Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

19.09.2024 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява до відповідача [PERSON] , в якій представник просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальній «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22031000128947 від 29.05.2019 року в сумі 55164,93 гривень, яка складається з: 38100,00 гривень - заборгованості по тілу кредиту; 3496,13 гривень - прострочена заборгованість по відсоткам; 12001,50 гривень - прострочена заборгованість по комісії; 1348,09 гривень - збитки від інфляції; 219,21 гривень - 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України.; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальній «Цикл Фінанс» сплачені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 7570,00 грн. І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 29.05.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22031000128947, у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 29.05.2022 року. Після підписання кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання: повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена кредитним договором. Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника та виконно всі передбачені умови договору, а саме ознайомив відповідача з умовами кредитного договору, надав в тимчасове користування кредитні кошти в зазначеному розмірі. 15.12.2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. На дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до суду борг за кредитним договором становить 53597,63 грн., яка складається з: суми боргу по тілу кредиту - 38100,00 грн.; суми боргу по відсоткам - 3496,13 грн.; борг по комісії - 12001,50 грн. На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором відповідачем не виконано ні первісному кредитору, а ні новому, в зв`язку з чим, наявна заборгованість за кредитним договором в сумі 53597,63 грн. Після введення карантину, Законом № 540 внесено зміни, зокрема до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, та доповнено п. 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У зв`язку з чим, 3% річних та індекс інфляції нараховується за період з 15.12.2021 року по 23.02.2022 року. Отже, заборгованість відповідача за кредитним договором, враховуючи санкції ст. 625 ЦК України становить 63353,87 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту - 38100,00 грн.; прострочена заборгованість по відсоткам - 3496,13 грн.; прострочена заборгованість по комісії - 12001,50 грн.; збитки від інфляції - 1348,09 грн.; 3 % річних - 219,21 грн. (а.с. 1-9). Представник позивача разом з позовною заявою просила розглядати дану справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 8). Від відповідача [PERSON] , повідомленої належним чином про розгляд справи, шляхом направлення поштою судової повістки, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. В матеріалах справи міститься конверт, повернутий поштою з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання» (а.с. 91). Також суд завчасно (22.11.2024) повідомляв відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 92). Отже, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, У зв`язку з чим суддя вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Відповідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі (а.с. 89). За правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 травня 2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 22031000128947. Кредит наданий на споживчі потреби в сумі 38100,00 грн., строк кредитування 36 місяців, кінцева дата повернення кредиту 29 травня 2022 року, щомісячна комісія за обслуговування кредиту: 3,5% від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на строкову заборгованість за кредитом 56,0% річних (а.с. 14). З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 29 травня 2019 року № 22031000128947 вбачається, що заборгованість відповідача перед Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», станом на 14.12.2021 року становить 53597,63 грн., яка складається з: залишок простроченого кредиту - 38100,00 грн.; залишок прострочених відсотків - 3496,13 грн.; залишок прострочених комісій - 12001,50 грн. (а.с. 42-43). 15 грудня 2021 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №15/12/21, згідно п.1.1. договору на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 Цивільного кодексу України, ТОВ «Цикл Фінанс» передає грошові кошти в розпорядження АТ «Банк Кредит Дніпро» за плату, а АТ «Банк Кредит Дніпро» відступає ТОВ «Цикл Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 33-39). З додатку 1 до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року вбачається, що згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №15/12/21 від 15.12.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 22031000128947 від 29.05.2019 року. Загальна сума права вимоги становить 53597,63 грн. (а.с. 20). Зважаючи на те, що [PERSON] умови кредитного договору № 22031000128947 від 29.05.2019 року належним чином не виконав, у неї утворилась заборгованість, яка відповідно до довідки від 11 вересня 2024 року становить 53597,63 грн.: 38100,00 грн. - сума основного боргу за тілом кредиту; 3496,13 грн. - сума боргу за відсотками; 12001,50 грн. - сума боргу за комісією (а.с. 21). Позивачем також здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних збитків за порушення відповідачем вимог ст. 625 ЦК України за період 15.12.2021 року - 23.02.2022 року, а саме: 3% річних = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році] = 38100,00?3% / 100%?70 днів / 365 днів = 219,21 грн.; Індекс інфляції розраховується щляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Індекси інфляції, що перемножуються 100.6%?101.3%?101.6% = 103,538%; сума заборгованості 38100,00 грн. Сума боргу з урахуванням інфляції = 38100,00?103,538% = 39448,09 грн., інфляційні збитки = 1348,09 грн. Відповідно до виписки по особистому рахунку відповідача, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника як це передбачено умовами Кредитного договору (а.с. 41, 44-86). В обґрунтування витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: - копію свідоцтва адвоката Дорошенко Марини Анатоліївни про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №10289/10 (а.с. 22-23); - договір про надання правничої допомоги №16/05 від 16 травня 2023 року, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №16/05 від 16 травня 2023 року (а.с. 28-32); - ордер на надання адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» від 26 березня 2024 року серії АІ №1494194 (а.с. 10); - рахунок-фактуру № 298 від 16.08.2024 року, відповідно до якої адвокатом та замовником узгоджено наступні послуги: зустріч з представником заявника, консультація та ознайомлення з матеріалами справи - 3028,00 грн. підготовка позовної заяви - 4542,00 грн., усього - 7570,00 грн. (а.с. 17); - акт приймання-передачі наданих послуг № 298 від 16 серпня 2024 року, відповідно до якого розмір суми, наданої адвокатом професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи складає 7570,00 грн. (а.с. 18); - платіжну інструкцію № 6544 від 16 серпня 2024 року, відповідно до якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» перерахувало ФОП [PERSON] суму 7570,00 грн. в рахунок оплати за юридичні послуги зігдно рах. № 298 від 16.08.2024 р. (а.с. 16). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, судом достовірно встановлено, що [PERSON] зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором № 22031000128947 не виконано ні первісному кредитору Акціонерному товариству «Банк Кредит Дніпро», а ні новому - Товариству з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість у розмірі 53597,63 грн. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Статтею 514 ЦК України передбачено, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № 22031000128947 від 29.05.2019 року, що був укладений між первісним кредитором Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . Тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 53597,63 грн., з яких: 38100,00 грн. - сума основного боргу за тілом кредиту; 3496,13 грн. - сума боргу за відсотками; 12001,50 грн. - сума боргу за комісією. Щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3 процентів річних від простроченої суми боргу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-49цс12, постанова Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 року у справі №6-38цс11). Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України підставою застосування передбаченою цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вже було встановлено судом, станом на момент переходу права вимоги від АТ «Банк Кредит Дніпро» до ТОВ «Цикл Фінанс» (укладення договору факторингу №15/12/21 від 15 грудня 2021 року) [PERSON] мала заборгованість за кредитним договором, тому позивач на законних підставах висунув вимогу про стягнення з відповідача інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку, проведеного за період прострочення з 15.12.2021 по 23.02.2022, який не спростований відповідачем, вбачається, що сума інфляційних нарахувань на суму боргу за кредитним договором № 22031000128947 від 29.05.2019 року становить 1348,09 гривень, три проценти річних за прострочення сплати боргу становить 219,21 гривень, тому суд дійшов висновку, що стягнення зазначених сум з відповідача підлягає задоволенню. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7570,00 грн., суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тобто, законодавець пов`язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved