Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.10.2024 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 28.08.2011 вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Декілька місяців тому стосунки з відповідачем розладилися через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту, вони живуть окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Коштів, які надавав відповідач, катастрофічно не вистачає для утримання дитини. Відповідач є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї/осіб на утриманні не має. Відповідач має у своїй власності рухоме майно автомобіль та нерухоме майно будинок. Тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.10.2024, до повноліття дитини. \~ \~ \~ \~Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 03.10.2024 позовну заяву [PERSON] залишив без руху та надав строк для усунення недоліків. \~ \~ \~ \~08.10.2024 на виконання вимог ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 03.10.2024 надійшла заява про усунення недоліків. Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 16.10.2024 відкрив провадження у справі та призначив перше судове засідання. В судове засідання 17.12.2024 сторони по справі не з`явилися, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Позивач [PERSON] попередньо подала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] попередньо подав заяву, у якій просить дану справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує, що дитина проживає з позивачем [PERSON] . В частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважав можливим провести судове засідання 17.12.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши думки сторін по справі, викладені у письмових заявах, оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що сторони по справі 28.08.2011 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №41, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2011 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.2013 (а.с. 6). Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. В частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині другій статті 182 СК України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст.\~183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до\~ст.\~3\~Конвенції\~ООН\~про права\~дитини від 20.11.1989, яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 і набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її\~батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою\~вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина друга статті 6 цієї Конвенції). В частинах першій та другій статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які\~виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Так, при визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка є здоровою; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку. Будь-які докази, що за станом здоров`я відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, відсутні. В частині четвертій статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі, не оспорює ті обставини, що їхня дитина на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, а він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів 01.10.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України,\~суд\~вважає\~за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За наслідками судового розгляду справи позовні вимоги задоволені, а тому незалежно від форми їх заявлення питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України. Оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат й вона не оплачувала судовим збором позовну заяву, в цій частині судові витрати на відповідача не покладаються (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.07.2022, справа № 496/3134/19).

Outcome: approved