Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання аліменти у розмірі частини з усіх видів його доходів з дня подання позовної заяви і до закінчення ним навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від спільного шлюбу [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON] . На даний час син досяг повноліття і навчається на 1 курсі інституту Гідротехнічного будівництва та цивільної інженерії Одеської державної академії контрактної форми навчання на денному відділенні. Відповідач працює і має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання. Добровільної згоди щодо виплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, вони з відповідачем не досягли. Ухвалою суду від 29.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, який зареєстрований в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеською області за вх.№ 1524, в якому позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/16 частини від усіх видів його заробітку доходу щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення сином 23 років, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Зазначив, що він не відмовляється від сплати аліментів на утримання свого повнолітнього сина, [PERSON] , до закінчення ним навчання. Однак, вважає розмір аліментів якій вимагається у позовних вимогах занадто високим. Так 06 грудня 2023 року він уклав шлюб з [PERSON] , яка є вдовою [PERSON] , який помер [INFO] . На утриманні [PERSON] , після смерті її чоловіка, залишилося двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Отже, після укладення шлюбу з [PERSON] , на його утриманні перебувають її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] . Зазначив, що його мати, [PERSON] , 1954 року народження є пенсіонеркою, страждає на гіпертонічну хворобу, потребує систематичного лікування. Він щомісячно підтримує свою матір, направляє їй кошти для придбання необхідних ліків. Також, зауважив, що він хворіє на цукровий діабет, у зв`язку з чим витрачає значні суми коштів на придбання необхідних ліків. Він також навчається на контрактній основі у Вищому навчальному закладі «Міжнародний технологічний університет «Миколаївська політехніка» і щомісячно сплачує кошти за контракт. Син його дружини [PERSON] [PERSON] навчається на контрактній основі у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж зв`язку, за денною формою навчання. Він допомагає оплачувати вартість контракту за навчання. Зазначив, що власного житла у нього немає, його дружина [PERSON] з дітьми винаймають квартиру для проживання і він щомісячно фінансово допомагає їй сплачувати орендну плату за квартиру. Тому, він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі частини з доходів, вважає, що вказані аліменти повинні відповідати 1/16 всіх видів його доходу щомісячно. Від позивачки [PERSON] до суду надійшли пояснення до відзиву на позовну заяву, які зареєстровані в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області хав х.№ 2902. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі частини з усіх видів доходів, з дати подання позовної заяви і до закінчення ним навчання. Зазначила, що дитина потребує постійної уваги та допомоги, вона оплачує житло, продукти харчування, одяг та взуття, ліки, проїзд сина [PERSON] до м.Одеси на навчання, також витрачає кошти на книжки, канцтовари, інтернет та спортивні секції. Відповідач належної матеріальної допомоги не надає, тому просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги підтримав. У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні сторін, з урахуванням закінчення передбачених ст.275 ЦПК України строків розгляду цієї справи останню розглянуто за наявними у справі письмовими доказами. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони є батьками [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Южненського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №264 від 08.12.2005 року. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.07.2007 року, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 17.07.2007 року, актовий запис №80, Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 24.12.2021 року, [PERSON] , [INFO] 24.12.2021 року змінив прізвище на « [PERSON] », актовий запис № 18. Згідно довідки №012/2023 від 03.10.2023 року, виданої Інститутом Гідротехнічного будівництва та цивільної інженерії ОДАБА [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу інституту Гідротехнічного будівництва та цивільної інженерії Одеської державної академії будівництва та архітектури контрактної денної форми навчання. Період навчання 3 роки 10 місяців. Згідно копії договору про оплату освітньої послуги № Д 304-23 від 28.08.2023 року укладеного між Одеською державної академією будівництва та архітектури та [PERSON] вартість освітньої послуги за весь строк навчання складає 87\~150 грн. Згідно квитанції до платіжної інструкції №0.0.3170754776.1 від 28.08.2023 року позивачкою [PERSON] було здійснено оплату у розмірі 5928,00 грн. за проживання у гуртожитку [PERSON] . Згідно квитанції від 28.08.2023 року позивачкою [PERSON] було здійснено оплату за навчання [PERSON] , згідно договору Д304-23 на суму 10425,00 грн. З урахуванням грошової суми, яка повинна сплачуватися за навчання та проживання сина, який продовжує навчання, очевидним є потреба в утриманні з боку батьків. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п.20 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною першою статті200 СК України визначено, що суд призначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 СК України. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до правової позиції Верховного суду від 17 квітня 2019 року (касаційне провадження №61-12782св18) обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які отримують вищу освіту, не залежить від форми навчання. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав в постановах від 5 лютого 2020 року у справі № 461/6882/16-ц та від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд повинен виходити з того, що такий розмір має бути необхідним та достатнім для забезпечення дитини. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Як вбачається з довідки №400 від 22.01.2024 року, виданої начальником штабу першим заступником командира військової частини [NUMBER] полковником [PERSON] , перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 16.06.2022 року по теперішній час. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №31969 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Полтавська обласна клінічна лікарня ім.М.Н. Скліфосовського ПОР» з 14.10.2023 року по 25.10.2023 року з діагнозом цукровий діабет 2 типу, тяжка форма стадія декомпенсації. Твердження відповідача, що на його утриманні перебуває мати-пенсіонерка судом не беруться до уваги, оскільки відповідачем на підтвердження зазначеного не надано доказів на придбання ліків для матері. Також, суд визнає необґрунтованими посилання відповідача на необхідність врахування його обов`язку щодо утримання двох неповнолітніх дітей дружини від іншого чоловіка, оскільки такий обов`язок не встановлений чинним законодавством України. Обставина оплати відповідачем витрат на власне навчання свідчить про його майновий стан, який дозволяє такі витрати. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, однак, з урахуванням такої обставини, як хвороба відповідача вважає необхідним визначити менший розмір аліментів, аніж просить позивач, та стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки від його доходу щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial