Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] у червні 2024 року звернувся з позовом до суду до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008 по 12.02.2021. Рішенням Пирятинського районного суду від 13 січня 2021 року шлюб був розірваний. За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . До грудня 2021 року сторони проживали з дитиною в одній квартирі. З грудня 2021 року [PERSON] не проживає у квартирі. 13.04.2022 [PERSON] виїхала за межі України у невідомому напрямку і до цього часу не повернулася. Таким чином, остання ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки [PERSON] : не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд і лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання, не спілкується в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтерес до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти [PERSON] . Вищевказані факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення [PERSON] від виховання та утримання [PERSON] , свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позбавити відповідачку позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , народження [INFO] . Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення повідомлена належним чином, шляхом публікації оголошення про її виклик на офіційному сайті суду, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області - Грицай І.І. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , народження [INFO] . Зазначила, що питання про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав розглядалося на комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради 27.09.2024. Розглянувши всі матеріали, комісія встановила, що [PERSON] дійсно самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, не цікавиться її життям та здоров`ям. На телефонні дзвінки працівників служби остання не відповідає. Опитана у судовому засіданні неповнолітня дочка сторін [PERSON] пояснила суду, що після того як матір виїхала за кордон вони інколи спілкуються по телефону, матеріально мама їй не допомагає, участі в її житті приймає. Вважає, що відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, тому не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. Суд, заслухавши представника позивача, неповнолітню [PERSON] , представника третьої особи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008 по 12.02.2021. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 13 січня 2021 року шлюб був розірваний (а.с.7-8). За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.9). До грудня 2021 року сторони проживали з дитиною в одній квартирі по [ADDRESS] . З грудня 2021 року [PERSON] не проживає у квартирі, [PERSON] проживає за даною адресою удвох з донькою [PERSON] (а.с.10,13). 13.04.2022 [PERSON] виїхала за межі України і до цього часу не повернулася (а.с.45). Відповідачка [PERSON] участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться їх життям, не відвідує її з 2021 року, матеріальну допомогу на утримання не надає. За даними характеристики з місця навчання неповнолітньої [PERSON] , учениці 9-А класу Пирятинського ліцею №4, [PERSON] виховувалася в повній сім`ї, але з квітня 2022 мама залишила сім`ю та виїхала за кордон. Вихованням дівчинки займалася бабуся [PERSON] . Батько, [PERSON] служив в ЗСУ, після демобілізації займається вихованням доньки, батько цікавиться навчанням доньки. Мати взагалі не займається вихованням [PERSON] , не цікавиться її успішністю, не підтримує зв`язків з педагогами та класним керівником (а.с.14). Згідно довідки лікаря-педіатра від 29.04.2024 на обстеження та амбулаторне лікування неповнолітня [PERSON] завжди приходить в супроводі батька (а.с.16). За висновком виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 30.09.2024 №551 [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. З квітня 2022 року мати з сім`єю не проживає (проживає за кордоном), участі у вихованні доньки не бере, не піклується про її життя та здоров`я, матеріально не допомагає. Діти проживають з батьком, перебувають на його повному утриманні, мають всі умови для проживання та виховання. Розглянувши наявні матеріали, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради прийшла до висновку, що є всі підстави прийняти рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] ( а.с. 52-53). Відповідно до ст. Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За приписами ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідачка вказані вимоги закону не виконувала, про доньку не піклується, матеріальну допомогу не надає, не виявляє інтересу до дітей, не бере участь у їх вихованні та житті. Таким чином, відповідач свідомо ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків, тому у суду відсутні підстави стверджувати про існування передумов для зміни поведінки відповідача відносно її неповнолітньої дитини в кращу сторону. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як слідує з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини порушує права та інтереси неповнолітньої [PERSON] , тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та задоволення позову.

Outcome: approved