Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 07.03.2003 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбних стосунків вважає неможливим. Позивач просить розірвати шлюб з [PERSON] . Ухвалою від 02.07.2024 року відкрито провадження у даній справі (а.с. 18). Сторони в судове засідання не з`явились. Представник позивача адвокат Мазур О.С. надала суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача , позивач на задоволенні позову наполягає , проти примирення категорично заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився , про дату, час і місце судового засідання повідомлений , представником відповідача - адвокатом Студенцовим О.О. надано клопотання , згідно якого відповідач заперечує проти розірвання шлюбу та просить надати строк на примирення. . Ухвалою суду від 11.12.2024 року у задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення відмовлено . У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 07.03.2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції , за актовим записом № 157 (а.с.9). Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст. 104 та ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалось, наразі сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved