. [INFO] батько помер та після його смерті вона успадкувала зазначені земельні ділянки. Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати не виконує, позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, правом подачі відзиву на позовну заяву не скористувався. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору оренди землі № 040802101453 та додаткової угоди до нього, що укладені між [PERSON] , СТОВ «Робуста Агро Інвест» та ТОВ «Південь Агро Інвест» між сторонами виникли правовідносини з оренди відповідачем належних позивачці земельних ділянок (а.с. 12-18). Згідно з п. 4.1. договору оренди землі річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 7% від нормативної грошової оцінки. Відповідно до п.4.5. договору орендна плата вноситься один раз на рік, але не пізніше 31 грудня кожного року. За змістом п. 12.3. договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] земельні ділянки, що передані в оренду відповідачу, успадкувала [PERSON] (а.с. 8-9). Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Статтею 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру\~орендної плати\~за землю\~здійснюється з\~урахуванням індексів\~інфляції,\~якщо інше не передбачено договором оренди (ч.ч. 1-3\~ст. 21 Закону України «Про оренду землі»). Орендна плата справляється у грошовій формі. Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України, ст.\~24\~Закону України\~«Про оренду\~землі» орендодавець має право вимагати, а орендар повинен своєчасно вносити орендну плату. Відповідно до вимог ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з п. 4.5 договору оренди за користування земельною ділянкою відповідач зобов`язався щорічно в термін не пізніше 31 грудня поточного року вносити орендну плату. За змістом відомостей з Державного реєстру платників податків ДФС України про суми виплачених [PERSON] доходів, за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2023 року, позивачка не отримувала дохід від відповідача. На підставі наведених доказів судом встановлено наявність заборгованості з боку відповідача щодо виплати позивачці орендної плати за 2021 2023 роки в сумі 35 106 грн (без урахування податків та зборів). З урахуванням викладеного, а також того, що позивачка свій процесуальний обов`язок доказування виконала надала докази того факту, що перед нею з боку відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельними ділянками у 2021 та 2022 роках, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп., а також звернулася по юридичну допомогу до адвоката, (а.с. 25-27), оплативши послуги згідно з розрахунком і квитанцією на суму 5 250 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, представництво інтересів позивача здійснювала адвокат Михайленко Н.М.. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що адвокатом були виготовлені позовна заява та додані до неї копії доказів. Особисту участь у судових засіданнях адвокат не брала. Справу розглянуто без участі сторін. При цьому суд враховує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру тощо. З урахуванням\~викладеного,\~а також\~принципу співмірності\~і розумності\~судових витрат,\~категорії справи,\~враховуючи відсутність\~заперечень з\~боку відповідача\~щодо розміру\~судових витрат,\~суд дійшов\~висновку про\~необхідність зменшення\~розміру судових\~витрат та\~стягнення з\~відповідача 5\~250 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved