Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

Заявники звернулися до Яготинського районного суду Київської області із заявою, заінтересовані особи: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко Ірина Жанівна, [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є рідними онуками [PERSON] , який помер [INFO] . Заява мотивована тим, що [INFO] , у віці 72 роки, помер рідний дід (з боку матері) заявників - [PERSON] (Спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 квітня 2016 року. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна: - земельних ділянок (кадастрові номери 3225586501:02:026:0054, 3225586501:02:026:0055), що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Таким чином, спадкоємці за законом у першу чергу є діти спадкодавця: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та [PERSON] . Спадкоємці першої черги: - [PERSON] та [PERSON] (заінтересовані особи), в установлений законодавством строк, написали до [PERSON] , приватного нотаріуса Бориспільського районного округу Київської області, заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька - [PERSON] . Оскільки донька Спадкоємця - [PERSON] , померла [INFO] , до відкриття спадщини ( [INFO] ), спадкоємці за правом представлення є онуки Спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців за законом, передбачених чинним законодавством України, у Спадкодавця немає. Інших спадкоємців за законом, передбачених, чинним законодавством України, у Спадкодавця немає. Спадкоємці за правом представлення - [PERSON] (заявник1) також написав до вищевказаного приватного нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини, а [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (реєстрація спадкової справи) за № 45031186 від 09.09.2016 вбачається, що у Спадковому реєстрі за № 59478353 зареєстрована спадкова справа за № 144/2016 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Але нотаріус роз`яснила, що не має можливості перевірити факт родинних відносин між Заявниками та Спадкодавцем, з причини втрати відповідних документів, а саме: свідоцтва про реєстрацію шлюбів матері заявників ( [PERSON] ), а також відсутності записів щодо вказаних актових записів у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян, доступ до якого наявний у нотаріусів. За вищевказаних причин заявники вимушені звертатися до Яготинського районного суду Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення (факту родинних відносин). Встановлення даного факту заявнику1 необхідно для підтвердження належного спадкоємця щодо відмови від прийняття спадщини, а заявнику2-для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою суду від 30.09.2024 року справу призначено до судового засідання в порядку окремого провадження та витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявників [PERSON] в судовому засіданні підтримав заяву та просив задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І. Ж. подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] на розгляд справи не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому порядку, заяв чи клопотань від неї до суду не надходило. Заслухавши пояснення учасників, показання свідків, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голден проти Сполученого королівства № 4451/70). Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. З таких же критеріїв виходила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення факту у справі, що розглядається, заявнику-1 необхідно для підтвердження обставин щодо належного спадкоємця для відмови від прийняття спадщини, а заявнику-2 для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлено, що [INFO] , у віці 72 роки, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05 квітня 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж. заведено спадкову справу за № 144/2016 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Копія зазначеної спадкової справи надійшла на адресу суду 08 жовтня 2024 року на виконання ухвали суду. Із копії зазначеної спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернувся із заявою про відмову від прийняття спадщини, а [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І. Ж. [PERSON] та [PERSON] являються спадкоємцями майна померлого за законом. Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І. Ж. не задовольнила вимоги заявниці щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на нерухоме майно у зв`язку з неможливістю підтвердження родинних відносин. Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявники зазначили, що померлий [PERSON] був рідним дідусем [PERSON] та [PERSON] . Зазначений факт, крім показань свідків, підтверджується: - копіями свідоцтва про народження заявників: [PERSON] серії [NUMBER] від 30 червня 1988 року, згідно з яким його батьки: " [PERSON] та [PERSON] "; [PERSON] серії [NUMBER] від 24 квітня 2001 року, згідно з яким її батьки " [PERSON] та [PERSON] "; - копією свідоцтва про шлюб [PERSON] серії [NUMBER] від 26 червня 2021 року виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); - копіями паспорту [PERSON] ; копіями паспорту [PERSON] ; - копією свідоцтва про народження заінтересованої особи [PERSON] , серії [NUMBER] від 27 травня 1974 року, згідно з яким її батьки " [PERSON] та [PERSON] "; - копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02 серпня 1991 року, відповідно до якого " [PERSON] та [PERSON] " одружилися, прізвище жінки після укладення шлюбу стало " [PERSON] "; - витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09 вересня 2016 року; - копією рішення Вишгородського районного суду Київської області від 21 лютого 2005 року за позовом служби у справах неповнолітніх Вишгородської районної державної адміністрації до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому суд вирішив "Позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Києва та [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Києва. Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.01.2005 року і до досягнення дітьми повноліття".; - копією ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 31 серпня 2016 року, розглянувши подання старшого державного виконавця Вишгородського РВ ДВС про заміну сторони виконавчого провадження, суд вирішив: "Замінити сторону виконавчого провадження яке відкрите на підставі виконавчого листа № 7/2-588 від 21.02.2005 року Вишгородського райсуду Київської області про стягнення з [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 25.01.2005 року і до досягнення дітьми повноліття з 31.03.2005 року, а саме стягувача [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] ".; - копією витягу з рішення Виконавчого комітету Вишгородської міської ради №117 від 29 березня 2005 року було вирішено: "2. Клопотати перед Вишгородським районним судом про призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] та опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] ; копією рішення Виконавчого комітету Вишгородської міської ради №261 від 07 липня 2005 року було вирішено: "Призначити [PERSON] опікуном над його малолітньою онукою [PERSON] , [INFO] та піклувальником над його неповнолітнім онуком [PERSON] , [INFO] "; - копією рішення Виконавчого комітету Вишгородської міської ради №219 від 20 вересня 2007 року було вирішено: "Надати погодження зняття з реєстрації малолітньої [PERSON] , [INFO] , над якою встановлено опіку та призначено опікуном її дідуся [PERSON] . Зобов`язати опікуна [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , надати органу опіки та піклування довідку про нове місце реєстрації малолітньої в [ADDRESS] ."; - копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 822419 від 11 січня 2010 року, виданого [PERSON] , земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2500 га, кадастровий номер земельної ділянки-3225586501:02:026:0055; копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 822468 від 23 грудня 2009 року, виданого [PERSON] , земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2001 га, кадастровий номер земельної ділянки - 3225586501:02:026:0054; - копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 19 вересня 2003 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Вишгородського районного управління юстиції Київської області, в якому вказано, що [PERSON] померла [INFO] , у віці 39 років; - копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 06 липня 1992 року, згідно з яким її батьки: [PERSON] та [PERSON] ; - копіями паспорту [PERSON] ; - фотоматеріалами долученими заявниками до справи на підтвердження родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] (батько - донька), [PERSON] та [PERSON] (дідусь - онука); - листом приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж. № 233/02-14 від 04.09.2024 року. Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що дійсно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є рідними онуками [PERSON] , який помер [INFO] . Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Отже, зазначені документи та покази свідків у своїй сукупності підтверджують, що померлий [PERSON] , [INFO] , був батьком [PERSON] , [INFO] . У свою чергу, заявники, як зазначено в копії їх свідоцтва про народження, є дітьми померлої [PERSON] , [INFO] , та, відповідно, є онуками померлого [PERSON] , [INFO] . За змістом ст. ст. 76, 89, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що померлий [INFO] [PERSON] ( [INFO] ), є дідом заявників, а заявники є його онуками. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявники не мають іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, встановлення якого надасть можливість реалізувати спадкові права та одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved