Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідачка [PERSON] \~ у судові засідання, які призначалися на 02.12.2024р., 20.12.2024р., будучи належним чином сповіщена, не явилась, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзивів на позов не надала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] позовні вимоги визнали, просили розглянути справу без їх участі. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про розгляд справи у її відсутності. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія заповіту [PERSON] від 10.01.2006р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія домової книги; копія свідоцтва про народження позивача; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія витягу від 22.11.2010р. про державну реєстрацію прав на нерухомість; копія свідоцтва від 22.11.2010р. про право власності на нерухоме майно; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія рішення виконкому Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області від 15.06.2010р. №24-2010 «Про видачу свідоцтва на право власності на житловий будинок»; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія державного акту серії ЯА №275274 від 31.01.2005р. на право власності на земельну ділянку земельні ділянки загальною площею 7,02 га із кадастровими номерами 5124182400:01:003:0565, 5124182400:01:003:0441, 5124182400:01:004:0255, розташовані на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія свідоцтва про шлюб [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія звіту від 22.08.2024р. про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2023р.; копії витягів від 24.09.2024р. із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 15.11.2024р.; копія заяви [PERSON] від 08.02.2022р. про прийняття спадщини за заповітом; копія заяви [PERSON] від 08.02.2022р. про відмову від спадщини; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.06.2022р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалось); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 28.06.2022р. (є чинний заповіт); копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.06.2022р.; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 14.11.2024р. (дата заведення спадкової справи 28.06.2022р.). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є сином нині померлого [PERSON] , відповідачі являються онуками [PERSON] (оскільки їх матір це донька [PERSON] ), крім того, [PERSON] був призначений спадкоємцем за заповітом [PERSON] . За життя [PERSON] належало майно: житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] , - на підставі свідоцтва від 22.11.2010р. про право власності на нерухоме майно; земельні ділянки загальною площею 7,02 га із кадастровими номерами 5124182400:01:003:0565, 5124182400:01:003:0441, 5124182400:01:004:0255, розташовані на території Нагірненської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту серії ЯА №275274 від 31.01.2005р. на право власності на земельну ділянку. На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, 10.01.2006р. склав заповіт на ім`я позивача, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом. Про це свідчить його заява від 08.02.2022р. про прийняття спадщини, подана нотаріусу. Проте, незважаючи на своєчасне звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в нього відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. Відповідач [PERSON] також звернувся до нотаріуса із заявою, якою він відмовився від спадщини, в даний час ані [PERSON] , ані [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не претендують, спадщину не прийняли. У нинішній час, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані житловий будинок та земельні ділянки, про що 07.11.2023р. нотаріусом було\~ винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлого [PERSON] , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідачі її не прийняли та на неї не претендують. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті батька у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові житловий будинок та земельні ділянки. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач також не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину юридично, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у подачі ним заяви про прийняття спадщини, його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на будинок та земельні ділянки, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подав заяву про прийняття спадщини, прийняв її за заповітом. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок та земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Outcome: approved