Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах фізичної особи-підприємця [PERSON] із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 38\~070,20 грн., з яких 16\~920,20 грн. вартість обладнання, 21\~150 - неустойка. В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що \~16.08.2024\~року між\~сторонами у\~справі укладено\~Договір оренди\~№А00186171,\~за яким\~Орендодавець зобов`язався\~передати,\~а Орендар\~прийняти в\~тимчасове оплатне\~користування будівельне\~та інше\~обладнання,\~а Орендар\~зобов`язався\~виплачувати Орендодавцю орендну плату і, після закінчення терміну оренди, повернути йому зазначене обладнання. В рамках дії договору, за яким строк з 16.08.2024 по 17.08.2024 року Орендодавець передав Орендарю в оренду обладнання загальною вартістю 16\~920 грн. загальною вартістю оренди 650 грн. на добу, а саме акк шуруповерт вартістю 7962 грн з вартістю оренди 300 грн на добу; компресор безмасляний вартістю 7\~762,95 грн, з вартістю оренди обладнання 250 грн. на добу; шланг до компресора (10м) 1 шт. вартістю 995,25 грн. з вартістю оренди 100 грн. на добу. В порядку застосування умов Договору Оренларем було внесено гарантійний платіж в розмірі 6650 грн, 650 грн предоплати вартості оренди за 1 добу та 26.08.2024 частково погашено заборгованість в розмірі 7300 грн.. З урахуванням ненадходження від Орендаря на рахунок Орендодавця станом на 17.08.2024 року 100% передоплати за користування обладнанням понад встановлений термін та непогодження сторонами наступного терміну оренди, Догорів оренди припинив свою дію та відповідно закінчився термін оренди 17.08.2024 року. Разом із цим, Орендарем допущено порушення зобов`язання за договором оренди, не повернуто обладнання та не внесено орендну плату за період фактичного користування обладнанням. В порядку застосування досудового врегулювання спору разом з позовною заявою на адресу Орендаря було направлено повідомлення (вимогу) за договором оренди від 13.09.2024 року з вимогами негайно повернути обладнання та погасити заборгованість по орендній платі, однак вимога була залишена без реагування. Непогашення Орендарем заборгованості по орендній платі, неповернення орендованого майна та продовження користування обладнанням на переконання позивача свідчить про грубе порушення Орендарем своїх договірних зобов`язань, що послугувало підставою для звернення Орендодавця до суду за захистом своїх прав. Станом на 13.09.2024 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договром оренди становить 38\~070,20 грн., з яких 16\~920,20 грн. вартість обладнання згідно Додатку №1 до Договору від 16.08.2024 року; 21\~150 грн. сума неустойки в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди у період з 18.08.2024 року по 13.09.2024 року 6650 грн., гарантійного платежу 7300 грн. часткова оплата. Ухвалою судді від 19.09.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 16.12.2024 року постановлено проводити заочний розгляд даної справи зі згоди представника позивача. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати без її участі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач (його представник), згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилась, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність нез`явившихся осіб за наявними матеріалами справи у заочному порядку\~згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України. Суд, встановивши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний\~окремо та\~у сукупності\~й взаємозв`язку, дійшов наступного. Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.» Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей\~55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За приписом ч.1ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 2 ст.13\~та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України\~особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст.12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п.2, п.4, п.6 - п.7 ч.2 ст.43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, враховуючи вищевикладене та положення ч.8 ст.279 ЦПК України, судом досліджуються письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи і докази, надані до суду. Судом фактично встановлено, що\~16 серпня 2024 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди №А00186171, за яким Орендодавець зобов`язався передати, а Орендар прийняти в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання, а Орендар зобов`язався виплачувати Орендодавцю орендну плату і, після закінчення терміну оренди, повернути йому зазначене обладнання. Орендна плата за користування Обладнанням розраховується на підставі розцінок Орендодавця з розрахунку за одну добу й вказується у відповідному Додатку до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Орендна плата розраховується Орендодавцем і підлягає оплаті Орендарем з дати зазначеної Сторонами в акті прийому передачі обладнання в оренду. Орендна плата нараховується до дати підписання Сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування (п.2.1. Договору). Вартість оренди, зазначена у відповідному Додатку, дійсна й не підлягає зміні Орендодавцем за умови 100% передоплати Орендарем вартості оренди за весь період, зазначений Сторонами в Акті передачі обладнання в тимчасове користування (п.2.2. Договору). В силу п. 1.2. Договору оренди, Найменування Обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються в відповідних Додатках до цього Договору, який є невід`ємною частиною Договору. Початок перебігу строку оренди кожної одиниці Обладнання, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі Обладнання за Актом передачі обладнання в тимчасове користування (п.4.1.Договору). Термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному незабрудненому стані (п.4.3 Договору). В рамках\~дії даного\~Договору,\~на строк\~з 16.08.2024\~по 17.08.2024\~р.\~Орендодавець передав Орендарю в оренду обладнання загальною вартістю 16\~920 грн. загальною вартістю оренди 650 грн. на добу, а саме акк шуруповерт BOSCH GSR 1440 LI 1 шт. вартістю 7962 грн з вартістю оренди 300 грн на добу; компресор безмасляний ODWERK TOF 7524, 24л 1 шт. вартістю 7\~762,95 грн, з вартістю оренди обладнання 250 грн. на добу; шланг до компресора (10м) 1 шт. вартістю 995,25 грн. з вартістю оренди 100 грн. на добу., що підтверджується Актом БЕ000005374 від 16.08.2024 р. передачі обладнання в тимчасове користування (Додаток №1 до Договору від 16.08.2024 року). В силу п.3.1. Договору оренди, орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного Додатку до Договору не пізніше дати передачі обладнання в оренду. В порядку застосування умов Договору Оренларем було внесено гарантійний платіж в розмірі 6650 грн, 650 грн предоплати вартості оренди за 1 добу та 26.08.2024 частково погашено заборгованість в розмірі 7300 грн.. В силу п.3.3 Договору оренди, гарантійний Платіж означає платіж по забезпеченню виконання Орендарем зобов`язань за цим Договором, та сплачується Орендодавцеві, не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Розмір Гарантійного платежу зазначається у відповідному Додатку і повертається Орендарю на умовах, визначених цим Договором. Гарантійний платіж знаходиться у Орендодавця без нарахування будь-яких відсотків. Гарантійний платіж Орендодавець самостійно використовує у випадку несплати орендної плати, та/або компенсує за рахунок Гарантійного платежу будь-які збитки, заподіяні з вини Орендаря, та/або зараховує у якості штрафної санкції (п.3.3.1. Договору оренди). В силу п. 4.4 Договору, при намірі Орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди за наступний погоджений Сторонами термін оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого Сторонами терміну оренди Орендар не здійснив оплату наступного погодженого Сторонами періоду оренди, обладнання повинне бути повернуте Орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди. У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінченням терміну оренди в дводенний строк, Орендодавець має право, зокрема відмовитися від прийняття обладнання, про що зобов`язаний сповістити Орендаря (в т.ч. в телефонному режимі або за допомогою електронної пошти). Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати Орендодавцеві збитки (вартість обладнання) протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання повідомлення про відмову від прийняття обладнання (п.4.4. Договору). З урахуванням ненадходження від Орендаря на рахунок Орендодавця станом на 13.09.2024 р. 100% передоплати за користування обладнанням понад встановлений термін та непогодження сторонами наступного терміну оренди, Договір оренди припинив свою дію та відповідно закінчився термін оренди 17.08.2024 р. Згідно з п.5.5 Договору оренди, Орендар повинен повернути Обладнання в день i час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору та/ або в Акті передачі, або зазначений у вимозі Орендодавця про повернення Обладнання строк, у визначених Договором випадках. Відповідно до п. 6.2.8 договору, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю за відповідним Актом передачі обладнання з тимчасового користування в комплектному і технічно справному стані після закінчення терміну оренди. В силу п.7.2 Договору за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, Орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки. Разом з цим, Орендарем допущено порушення зобов`язання за договором оренди, не повернуто обладнання та не внесено орендну плату за період фактичного користування обладнанням. Невнесення Орендарем орендної плати, не повернення орендованого майна свідчить про грубе порушення Орендарем своїх договірних зобов`язань, що послугувало підставою для стягнення заборгованості в примусовому порядку шляхом звернення Орендодавця до суду за захистом своїх прав. Станом на 13.09.2024 року розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за Договором оренди становить 38\~070,20 грн., з яких: 16\~920,20 грн. вартість обладнання; 21 150 грн. сума неустойки (пені). Цивільний Кодекс України у ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Частина 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши зазначений договір оренди, на умовах, викладених у ньому, Відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст. 760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За приписами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. В силу ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Оскільки неустойка, заявлена на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення і не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою ст. 549 ЦК України та ст.230 ГК України, до якої застосовуються положення ст. 551 ЦК України, то до неустойки у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, приписи ст. 551 ЦК України щодо можливості зменшення її розміру не застосовуються. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від №914/730/17 від 29.03.2018 р. та № 924/80/19 від 30.10.2019 р., №924/599/19 від 07.04.2020 р. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Орендарем зазначені у договорі оренди зобов`язання щодо сплати вартості оренди та своєчасного повернення орендованого обладнання відповідно до умов договору, не виконані. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, з підстав невиконання відповідачем зобов`язань за Договором оренди, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в загальному розмірі 38\~070,20 грн., з яких: 16\~920,20 грн. вартість обладнання; 21 150 грн. сума неустойки. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Положеннями ст.89\~ЦПК України\~встановлено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу\~(групи\~доказів). З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до статті 141 ЦПК України. Враховуючи те, що позов ФОП [PERSON] задоволено у повному обсязі, і нею при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 968 грн. 96 коп., сплачену суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved