Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

12.09.2023 року з Ленінського районного суду м. Полтави за підсудністю надійшла вище вказана цивільна справа. У грудні 2021 року позивач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнила до [PERSON] , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сипачової Ірини Миколаївни про визнання свідоцтва про спадщину недійсним. Мотивуючи свої вимоги тим, що у грудні 2021 року позивачка [PERSON] , випадково дізналась від [PERSON] , що під час пошуків зниклого [PERSON] , рідного батька доньки позивачки - [PERSON] , 2008 року народження, про те, що [PERSON] помер під час бійки в травні 2020 року. Після звернення позивачки до колишнього представника [PERSON] - [PERSON] , їй було надано копію договору дарування від 07.12.2017 року, за яким [PERSON] отримав у власність 47\\ 100 частки комунальної квартири [ADDRESS] . Позивач вказує, що відповідно до даних реєстру судових рішень з сайту «Судова влада» їй стало відомо, що [PERSON] звертався до Ленінського районного суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] справа № 642\\6965\\20. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сипачовою І.М. було відкрито спадкову справу № 49/2020 на підставі заяви [PERSON] , яку зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 62368736 від 06.11.2020 року. Позивач вказує, що приватний нотаріус ХМНО Сипачова І.М., в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та порядку вчинення нотаріальних дій не пересвідчилась у наявності у спадкодавця дитини як спадкоємця 1 черги та видала свідоцтво на спадщину [PERSON] на підстав зазначеного рішення Ленінського районного суду м. Харкова, чим порушила права дитини як спадкоємиці 1 черги після померлого батька - [PERSON] , у зв`язку з чим вона звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.12.2021 року позов було залишено без руху ( суддя Демченко С.В.). Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.02.2022 року відкрито провадження по справі ( суддя Демченко С.В.). Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.05.2022 року відкрито провадження по справі ( суддя Високих М.С.). Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05.07.2023 року справу передано за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова ( суддя [PERSON] ). Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.09.2023 року відкрито провадження по справі ( суддя Клімова С.В.). Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.04.2024 року по справі залучено в якості відповідача правонаступника [PERSON] та витребувано додаткові докази по справі ( суддя Клімова С.В.). Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.07.2024 року залишено без задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів ( суддя Клімова С.В.). Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.07.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду ( суддя Клімова С.В.). У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила суд його задовольнити, надавши пояснення аналогічні позову. Представник відповідача на стадії підготовчого розгляду справи позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні в подальшому надала до суду заяву про продовження розгляду справи у її відсутність. Від відповідача по справі приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Сипачової І.М. надійшла до суду заява про проведення розгляду справи у її відсутність. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була знайома з померлим [PERSON] , оскільки вона допомагала йому в оформленні документів на квартиру так як він бажав продати належну йому частку квартири свекрусі свідка. Після оформлення документів на квартиру, [PERSON] зник. Свідок зазначає, що у вересні - жовтні 2020 року до неї зателефонував [PERSON] та повідомив, що [PERSON] помер. [PERSON] зі свідком уклали договір відповідно до якого вона допомагала йому у оформленні документів для отримання спадщини після померлого, оскільки в подальшому [PERSON] мав намір її продати свекрусі свідка. Свідок вказала, що після того як [PERSON] отримав спадщину то відмовився продавати квартиру. Тоді вона звернулася до нотаріуса та з`ясувала, що у померлого [PERSON] є донька, поїхала в с. Хролі де проживає дитина, однак не застала їх вдома та залишила записку. Пізніше перетелефонувала позивачка, якій свідок повідомила про смерть [PERSON] .. Свідок вказала, що позивачка була шокована новиною, оскільки вона спілкувалася з [PERSON] , який не повідомляв про смерть [PERSON] .. Також свідок зазначила, що [PERSON] було відомо, що у померлого [PERSON] є донька. Заслухавши представника позивача, свідка, з`ясувавши думку представника відповідача та відповідача, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00028447668. З договору дарування частки квартири від 07.12.2017 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] 47/100 частки комунальної квартири за [ADDRESS] . З копії спадкової справи № 49/2020 від 06.11.2020 року вбачається, що на підставі заяви [PERSON] було відкрито дану спадкову справу, яку зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 62368566 від 06.11.2020 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 272544190 від 31.08.2021 року вбачається, що власником 47/100 квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . З додаткового рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28.11.2014 року вбачається, що заяву [PERSON] було задоволено та встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - це одна і та ж особа та є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . З Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.05.2021 року вбачається, що заяву [PERSON] , зацікавлена особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Сипачова І.М. про встановлення факту родинних відносин була задоволена. Встановлено факт, що [PERSON] є рідною сестрою матері [PERSON] - [PERSON] . З свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.08.2021 року вбачається, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сипачової Ірини Миколаївни було видано вказане свідоцтво [PERSON] як спадкоємцю майна померлого [PERSON] . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з 47/100 часток комунальної квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Зазначене свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 551. Також вказане свідоцтво зареєстровано в Спадковому реєстрі за № 66216350 від 31.08.2021 року. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00032521534 від 10.09.2021 року підтверджується, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Хролі Харківського району Харківської області про що зборено відповідний актовий запис за № 40 від 19.11.2008 року Виконавчим комітетом Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області. Батьками дитини вказані мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] . Актовий запис зареєстровано в реєстрі 19.12.2013 року за № 00111939883. З відповіді з Харківського відділу ДРАЦС у Харківському районі Харківської області СМУМЮ, яка надійшла на адресу суду 28.05.2024 року вбачається, що Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу по справі №646/8189/21, провадження № 2/646/842/2024 від 11.04.2024 року, повідомляє про наявність актового запису про народження №40 від 19.11.2008 року по Виконавчому комітеті Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області на [PERSON] , [INFO] , батьком дитини записано [PERSON] , [INFO] на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства №05 від 19.11.2008 року. З відповіді наданої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сипачовою І.М., яка надійшла на адресу суду 01.07.2024 року вбачається, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації та проживання на момент смерті якого було невідомо, була відкрита шостого листопада 2020 року за № 49/2020 на підставі заяви про прийняття спадщини двоюрідного брата померлого - [PERSON] . Будь-яких інших заяв від інших осіб не надходило. Наголошую, що нотаріуси встановлюють коло спадкоємців виходячи: а) із поданих до нього заяв; б) вивчивши довідку про зареєстрованих осіб за адресою реєстрації померлого на день смерті; в) отримавши інформацію із заяв- інших спадкоємців про наявність спадкоємців крім них. В такому випадку нотаріус повідомляє про заведену спадкову справу тим спадкоємцям, місце проживання або роботи яких йому відоме. Інших вимог по розшуку спадкоємців законодавство не містить. До нотаріуса не надходило заяв від законного представника малолітньої [PERSON] .. Довідка про зареєстрованих осіб за адресою реєстрації померлого на день смерті не надавалась, оскільки місце реєстрації та проживання на момент смерті померлого було невідомо і місце відкриття спадщини визначалось на підставі ст.1221 ЦКУ за місцем знаходження належного померлому нерухомого майна. В заяві спадкоємець [PERSON] повідомив: «близьких родичів першої черги спадкоємців за законом (дітей, батьків, дружини) на час відкриття спадщини у померлого не було. Мені відомо, що у померлого були якісь дальні родичі, але вони не спілкувалися ні зі мною, ні з померлим і їх ступінь споріднення з померлим мені достеменно не відомий, також я не знаю їх місце проживання та роботи. Інших спадкоємців, передбачених ст.ст.1261, 1262, 1263, 1266 Цивільного кодексу України, та які прийняли спадщину немає.» В свою чергу нотаріус в заяві роз`яснила йому зміст ст. ст. 1280,1300 Цивільного кодексу України та положення ст. 27 Закону України «Про нотаріат» щодо відповідальності за подання неправдивих відомостей. З свідоцтва про смерть виданого ВДРАСЦ у місті Харкові СМУМЮ від 24.03.2023 року, підтверджується, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] про що зроблено відповідний запис за № 3501 від 24.03.2023 року. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 373667615 від 10.04.2024 року вбачається, що станом на 02.09.2021 року власником 47/100 квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування, частки у праві власності на квартиру, серія та номер: 565, виданого 02.09.2021 є [PERSON] ( а.с. 27-35, 62-87, 161, 165, 186-187, 201, 213). Закон який регулює спірні цивільно-правові правовідносини є Цивільний Кодекс України. Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1216-1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1226 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до чч. 4, 5 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування (ч. 4 ст. 1273 ЦК України). Отже, малолітня особа, яка є спадкоємцем вважається такою, що прийняла спадщину, якщо не відмовилась від неї у встановлених порядку та строк. У будь-якому випадку прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту її відкриття. З матеріалів справи відомо, що після смерті [PERSON] спадкоємцем, за законом першої черги на момент його смерті є його малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , яка не відмовилася від спадщини. Отже, видане [PERSON] спірне свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця в цілому, порушує права малолітньої спадкодавці в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що їй належить. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність (пункти 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). З огляду на вищезазначене, оскільки видане [PERSON] спірне свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця в цілому, порушує права малолітньої спадкодавці в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що їй належить, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання свідоцтва про право на спадщину є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, насамперед як спосіб захисту прав та інтересів на момент відкриття спадщини малолітньої дитини [PERSON] .. Вибраний позивачкою спосіб захисту порушеного права малолітньої дитини відповідає закону, дає можливість в подальшому отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно спадкодавця, а відтак є ефективним. Відповідно до вимог ч.ч.1-2 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, судом враховується, що право на спадщину у позивача як спадкоємця виникло з моменту її відкриття. Малолітня особа, яка є спадкоємцем вважається такою, що прийняла спадщину, якщо не відмовилась від неї у встановлених порядку та строк. У будь-якому випадку прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту її відкриття. Враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що позивачу [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , [INFO] необхідно визначитидодатковий строк два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, після померлого [INFO] [PERSON] , який починається з дня набрання законної сили рішення суду, у зв`язку з чим позов в даній частині також підлягає задоволенню як обґрунтований.

Outcome: approved