Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-08 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. Комунальне підприємство теплових\~мереж «Криворіжтепломережа»\~ (далі\~позивач) звернулося до Центрально-Міського районного з позовом до\~ [PERSON] (далі\~відповідачі) про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2024 року у розмірі 30354,49 грн з них : - за послугу постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2024 року у розмірі 29243,10 грн., - плата за абонентське обслуговування за період з 05 листопада 2021 року по 01 червня 2024 року в розмірі 1111,39 грн, та судовий збір в розмірі 3028,00грн. Обґрунтовуючи заявлені\~позовні вимоги\~позивач посилається\~на те,\~що він\~є виконавцем\~послуг по\~централізованому теплопостачанню\~в житловому\~фонді м.Кривий\~Ріг.\~Відповідач проживає\~у квартирі\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~теплопостачання в\~яку здійснює\~КП « Криворіжтепломережа ». Вказані послуги відповідач своєчасно не оплатив, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість. За таких обставин, позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2024 року відкрито провадження у справі № 216/5267/24, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін в судове засідання. Представник позивача про розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику та повідомлення сторін повідомлений належним чином. При цьому, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, про що свідчить лист-повідомлення суду від 01\~жовтня 2024\~року,\~але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за відсутності\~клопотання будь-якої\~зі сторін\~про інше.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. ІІІ. Встановлені судом обставини. Відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] та є споживачем послуг з теплопостачання, які надає позивач. Проте, взяті на себе обов`язки з оплати наданих послуг відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2024 року у розмірі 30354,49 грн з них : - за послугу постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2024 року у розмірі 29243,10 грн., - плата за абонентське обслуговування за період з 05 листопада 2021 року по 01 червня 2024 року в розмірі 1111,39 грн. Що підтверджується відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . ІV. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Суть розглянутого спору полягає у спонуканні відповідачів до примусового виконання порушених (несплачених та прострочених у виконанні) грошових зобов`язань з оплати вартості наданих КП «Криворіжтепломережа» послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2024 року. Приймаючи до уваги правову природу розглядуваних правовідносин, кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням норм\~Цивільного кодексу України, які регламентують правовідносини у сфері надання послуг, а також іншими відповідними нормативно-правовими/підзаконними актами у сфері теплопостачання. За визначенням, наведеним у ст.1З Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24. 06. 2004 року №1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі-Закон від24.06.2004№ 1875-IV), комунальні послуги-результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.\~Споживачем цих послуг є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Частиною 1\~ст. 19 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV\~встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з ч. 3\~ст. 20 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV\~споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Таким чином, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг було покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 20 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV\~споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону від 24.06.2004 № 1875-IV\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями ст. ст.\~7,\~9 Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII\~(далі\~Закон від 09.11.2017 № 2189-VIII) також передбачено обов`язок споживача здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відтак, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути єдиною підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Матеріали справи свідчать, що відносини між сторонами у спірний період були врегульовані індивідуальним договором. КП «Криворіжтепломережа» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Кривий Ріг. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення,затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від21.07.2005р.№ 630,зі змінами та доповненнями,\~чинних на момент виникнення спірних правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно відомості про нарахування та оплату за теплову енергію з урахуванням періоду платежів за адресою: [ADDRESS] , значиться заборгованість за період з 01.01.2020 року по 01.04.2023 року у розмірі 13921,18 грн. Відповідачем всупереч вимог ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~надані позивачем послуги з постачання теплової енергії оплачені не були, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача. За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2019 року по 01 червня 2024 року у розмірі 30354,49 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Згідно з ч. 2\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. У відповідності до ч. 1\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Положеннями ч. ч. 1 та 3\~ст. 83 ЦПК України\~унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4\~ст. 83 ЦПК України). Разом з цим відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого строку. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідач був позбавлені можливості у порядку частини 4\~статті 83 ЦПК України\~письмово та завчасно повідомити суд про неможливість подання у встановлений законом строк доказів та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7\~ст. 81 ЦПК України). При цьому, за приписами частини 4\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідачі неналежним чином не виконували взяті на себе обов`язки з оплати наданих позивачем послуг теплопостачання, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного. V. Розподіл судових витрат. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Outcome: approved