Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до Акціонерного товариства «СК «ББС ІНШУРАНС» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у сумі 85\~015,52 грн. та витрати на оплату послуг експерта у сумі 2 760,00 грн., а всього 87\~775,52 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 15.09.2023 у місті Дніпрі на пр. Слобожанський, буд. 87 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault Master», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ СК «Брокбізнес» (нова назва АТ «СК «ББС ІНШУРАНС»), згідно поліса ОСЦПВВНТЗ №ЕР/215773877, який діяв на дату ДТП, та транспортного засобу «Renault Megane Scenic», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2023 по справі №199/7917/23 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 18.09.2023 представник позивача направив на електронну пошту АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування, завірену належним чином копію довіреності на представника та весь необхідний пакет документів, передбачений ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 09.10.2023 представник позивача направив на електронну пошту АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» завірені електронно-цифровим підписом рахунок із СТО ФОП [PERSON] , виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ФОП [PERSON] , витяг з реєстру платників єдиного податку ФОП [PERSON] 12.10.2023 АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» виплатила на рахунок СТО страхове відшкодування у розмірі 23\~590,17 грн., не узгодивши його розмір з позивачем. 25.10.2023 представник позивача направив на електронну адресу АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» запит-вимогу щодо доплати страхового відшкодування в розмірі встановленому у висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0510/23 від 03.10.2023, складеного на замовлення позивача та попросив надати документи на підставі яких було здійснено розрахунок матеріальної шкоди. Листом від 01.11.2023 AT «СК «ББС ІНШУРАНС» зазначила, що підстави для доплати страхового відшкодування відсутні, розмір заподіяної шкоди визначено оцінювачем [PERSON] , складено звіт № 145142 від 01.10.2023. Копію вказаного звіту страховик не направив. 25.10.2023 представник [PERSON] направив до НБУ скаргу на дії страховика щодо недоплати страхового відшкодування. НБУ листом від 02.11.2023 повідомив, що АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 23590,17 грн. Розмір заподіяної шкоди встановлено і оцінювачем [PERSON] у звіті №145142 від 01.10.2023. Звіт оцінювача [PERSON] НБУ не направив. У зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає, що звіт №145142 від 01.10.2023 оцінювача [PERSON] , який складено на замовлення АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» є неналежним доказом розрахунку матеріальної шкоди, оскільки оцінювач [PERSON] не оглядав пошкоджений транспортний засіб, а тому його звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.68). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2024 по даній цивільній справі зупинено провадження та призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу без огляду об`єкта дослідження, а саме: марки «Renault Megane Scenic» реєстраційний номер [NUMBER] , за матеріалами цивільної справи №199/2256/24 за вихідними даними висновку №0510/23 від 03 жовтня 2023 року, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.117-118). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2024 поновлено провадження у справі та продовжено строк її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.146). Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 01.05.2024 представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.72-75). В обґрунтування своїх доводів зазначив, що 18.10.2023 позивач звернувся до АТ «СК «БРОКБІЗНЕС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. 21.09.2023 пошкоджений транспортний засіб «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , був оглянутий, про що було складено акт огляду. Відповідно до звіту №145142 від 01.10.2023 про оцінку колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданий власникові транспортного засобу «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 23\~590,17 грн. 26.10.2023 на підставі звіту №145142 від 01.10.2023 про оцінку колісного транспортного засобу було здійснено розрахунок страхового відшкодування, складено страховий акт №111289/1 та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 23\~590,17 грн. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15.09.2023 у місті Дніпрі на пр. Слобожанський, буд. 87 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault Master», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Renault Megane Scenic», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2023 по справі №199/7917/23 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент виникнення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» (нова назва АТ «ББС ІНШУРАНС»), згідно поліса серії ЕР № 215773877 (а.с.14). 18.09.2023 представник позивача [PERSON] направив на електронну пошту АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» завірені електронно-цифровим підписом повідомлення про ДТП, заяву про виплату страхового відшкодування, завірену належним чином копію довіреності на представника та весь необхідний пакет документів, передбачений ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.10,11). 12.10.2023 ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» виплатила на рахунок ФОП [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 23 590,17 грн. (а.с.15). 25.10.2023 представник [PERSON] [PERSON] направив до НБУ скаргу на дії страховика щодо недоплати страхового відшкодування (а.с.16-19,20). Національний банк України листом від 02.11.2023 повідомив сторону позивача про те, що ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 23 590,17 грн. Розмір заподіяної шкоди встановлено оцінювачем ФОП [PERSON] у звіті №145142 від 01.10.2023 (а.с.21-23). 25.10.2023 представник позивача [PERSON] направив на електронну адресу ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» запит щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогу щодо доплати страхового відшкодування в розмірі встановленому у висновку експерта Дроздова Ю.В. № 0510/23 від 03.10.2023, складеного на замовлення позивача (а.с.24, 25). 01.11.2023 ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» надано відповідь на запит сторони позивача, що підстави для доплати страхового відшкодування відсутні, розмір заподіяної шкоди визначено у звіті № 145142 від 01.10.2023 про оцінку колісного транспортного засобу, який складено суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , у ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» немає підстав ставити даний звіт під сумнів (а.с.26-27). Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Ю.В. №0510/23 від 03.10.2023 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу автомобіля «Renault Scenic», реєстраційний номерний знак [NUMBER] , визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику даного транспортного засобу, складає 108\~605,69 грн. (а.с.28-56). Відповідно до звіту №145142 про оцінку колісного транспортного засобу від 01.10.2023, складеному ФОП [PERSON] , визначено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 23\~590,17 грн. (а.с.77-92). Відповідно до висновку судового експерта Кравченко О. №1697-24 від 15.10.2024 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №199/2256/24, розмір збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Renault Megane Scenic», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталася 15.09.2023, за цінами, що діяли на дату ДТП складав 106\~963,65 грн. (а.с.126-144). Так, зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Статтею 1192 ЦК передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом вказаних норм (за загальним правилом) шкода підлягає відшкодуванню: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала. Утім, із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За правилами ст. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статті 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 34 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Частиною 34.4 статті 34 Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом МЮ України і Фонду держмайна України № 142/2092 від 24 листопада 2003 року (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) згідно п.п.2.4, 8.3 якої вартість збитку, яка завдана колісному транспортному засобу і яка підлягає відшкодуванню, визначається з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля. Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ. Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку. Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (п. 4.3 Методики). Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 (надалі Методика), Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем, як зроблено відповідачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), крім цього зазначено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Велика Палата Верховного Суду, у постанові від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц (п.п. 44, 45) сформувала правовий висновок про неналежність такого доказу, як звіт про оцінку майна, при складенні якого особисто не оглядався пошкоджений транспортний засіб. Також, у постановах Верховного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 917/628/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 753/3055/18. від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц сформована правова позиція по подібним справам, яка повністю узгоджується із позицією сторони позивача, щодо неможливості брати до уваги Звіт експерта автотоварознаця, який особисто не оглядав транспортний засіб. Суд вважає, що звіт №145142 про оцінку колісного транспортного засобу, складений ФОП [PERSON] 01.10.2023, яким керувалась страхова компанія при виплаті страхового відшкодування, складений з порушенням вимог п.п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки оцінювач ФОП [PERSON] , який складав даний звіт про оцінку збитку, особисто не оглядав пошкоджений транспортний засіб. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з вищевикладеним, за переконанням суду, висновок експерта № 1697-24 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №199/2256/24 від 15.10.2024 є належним доказом на підтвердження розміру матеріального збитку, а отже приймається судом до уваги як доказ на підтвердження розміру завданих збитків. З огляду на те, що ПрАТ «СК «БРОКБІЗНЕС» (в подальшому назву змінено на АТ «СК «ББС ІНШУРАНС») виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 23\~590,17 грн., суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» суму страхового відшкодування, за мінусом виплаченої її частини в розмірі 23\~590,17 грн., що складає 83\~373,48 грн. (106\~963,65 грн. 23\~590,17 грн.). Враховуючи те, що страхова компанія не спростувала висновку експерта № 1697-24 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №199/2256/24 від 15.10.2024, суд вважає, що сума у розмірі 83 373,48 грн. є розміром недоплаченого страхового відшкодування та підлягає стягненню із страховика в межах ліміту його відповідальності. Таким чином, виходячи із заявлених позивачем позовних вимог та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, підлягають задоволенню частково в частині стягнення з відповідача АТ «СК «ББС ІНШУРАНС» на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 83\~373,48 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь витрат, понесених на оплату послуг експерта, які відбулись до звернення позивача до суду у розмірі 2 760,00 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Склад та розмір судових витрат, зокрема, пов`язаних із проведенням експертизи, входить до предмета доказування у справі. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). Відсутність документального підтвердження судових витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, тощо. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 712/4126/22 (провадження № 14-123цс23) зазначила, що не вбачається будь-яких перешкод для відшкодування стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, витрат на складення експертного висновку, підготовленого та отриманого на замовлення сторони у справі до відкриття провадження в такій справі, за умови, якщо він відповідає вимогам статті 102 ЦПК України, безпосередньо пов`язаний з розглядом справи та якщо суд врахував цей висновок експерта як доказ. Водночас, оскільки належним доказом по справі судом визнано висновок експерта № 1697-24 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у цивільній справі №199/2256/24 від 15.10.2024, який складено на підставі ухвали суду від 13.06.2024, а тому вимога позивача в частині стягнення з відповідача судових витрат на оплату послуг експерта зі складання висновку №0510/23 від 03.10.2023 задоволенню не підлягає. Відповідно ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 1\~150,46 грн. (1\~211,20 грн. х 83\~373,48 грн. : 87\~775,52 грн.).

Outcome: partial