Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

У поданій заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором у розмірі 72833 грн. 00 коп. та судові витрати в справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 02 серпня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №0985017214 у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерція» особливостей, за яким позичальник отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншам) з максимальним лімітом 20000 грн. в межах строку дії та зобов`язувалася повернути надані кошти в передбачені ним строки та сплатити відсотки за користування кредитом. 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-10/21 про відступлення прав вимоги за вказаним вище договором позики, яким в свою чергу укладено аналогічний договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року з ТОВ «Коллект Центр», що свідчить про заміну первісного кредитора. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з неї заборгованість за кредитом у судовому порядку. У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що доказів укладення договору та отримання кредитних коштів позивачем не надано, умови договору є несправедливим, а розрахунок заборгованості є незрозумілим. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали з наведених у відзиві підстав. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 02 серпня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір позики, у тому числі і на умовах фінансового кредиту №0985017214 у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерція» особливостей, за яким позичальник отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншам) з максимальним лімітом 20000 грн. в межах строку дії договору - 36 календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Датою видачі кредиту відповідними траншами є дата перерахування грошових коштів на рахунок позичальника (п.1.13 договору). З пропозиції надання другого траншу кредиту згідно Заявки-анкети №2628710710 від 11 серпня 2020 року в рамках договору надання позики №0985017214 від 02 серпня 2020 року, укладеної також у вигляді електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням передбачених Законом України «Про електронну комерція» особливостей вбачається, що сторони погодили надання кредиту в сумі 6000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,75% за один день, що становить 3150 грн. Акцепт договору позичальника (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) з використанням номера телефону [NUMBER] підтверджується відповідною довідкою ТОВ «Інфінанс» від 11 серпня 2020 року та не заперечується відповідачем. Обставини зарахування 11 серпня 2020 року кредитних коштів в сумі 6000 грн. на емітовану в ПАТ КБ «Приватбанк» на імя [PERSON] карту підтверджується випискою по рахунку. 18 жовтня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-10/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належне йому право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором позики №0985017214 від 02 серпня 2020 року. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників, у тому числі за кредитним договором №0985017214 від 02 серпня 2020 року, а тому позивач набув права грошової вимоги. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №0985017214 від 02 серпня 2020 року вбачається, що станом на 10 січня 2023 року заборгованість за кредитом складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 6000 грн., за відсотками на дату відступлення прав вимоги в сумі 45570 грн. та нарахованих відсотків за кредитним договором за період з 18 жовтня 2021 року по 09 січня 2023 року включно в сумі 47145 грн., а всього на загальну суму 98715 грн. З викладеної правової позиції у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц вбачається, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року в справі №910/4518/16 також зазначила, що припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. За укладеною 11 серпня 2020 року пропозицією надання другого траншу кредиту сторони погодили надання кредиту в сумі 6000 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,75% за один день, що становить 3150 грн. Отже, за умовами договору сторони встановили строк кредитування, однак позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку, при цьому позивач не обґрунтував з посиланням на відповідні докази, що відбулась пролонгація договору кредитування відповідно до його умов. Таким чином, виходячи із суми позики в розмірі 6 000 грн., яку відповідач у визначений договором строк не повернув, узгодженої (базової) процентної ставки у розмірі 1,75 % за день та строку кредитування (строку договору) тривалістю 30 днів, заборгованість відповідача по процентам становить 3 150 грн. (6 000 грн. х 1,75 %), стягненню за договором позив-ки підлягає заборгованість в розмірі 9150 грн. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Згідно положень частин 1-2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, при постановлені рішення з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені ним витрати пропорційно розміру задоволених вимог (12,56%) в сумі 2515,52 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved