Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У червні 2024 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, уточнивши його в липні 2024 р. та просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу від 31.10.2023 р., виданого Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , з з 1/3 частини до 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позову зазначив, що розмір аліментів, які з нього стягуються значно перевищує передбачений законодавством прожитковий мінімум на обох дітей, який станом на 01.07.2024 р. становить: на дитину до 6 років - 2563 грн., а на дитину від 6 до 18 років - 3196 грн.. Відповідно до судового наказу від 31.10.2023 р. про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, розмір аліментів не повинен бути нижчим 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину. Виходячи з викладеного, 50% прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років становить - 1281,50 грн., а 50% прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить - 1598 грн.. Тобто сума, яку гарантовано повинна отримувати відповідач щомісяця становить не менше 2879,50 грн.. Крім цього, з моменту отримання вибухової травми, а саме з 05.10.2023 р., значно погіршився його стан здоров`я. Отримання вказаної травми суттєво вплинуло на його фінансове становище, оскільки переважна більшість грошових коштів була спрямована на придбання лікарських препаратів. На цей час, він витрачає багато коштів на реабілітацію після перенесених поранень та контузій. Тільки за жовтень-листопад 2023 р. на ліки та різні обстеження ним витрачено приблизно 35-40 тисяч гривень. Він продовжує перебувати на військовій службі. Вважає, що зменшений розмір аліментів з 1\\3 до 1/4 частини його доходів, все одно буде більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримку позову, розгляд справи у його відсутність, а також згоду на заочний розгляд справи. Відповідач повідомлялася належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а відповідач, яка повідомлялася належним чином, не з`явилася до суду, не повідомивши причину неявки, і не надавши відзиву. Суд, дослідивши матеріали справи: копії: паспорту та ідентифікайфного коду [PERSON] , судового наказу від 31.10.2023 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, довідки № 5 від 06.11.2023 р., довідки 6 від 06.11.2023 р., висновку гастроентеролога, УЗД органів черевної порожнини, первинної медичної карти форми 100, довідки про обставини травми від 12.10.2023 р., виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2241 від 20.10.2023 р., чеків № 6500697764 від 28.10.2023 р., № 6500697231 від 29.10.2023 р., № 6500696319 від 01.11.2023 р., № 6500697202 від 02.11.2023 р., № 6500697417 від 02.11.2023 р., № 6500697434 від 03.11.2023 р., № 6500698502 від 04.11.2023 р., № 6500698606 від 05.11.2023 р., № 6500698102 від 06.11.2023 р., чека від 06.11.2023 р. по оплаті УЗД судин шиї і голови, висновку дуплексного сканування екстра краніальних відділів брахіоцефальних артерій, ткдс від 06.11.2023 р., висновку УЗД передміхурової залози від 01.05.2022 р., висновку уролога від 21.04.2023 р., висновку уролога від 06.05.2023 р., дослідження скт головного мозку від 25.10.2023 р., чека № 6500701447 від 12.11.2023 р., чека № 6500701583 від 13.11.2023 р., військового квитка, довідки № 53 с/НГУ від 02.02.2024 р., виписки № 4242/868, аудіограми від 30.01.2024 р., виписки стаціонарного хворого № 44, довідки від 16.02.2024 р. № 231, довідки про доходи від 12.02.2024 р. № 98 (а.с. 7-8, 9, 10, 11, 12, 13, 14-20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32-34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41-42, 43, 44-45, 46, 47-48, 49, 50) і оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, виходячи з наступного. Частинами 1 і 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Встановлені правовідносини стосовно зменшення розміру аліментів регулюються слідуючим матеріальним законодавством. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»№3 від 15 травня 2006 р. розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них. У статті 182 СК України зазначені обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, але в будь-якому випадку, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 31.10.2023 р. Тернівськитм районним судом м. Кривого Рогу, винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходу, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину, починаючи з 30.10.2023 р. до їх повноліття. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 р.»: Прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2272 грн., дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн.. Крім цього, стан здоров`я позивача значно погіршився під час перебування на військовій службі, а саме з моменту отримання вибухової травми 05.10.2023 р., що підтверджується довідкою № 53 с/НГУ від 02.02.2024 р., а також висновками, виписками медичних закладів (а.с. 43, 44-46, 47-48). Зі вказаних доказів слідує, що внаслідок отриманої ще до видачі судового наказу, травми, він потребує тривалого лікування. Тільки за жовтень-листопад 2023 р. на ліки та різні обстеження позивачем витрачено 33677,50 гривень (а.с. 23-31, 32, 39, 40). Отже, після стягнення з позивача аліментів судовим наказом від 31.10.2023 р. Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 215/6341/23, на утримання двох неповнолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини доходу платника аліментів, а практично одночасно з цим у позивача змінився матеріальний стан у бік погіршення, оскільки після отримання ним вибухової травми під час військової служби, повинен проходити постійне медичне лікування з витрачанням своїх особистих коштів. Таким чином, вивчивши викладені обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку про наявність фактичних і правових підстав, передбачених статтею 192 СК України, для зменшення розміру стягнутих з позивача аліментів, а тому, приймаючи до уваги матеріальне становище позивача й виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що справедливим і законним буде зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача з 1/3 частини до 1/4 частини його заробітку (доходу). Таке зменшення розміру аліментів не суперечить нормам матеріального права та є розумним і справедливим між правами позивача, відповідача та їх дітей. З п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved