Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

01 квітня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ "Інтер-Преміал", Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Лейк-Хаус" про визнання майнових прав на нерухоме майно. В обгунтування позовної заяви позивач зазначає, що 25 червня 2003 року між Київським державним заводом "Буревісник" та ТОВ "Градострой" було укладено договір № 93/400/40-27 на будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . За умовами договору ТОВ "Градострой" прийняло на себе виконання функцій замовника та організатора будівельних робіт. 01 грудня 2014 року ТОВ "Градострой" уклало з ТОВ "Інтер-Преміал" договір № 13-10/15-ПР про участь у будівництві та передачі функцій замовника., таким чином ТОВ "Інтер-Преміал" прийняло усі функції замовника будівництва об`єкту та земельну ділянку для повного користування. Згідно умов договору, запланований термін закінчення будівельно-монтажних робіт на об`єкті - до кінця 3 кварталу 2015 року, запланований термін вводу об`єкта в експлуатацію - до кінця 4 кварталу 2015 року. 13 вересня 2016 року ТОВ "Інтер-Преміал" та ОК "ЖБК "Лейк-Хаус" уклали договір, предметом якого є врегулювання відносин та розподілення функцій щодо добудови об`єкта будівництва - недобудованого житлового комплексу з об`єктами соціально побутового призначення, що будується на земельній ділянці розташованій за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 13, таким чином ОК "ЖБК "Лейк-Хаус" прийняв функції замовника будівництва. 17 жовтня 2005 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу облігацій ТОВ "Градострой" № К-289 з АБ "Банк регіонального розвитку", відповідно до умов договору [PERSON] повинна була оплатити і прийняти іменні безпроцентні облігації ТОВ "Градострой" загальною кількістю 6745 штук. Ціна договору на день укладання становила 276 545,00 грн. На виконання умов даного договору [PERSON] оплатила вказані кошти однією квитанцією та прийняла облігації. Окрім того 19 жовтня 2005 року між ТОВ "Градострой" та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу облігацій, де пункт 2.3.1 виклали у редакції:"номер квартири -218". 21 травня 2008 року ТОВ "Градострой" видало інвесторам будинку гарантійний лист, який гарантує повне та безумовне виконання своїх зобов`язань перед інвесторами. 27 січня 2011 року між [PERSON] та ТОВ "Градострой" було укладено додаткову угоду № 2 до договору купівлі-продажу облігацій, де , зокрема у пункті 2.5 зазначено строк закінчення будівництва - 3 квартал 2011 року. 24 березня 2015 року позивач пред`явив до погашення облігації, однак погашення не відбулося через невиконання ТОВ "Градострой" процедури погашення облігацій. [PERSON] виконала умови договору, однак з вини відповідачів не отримала квартиру, оскільки відповідачами не повністю були виконані умови договорів. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати майнові права позивача на житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , поштова адреса: [ADDRESS] , кількість кімнат - 2, загальна площа - 67,45 кв.м., житлова площа - 35,57 кв.м. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня 2024 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 22 травня 2024 року на 12:00 год. Окрім того ухвалою суду до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору було залучено: Товариство з обмеженою відповідальністю "Градострой" та Державне підприємство "Київський державний завод "Буревісник". 22 травня 2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів. Підготовче засідання призначене на 22 травня 2024 року було відкладено на 16 липня 2024 року на 10:00 год. Підготовчі засідання призначені на 16 липня 2024 року та 17 вересня 2024 року були відкладені за клопотаннями представника позивача. Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 грудня 2024 року на 10:00 год. У судове засідання призначене на 18 грудня 2024 року учасники справи не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява, у якій вона просила проводити розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Повістки, адресовані відповідачам та третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи обставини справи, а також докази долучені до матеріалів справи та обґрунтування, зазначені представником позивача у позові, суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та не направили суду відзиви на позовну заяву. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконаннямдоходить наступного висновку. 25 червня 2003 року Київський державний завод «Буревісник», в особі Генерального директора Синицького І.Г., який діяв на підставі статуту уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Градострой», в особі Генерального директора Бездітка В.А., який діяв на підставі статуту договір № 93/400/40-27. Відповідно до пункту 1.1. даного договору, ТОВ «Градострой» отримало територію для капітального будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , розробляє архітектурно-проектне завдання, фінансує та організовує будівництво. 29 квітня 2004 року Київська міська рада на VII сесії XXIV скликання прийняла Рішення № 237-3/1447, яким затвердила проект відведення земельної ділянки державному підприємству «Київський державний завод «Буревісник» для будівництва житлового будинку на [ADDRESS] . 01 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Градострой», в особі генерального директора Красюка О.І., що діяв на підставі статуту, уклало з ТОВ «Інтер-Преміал», в особі директора Тимошенка В.О., що діяв на підставі статуту договір № 13-10/15-ПР, про участь у будівництві та передачі функцій замовника. Відповідно до пункту 2 договору ТОВ «Градострой», на підставі договору № 93/400/40-27 від 25 червня 2003 року передало, а ТОВ «Інтер-Преміал» прийняло усі функції замовника будівництва об`єкту та земельну ділянку для повного користування. Згідно із пунктом 3.3 договору термін закінчення будівельно-монтажних робіт на об`єкті до кінця 3 кварталу 2015 року, запланований термін вводу об`єкту в експлуатацію - до кінця 4 кварталу 2015 року. 13 вересня 2016 року ТОВ «Інтер-Преміал», в особі директора Тиханського О.В., який діяв на підставі статуту та Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Лейк-Хаус», в особі голови правління Мойсеєнко В.С., який діяв на підставі статуту уклали договір. Відповідно до пункту 1.1 договору предметом є врегулювання відносин та розподілення функцій щодо добудови об`єкта будівництва - недобудованого житлового комплексу з об`єктами соціально-побутового призначення, що будується на земельній ділянці площею 0,6902 га, розташований по [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:146:0027. Пунктом 1.5 договору сторони погодили, що майнові права на квартири в об`єкті недобудованого житлового комплексу, що будується на земельній ділянці площею 0,6902 га, розташованій по [ADDRESS] вже продані інвесторам та гарантовано будуть реалізовані у вигляді отримання інвесторами правовстановлюючих документів на ці квартири після введення об`єкту будівництва в експлуатацію, в разі наявності підтвердження факту сплати вартості майнових прав згідно вказаних договорів. Вказані обставини встановлені рішеннями Дарницького районного суду м. Києва від 2 лютого 2021 року справа № 753/11534/20, від 10 червня 2021 року справа № 753/11429/20, які набрали законної сили. Крім того, відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, справа № 910/30091/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17 травня 2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 16 серпня 2016 року, відмовлено ТОВ «Градострой» у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Інтер-Преміал» про визнання договору від 1 грудня 2014 року № 13-10/15-ПР недійсним. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2018 року, залишену без змін постановою Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 910/17856/16 відмовлено ТОВ «Градострой» у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Інтер-Преміал» про розірвання договору від 1 грудня 2014 року № 13-10/15-ПР. Під час розгляду вказаного позову судами було встановлено, що відповідно до пункту 2.1 договору ТОВ «Інтер-Преміал» виконує функції замовника-інвестора будівництва Об`єкту, укладає договори генерального підряду, забезпечує власними та залученими силами і коштами належне проведення будівництва на Об`єкті в повному обсязі та його введення в експлуатацію, в тому числі здійснює передачу всім інвесторам Об`єкту придбаних житлових та нежитлових приміщень (пункт 2.4 договору від 1 грудня 2014 року). Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що ТОВ «Градострой» від свого імені випустило (емітувало) облігації та зобов`язалось виконати обов`язки перед власниками облігацій. Інформація про облігації: безпроцентні іменні, серія - D, код ISIN UA101616BD06, номінальна вартість 1 облігації 50 грн, форма випуску - бездокументарна, свідоцтво ДКЦПФР про реєстрацію випуску від 13 липня 2006 року № 428-1/2/06. 17 жовтня 2005 року між позивачем [PERSON] та АБ «Банк регіонального розвитку» було укладений договір купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» № К-289. Відповідно до умов договору [PERSON] оплатила і прийняла іменні безпроцентні облігації ТОВ «Градострой» у кількості 6745 шт. Ціна договору на день його укладання, тобто загальна договірна вартість цінних паперів - 276 545,00 грн. Відповідно до копії квитанції від 18 жовтня 2005 року, [PERSON] перерахувала на рахунок АБ «Банк регіонального розвитку кошти у розмірі 276 545,00 грн (призначення платежу: оплата за ЦП згідно дог. № К-289 к.-п. облігацій ТОВ «Градострой» від 17 жовтня 2005 р). Відповідно до пункту 2.2 договору, оплата повного пакету облігацій надає покупцю виключне майнову право на придбання об`єкту. Покупець зобов`язується виконати всі умови договору та повністю оплатити вартість повного пакету облігацій, а емітент з моменту оплати першого пакету облігацій закріплює за покупцем об`єкт в будинку. За умови належного виконання своїх зобов`язань покупець має право отримати об`єкт у аласність протягом 1 місяця з моменту введення будинку в експлуатацію шляхом укладення з емітентом договору купівлі-продажу об`єкту за яким покупець передає придбаний за цим договором повний пакет облігацій емітенту в розрахунок за об`єкт. Відповідно до пункту 2.3, характеристика об`єкту відповідно проектно-кошторисної документації: номер квартири - 124, поверх будинку - 10, кількість кімнат - 2 , загальна площа - 67,45 кв.м., житлова площа - 35,57. Згідно пункту 2.4 характеристика будинку: район забудови - Дарницький район м. Києва, Україна; будівельна адреса : [ADDRESS] ; проектна кількість поверхів, 25. 19 жовтня 2005 року між [PERSON] та АБ «Банк регіонального розвитку» було укладено додаткову угоду №1 до договору №К-289 купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» від 17 жовтня 2005 року, у відповідності до якої між сторонами було домовлено пункт 2.3.1 викласти у редакції «номер квартири - 218 (двісті вісімнадцять). 27 січня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Градострой» було укладено додаткову угоду до договору №К-289 купівлі-продажу облігацій ТОВ «Градострой» від 17 жовтня 2005 року, відповідно до якого домовилися викласти преамбулу та пункти договору у новій редакції, зокрема, пункт 2.4 викласти у редакції «Будівельна адреса: [ADDRESS] (поштова адреса: [ADDRESS] ». Випискою про стан рахунку у цінних паперах від 27 січня 2010 року підтверджується, що [PERSON] є власником 6745 шт. облігацій ТОВ «Градострой». У березні 2015 року позивач пред`явив відповідачу облігації до погашення. У зв`язку з відсутністю зустрічного розпорядження від емітента ТОВ «Градострой» погашення облігацій не відбулось. Позивач виконував умови договорів. Сплатив 100% за облігації. З вини відповідачів, у зв`язку з припиненням робіт, не отримала квартиру згідно умов вказаних в договорах. Відповідачі повністю не виконали умови договору. На теперішній час об`єкт інвестування не добудований, та, відповідно, не придатний для введення в експлуатацію і передачі належної позивачу квартири. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно із статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається зі змісту частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною другою статті 386 ЦК України, власник майна, який має підстави передбачити можливість порушення свого права іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Однак відсутність факту здачі будинку в експлуатацію не є перешкодою для визнання права власності на проінвестований позивачем об`єкт будівництва, як це передбачено статтею 876 ЦК України. Відповідно до статей 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу. Сторони, відповідно до договору, засвідчили, що всі умови договору зрозумілі й вони вважають їх справедливими по відношенню до себе та підтвердили свою здатність виконувати їх в цілому. Інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування (ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність»). Інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використанням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об`єктів визначаються виключно законами (ч.3 ст. 4 вказаного закону). Інвестор, відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб`єктів (ч. 1 ст. 18 вказаного закону). Спірна квартира є об`єктом інвестування в об`єкті будівництва, яка після завершення будівництва стає окремим майном. До завершення будівництва проінвестований об`єкт нерухомого майна та прийняття до експлуатації інвестору належить не право власності на цей об`єкт, а майнові права на нього. Так судом встановлено, що відповідачі порушили взяті на себе договірні зобов`язання, оскільки по даний час не завершено будівництво об`єкту, не здійснені дії по прийняттю в експлуатацію зазначеного будівництва та не передано у власність об`єкту позивачу, чим прострочено виконання взятих на себе зобов`язань. Відповідно до змісту статей 509, 526, ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обов`язковим для виконання сторонами). За змістом статті 190 ЦК України та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами, які можуть оцінюватись, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Відповідно до статті 2 ЗУ «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об`єктом інвестування є квартира або приміщення в об`єкті будівництва, яка після завершення будівництва стає окремим майном. Згідно із статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У Постанові № 6-98цс13 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Отже вимоги позивача щодо захисту своїх прав, які не визнаються та оспорюються іншими особами, а саме майнові права на об`єкт будівництва, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Аналізуючи вказані норми права, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, а також приймаючи до уваги, що позивач виконав договірні умови, у зв`язку з чим він набув майнові (речові) права на новостворене майно у розмірі об`єкту інвестування, але відповідачі не виконали договірні умови, порушили строки здачі в експлуатацію об`єкту інвестування, чим порушили інвестиційні, майнові та житлові права позивача, що створює для позивача об`єктивні підстави передбачати можливість порушення його майнових прав на проінвестований об`єкт будівництва, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в порядку захисту майнових прав позивача. Згідно із статтею 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved