Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що на території Біло-Камінського старостинського округу Гайсинського району Вінницької області неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , залишився без батьківського піклування. Мати дитини [PERSON] померла [INFO] , в зв`язку з чим наказом служби у справах дітей Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області № 15 від 06 травня 2024 року [PERSON] було влаштовано на тимчасове проживання в родину [PERSON] , який є його вітчимом. Батько дитини відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, вихованням не займається і не сплачує аліменти. Згідно характеристики Чечельницької гімназії вихованням [PERSON] , який навчається у 11 класі, займається вітчим [PERSON] 24 травня 2024 року працівниками служби у справах дітей Чечельницької селищної ради обстежено умови проживання дитини та встановлено, що умови проживання добрі, дитина забезпечена усім необхідним для комфортного проживання, навчання і проведення дозвілля. Відповідно до довідки КНП «Чечельницький центр первинної медико-санітарної допомоги» обстеженням і лікуванням дитини займається [PERSON] . В ході проведення обстеження умов проживання відповідача [PERSON] встановлено, що умов для проживання дитини не створено. Відповідач надав письмову заяву про те, що не проти позбавлення його батьківських прав відносно сина. Питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав було розглянуто комісією із захисту прав дитини Чечельницької селищної ради, [PERSON] на засідання комісії не з`явився. Виконавчим комітетом Чечельницької селищної ради прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. З огляду на вказані обставини, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 15 липня 2024 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду. Позивач Чечельницька селищна рада Гайсинського району Вінницької області свого представника в судове засідання не направила, просила розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Третя особа орган опіки та піклування Бучанської міської ради свого представника в судове засідання не направила, просила розглянути справу без його участі. Дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-8, 28). Мати дитини [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9, 11). Згідно з витягом з реєстру Чечельницької територіальної громади, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований і проживає у [ADDRESS] (а.с. 10). На підставі наказу начальника служби у справах дітей Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області № 15 від 06 травня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , щодо якого встановлено факт відсутності батьківського піклування, тимчасово влаштовано в родину [PERSON] (а.с. 26). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання, проведеного за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що житло складається з чотирьох кімнат, у будинку чисто та прибрано, родина забезпечена продуктами харчування. У дитини є власна кімната, стіл, необхідні меблі; дитина забезпечена сезонним одягом і шкільним приладдям (а.с. 15-16). З копії характеристики та довідки № 106 від 02 травня 2024 року вбачається, що [PERSON] , учень 11-Б класу Чечельницького ліцею, навчається у закладі з 2021 року. За час навчання виявив початковий і середній рівень знань. Програмний матеріал засвоює добре та проявляє інтерес до окремих предметів. На уроках активний, дисциплінований, не порушує норм і правил поведінки, має позитивне ставлення до трудової діяльності, завжди відповідально ставиться до виконання навчально-трудових завдань. Бере активну участь у житті класу. [PERSON] спокійний, урівноважений, ніколи не вступає у конфлікти з учителями та однокласниками. В класі має друзів, однокласники до нього ставляться дружелюбно і з повагою. Шкільним життям, вихованням [PERSON] займається [PERSON] , який є чоловіком померлої матері - [PERSON] . [PERSON] відповідально ставиться до виховання і навчання [PERSON] , підтримує зв`язок зі школою і класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи, вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку хлопця. Батько [PERSON] [PERSON] не брав участі у вихованні та навчанні сина, його шкільним життям не цікавиться, звернень до класного керівника щодо поведінки та успішності сина не було (а.с. 20, 21). Згідно з копією довідки № 5195/24.13-43 від 22 квітня 2024 року, [PERSON] не отримувала аліменти в період з 01 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року згідно з виконавчим листом № 2-219, виданим Чечельницьким районним судом Вінницької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Відповідно до довідки КНП «Чечельницький центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] знаходиться на «Д» обліку з 2010 року. Постійно з`являється на обстеження в супроводі мами або вітчима [PERSON] . Біологічний батько не приймав участі в оздоровленні (а.с. 19). 24 травня 2024 року було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] у [ADDRESS] , у ході якого встановлено, що в помешканні не прибрано, будинок потребує генерального прибирання і капітального ремонту, відсутнє водопостачання і газопостачання, світло є, опалення пічне. Санітарно-гігієнічний стан помешкання не відповідає нормам, для дитини жодних умов для проживання не створено (а.с. 17-18). Рішенням виконавчого комітету Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області № 148 від 03 червня 2024 року надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 13-14). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до\~ч.\~2,\~ч.\~3\~ст.\~150\~СК України,\~батьки зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Частинами 3\~і 4\~ст.\~164\~СК України\~передбачено,\~що мати,\~батько можуть\~бути позбавлені\~батьківських прав\~щодо усіх\~своїх дітей\~або когось\~із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пленум Верховного Суду України в п. 16\~наголосив, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З викладеного вбачається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Зазначений висновок є аналогічним за змістом і висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року в справі № 219/3759/2014-ц, від 04 жовтня 2021 року в справі № 686/16902/20 та від 01 лютого 2023 року в справі № 761/6749/20. Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 СК України). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина це особа віком до 18 років (повноліття), яка згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Як встановлено судом [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] , однак станом на день надходження даного позову до суду та відкриття провадження у справі останній був неповнолітнім. Суд вважає, що досягнення дитиною повноліття під час розгляду спору по суті та ухвалення відповідного судового рішення не може впливати на правовий результат вирішення справи судом, оскільки суд має оцінювати в сукупності факти виконання/невиконання батьками своїх обов`язків щодо дитини за період до її повноліття, які й стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Приписи Сімейного кодексу України та інших законодавчих актів не містять заборони позбавлення батьківських прав стосовно сина/дочки після досягнення ними повноліття. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що досягнення дитиною повноліття під час розгляду цивільної справи судом не може бути самостійною підставою для відмови в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, оскільки це не відповідає завданням цивільного судочинства, які полягають у справедливому та неупередженому вирішенні справи з метою ефективного захисту порушених прав, і не враховує необхідність першочергового забезпечення якнайкращих інтересів дитини. Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2024 року в справі № 185/9339/21, згідно з якою Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважав, що існують підстави для відступлення від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду від 11 вересня 2019 року в справі № 219/3759/2014-ц, від 04 жовтня 2021 року в справі № 686/16902/20 та від 01 лютого 2023 року в справі № 761/6749/20. В ході судового розгляду судом встановлено, що батько дитини [PERSON] , без поважної причини не виявляє щодо нього батьківського піклування, відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не спілкується із сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як свідоме ухилення відповідача від виховання дитини, що є винною поведінкою батька в розумінні вимог вказаних норм матеріального права. З наведеного вище, суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved