Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 04.10.2024 представник ТОВ «КЛТ Кредит» Руденко К.В. звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 2211 від 21.12.2023 по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 47250 грн. за період з 21.12.2023 по 16.09.2024, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 21.12.2023 між ТОВ «КЛТ Кредит» та [PERSON] в електродній формі укладено кредитний договір № 2111, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 365 днів (до 20.12.2024) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5% від суми кредиту за кожен день користування. Кредитні кошти були надані відповідачу шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «Універсал банк». У межах строку кредитування відповідач зобов`язалася сплачувати позивачу проценти періодичними платежами кожні 30 днів. Однак, у порушення умов кредитного договору та ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, зокрема, своєчасно не сплатила нараховані відсотки, у зв`язку з чим станом на 16.09.2024 у неї виникла заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам у розмірі 47250 грн. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 08.10.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 23.10.2024, яке у зв`язку з неявкою відповідача відкладено на 12 годину 30 хвилин 19.11.2024. Ухвалою від 19.11.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування з АТ «Універсал банк» доказів. Судове засідання відкладено на 12 годину 30 хвилин 11 грудня 2024 року. 09.12.2024 до суду з АТ «Універсал банк» надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 10.12.2024 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд відповідно до ст. 247 ЦПК України розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини. 21 грудня 2023 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2111, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 5000,00 грн строком на 365 днів шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування (1277,5 % річних). Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (а.с. 7-11). ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» свої зобов`язання за вищезазначеним договором виконало та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією № 708744476 від 21.12.2023 (а.с.13). Натомість, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, зокрема, своєчасно не сплатила нараховані відсотки, у зв`язку з чим станом на 16.09.2024 у неї виникла заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам за користування кредитом у розмірі 47250 грн (а.с.14-17). Відповідно до інформації, яка міститься у виписці АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», витребуваній судом за клопотанням представника позивача, платіжна картка № 5375411426660432 емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] , 21.12.2023 о 14:26:43 на платіжну картку № [NUMBER] АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» було зараховано кошти в сумі 5000,00 грн (а.с.53, 54). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачем суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростувала докази, надані банком щодо цього факту. [PERSON] користувалася кредитними коштами та виконувала свої зобов`язання за кредитом, хоч і неналежним чином, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. У зв`язку із тим, що відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначені в договорі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] заборгованості. Розподіл судових витрат Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3028,00 грн та витрат на правову допомогу. Оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги про стягнення правової допомоги суд зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за частиною 3 статі 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом статті 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Приписами статті 141 ЦПК України визначено: розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд звертає увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення. Частиною 3 статті 141 ЦПК України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №755/9215/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн підтверджуються: договором № 16/09/2024 від 16 вересня 2024 року про надання юридичних послуг адвокатом Руденком К.В. (а.с. 30-31); свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Руденка К.В. (а.с. 32); актом приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23.09.2024 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16.09.2024 (а.с. 34); витягом з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23.09.2024 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16.09.2024 (а.с. 35). Отже, з огляду на зазначені норми права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим за відсутності клопотання відповідача про зменшення їх розміру, а також при цьому були дотримані критерії розумності їх вартості.

Outcome: approved