Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів, третя особа Решетилівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11.08.2000 було укладено шлюб між позивачкою та відповідачем, [PERSON] , даний шлюб було розірвано 28.01.2013. З відповідачем мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінським районним судом м. Полтави від 18.03.2013 у справі № 553/90/13-ц, було стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.01.2013 року. За рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 06.06.2022 було стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2022 року та до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист. Постановою ДВ Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Мю (м. Суми) Леонович Л.І. від 05.08.2022 було відкрите ВП № 69573028. Відповідач, після розірвання шлюбу, ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки, окрім, офіційної сплати аліментів, не приймав. Заявою від 18.08.2023 на адресу Решетилівського ВДВС у Полтавському районі було повідомлено про факт закінчення [PERSON] навчання. Додатково, 24.08.2024 звернулася із заявою до органів ДВС щодо здійснення перевірки правильності нарахування аліментів із усіх видів отриманих [PERSON] доходів та проведення належних дій щодо виплати на користь [PERSON] заборгованості по аліментам за період їх стягнення до 31.08.2023 включно. Належна перевірка була здійснена та з вересня 2023 року щомісяця з пенсії [PERSON] вираховувався виявлений борг зі сплати аліментів. Станом на 01.10.2023 у відповідача існувала заборгованості зі сплати аліментів в розумінні 37460,64 грн, за рахунок проведених державним виконавцем дій, остання скоротилася до 7448,70 грн станом на 16.10.2024. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за порушення строків зі сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] згідно рішення суду від 06.06.2022, у розмірі 37 460 грн 64 коп. Ухвалою суду від 01.11.2024 відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження за повідомленням сторін. 20.11.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вимоги позовної заяви відповідач повністю відхиляє та вважає позов необґрунтованим, незаконним, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Окрім того, у відзиву відповідач заявляв про застосування строків позовної давності, посилаючись на ст.ст. 256, ч. 1,2 ст. 258 ЦПК України. Окрім цього, зазначав що очікує понести в зв`язку з розглядом справи 7000,00 грн. З викладених обставин у своєму відзиві, відповідач просив поновити строк, для подачі відзиву та у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. 27.11.2024 позивачкою надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що зі змісту заперечень відповідача насамперед свідчить про те, що відповідач намагається усіляко ухилитися від сплати неустойки (пені) за несплату аліментів. Крім того, у відповіді на відзив просила стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги у сумі 3500 грн. та задовільнити позов. 05.12.2024 від відповідача надійшли до суду заперечення, в які майже ідентичні за змістом із відзивом на позовну заяву. В задоволенні позову просив відмовити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовільнити позов в повному обсязі та стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несплату аліментів у розмірі 37\~460, 64 грн та понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Надавав до суду заяви, в яких позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, розгляд справи проводити без його участі. Крім того, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву та заперечення. Представник третьої особи - Решетилівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Пояснень щодо заявлених позовних вимог, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд, вислухавши позивача, перевіривши надані документи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 28.01.2013, шлюб зареєстрований 11.08.2000 відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 741 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвано. Рішення набрало законної сили 08.02.2013. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.06.2001 відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави, актовий запис 137. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 18.03.2013 стягнуто із [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , \~у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового \~мінімуму до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15 січня 2013 року. За рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 06.06.2022 було стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2022 року та до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. 13.06.2022 Решетилівським районним судом Полтавської області виданий виконавчий лист № 546/192/22. Постановою державного виконавця Решетилівського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Мю (м. Суми) Леонович Л.І. від 05.08.2022 було відкрите виконавче провадження № 69573028. 18.08.2023 позивачка звернулася до Решетилівського ВДВС у Полтавському районі з заявою про факт закінчення [PERSON] навчання. 24.08.2024 позивачка звернулася із заявою до Решетилівського ВДВС у Полтавському районі щодо здійснення перевірки правильності нарахування аліментів із усіх видів отриманих [PERSON] доходів та проведення належних дій щодо виплати на користь [PERSON] заборгованості по аліментам за період їх стягнення до 31.08.2023 включно. Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листу № 546192/22 виданого 13.06.2022, який зроблений Решетилівським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. В силу ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому,\~за змістом\~ст.\~549\~ЦК України,\~неустойкою (штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання.\~ Штрафом\~є неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання.\~ Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Позивачка надає розрахунок заборгованості по виконавчому листу № 546/192/22, виданому Решетилівським районним судом Полтавської області по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 травня 2022 року та до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, котрий складений начальником Решетилівським ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Світланою Кошкалдою. На підставі\~вказаного розрахунку\~позивачка проводить\~розрахунок неустойки\~(пені)\~за несвоєчасну\~сплату аліментів\~за формулою\~ у разі повної несплати аліментів: р = А х В х1%, де р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А - нарахована сума аліментів за місяць; В - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за місяць. З наданого розрахунку заборгованості вбачається сплата відповідачем за період 01 жовтня 2023 року 01 жовтня 2024 року аліментів у відповідних місяцях повіністю або частково з нарахованої місяцної суми. Але розрахунок заборгованості не містить відомостей про кількість днів прострочення сплати аліментів, тому суд розглядає справу в межах позовних вимог та вказаних позивачкою у розрахунку пені місяцях, у яких не сплачувались нараховані аліменти у повній сумі. Разом з тим, з розрахунку наданого позивачкою, вбачається, що пеня за 01 жовтня 2023 року 01 жовтня 2024 року складає всього 96 495, 06 грн. Однак, позивачка просить стягнути пеню в розмірі 37460, 64 грн. При цьому судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи, передбачено ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Згідно зі ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1, 5, 6, 7 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. \~ \~ \~ \~Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд не приймає доводи відповідача [PERSON] викладені у його відзиві на позовну заяву та запереченнях, щодо невірного способу нарахування неустойки (пені), порядку їх нарахування, наданого розрахунку заборгованості та взагалі наявності заборгованості зі сплати аліментів, оскільки відповідачем не оскаржувався наданий розрахунок, наявність заборгованості та порядок нарахування. Окрім цього, відповідачем не надано до суду доказів про свої доходи (заробіток, пенсію) за період вказаному в розрахунку на спростування заявлених вимог [PERSON] щодо стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів та не надано будь-яких інших доказів. Таким чином,\~суд вважає\~необхідним позовні\~вимоги [PERSON] \~до [PERSON] про\~стягнення неустойки\~(пені)\~за несвоєчасну\~сплату аліментів\~на утримання\~дитини у\~розмірі 37460,64 грн підлягають задоволенню. Щодо заявленого відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву, застосування строків позовної давності, посилаючись на ст.ст. 256, ч. 1,2 ст. 258 ЦПК України, суд зазначає. Відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених\~частиною другою статті 72,\~частиною другою статті 129,\~частиною третьою статті 138,\~частиною третьою статті 139\~цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до\~Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 3500, 00 грн., суд зазначає наступне. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3 ст. 2\~ЦПК України).\~Відповідно до\~ст.\~1\~ЗУ «Про\~адвокатуру та\~адвокатську діяльність»\~договір про\~надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підставі п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За ч. 2\~ст. 137 ЦПК України,\~за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Нормою ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8\~ст. 141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 року у справі №463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено(п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8\~ст. 141 ЦПК України). Так, у матеріалах справи наявний договір про\~надання правової допомоги № 01-14/10/2024 від 14.10.2024, укладеного між адвокатом Руль М.І. та [PERSON] , платіжна інструкція № 0.0.39626041651, платник [PERSON] про перерахування адвокату Руль М.І. грошових коштів у розмірі 1750,00 грн., як сплата за надання правничої допомоги згідно договору 01-14.10.2024 та платіжна інструкція № 1.69548189.1, платник [PERSON] про перерахування адвокату Руль М.І. грошових коштів у розмірі 1750,00 грн., як сплата за надання правничої допомоги згідно договору 01-14.10.2024. Таким чином, аналізуючи докази, надані стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, об`єм та складність справи, виходячи з критерію реальності адвокатських послуг та розумності їхньої вартості, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141\~ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст.\~141\~ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1211,20 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved