Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

25.08.2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов позов [PERSON] , датований 29.07.2021 року, до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини, в якому просив виключити [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] , [INFO] , стягнути понесені судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в січні-лютому 2003 року позивач [PERSON] познайомився з відповідачкою [PERSON] . [INFO] відповідачка [PERSON] народила дочку [PERSON] , відомості про батька якої були записані зі слів матері, тобто відповідачки. Відповідачка [PERSON] повідомила, що він є її батьком. Приблизно з липня 2004 року до літа 2005 року позивач та відповідач проживали за адресою [ADDRESS] та вели спільне господарство. Однак у зв`язку з недостачею коштів позивач та відповідач вирішили жити в батьків відповідачки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а квартиру позивача по [ADDRESS] здавали в оренду, щоб отримати дохід. У батьків відповідачки сторони прожили приблизно 6 місяців, та через несумісність характерів остаточно припинили спільне проживання в кінці 2005 року, та з того часу разом сторони більше не проживали. Відповідачка повідомила позивача про те, що їй потрібні кошти на утримання дочки [PERSON] , та між відповідачкою та позивачем було досягнута усна домовленість, за якою позивач сплачував аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно. Однак приблизно в 2009-2010 роках відповідачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з позивача, та наразі з позивача утримуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. У період з 2009 року по 2010 рік спільні знайомі позивача та відповідачки повідомили [PERSON] про те, що в період коли відповідачка зустрічалась з позивачем, вона мала стосунки і з іншими особами, а тому дочка [PERSON] не є дочкою позивача. На прохання позивача зробити тест на батьківство, відповідачка припинила спілкування з позивачем, та з того часу вони не контактують. 26.08.2021 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Савченко Л.І. позовну заяву залишено без руху. 17.09.2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви. 13.10.2021 року проведено повторний авторозподіл зазначеної справи, у зв`язку з перебуванням судді Савченко Л.І. з 23.09.2021 року у відпустці по вагітності та пологах. Згідно повторного автоматизованого розподілу справа розподілена на суддю Гольник Л.В. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. від 18.10.2021 року відкрито провадження у справі. 28.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , в якому остання проти позову заперечує в повному обсязі та не визнає обставини, на які посилається позивач, а саме, що [PERSON] , [INFO] , народжена від стосунків відповідачки з іншим чоловіком і позивач не є її біологічним батьком. З проханням зробити тест на батьківство позивач до відповідача не звертався. Вона визнає обставини, що позивач та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі, але мали стосунки, від яких народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . За спільною заявою позивача та відповідача вони були записані батьками [PERSON] , [INFO] згідно ст. 55 КпШС України. Рішенням Октябрського райсуду м.Полтава від 22.07.2005 року у справі № 2-4795/05 з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини на користь матері. При цьому, з рішення вбачається, що батько позов визнав. Вона заперечує проти правових підстав позову, оскільки позивач посилається на норми Сімейного кодексу, а в даному випадку до спірних правовідносин підлягають застосуванню відповідні положення КпШС України, чинні на час вчинення оспореного позивачем актового запису. Нормами ч.1 ст. 56 КпШС встановлено річний строк позовної давності щодо вимоги особи, яка записана як батько за її заявою, в книзі записів народжень, який розпочинає свій перебіг з того часу коли вчинений актовий запис. Оспорений позивачем актовий запис № 674 про народження [PERSON] , в якому зазначено відомості про нього як батька дитини, вчинено 22.08.2003 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Враховуючий, що оспорюваний актовий запис про народження був вчинений 22.08.2003 року, до спірних правовідносин підлягають застосуванню відповідні положення КпШС України, які були чинні на час вчинення оспореного позивачем актового запису. Саме нормами КпШС України регулюється питання щодо строку позовної давності. Оспорюваний запис зроблено за заявою позивача та відповідача, а тому - строк позовної давності розпочинає свій перебіг з дати складення оспорюваного актового запису - 22.08.2003 року та закінчується 23.08.2004 року. У зв`язку з цим, відповідач [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, відмовити у стягненні витрат на правову допомогу та застосувати строк позовної давності, встановлений ст. 56 КпШС (т.1, а.с.37-42). Ухвалою суду від 23.08.2022 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини, залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у підготовче судове засідання, яка скасована постановою Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.06.2023 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) копію заяви [PERSON] , [INFO] , про запис його як батька про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 674 від 22.08.2003 року. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.07.2023 року повторно витребувано у Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) копію заяви [PERSON] , [INFO] , про запис його як батька про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 674 від 22.08.2003 року. 24.08.2024 року на виконання ухвали суду Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надав суду копію заяви про визнання батьківства від 22.08.2003 року вх. № 64 [PERSON] , [INFO] (т.1, а.с.160-161). Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.10.2023 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2023 року задоволено клопотання позивача про призначення судової генетичної експертизи та призначено судову генетичну експертизу, виконання якої доручити експертам Відділення судово-медичної генетики Дніпровського обласного бюро судово-медичної експертизи (49005, м. Дніпро, площа Соборності, 14). 29.04.2024 року відновлено провадження у справі, оскільки 26.04.2024 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшли матеріали цивільної справи №5548096/21 без виконання ухвали Октябрського районного суду м.Полтави в зв`язку з неявкою обох сторін 05.02.2024, 18.03.2024 та неявкою [PERSON] разом з дитиною 01.04.2024 року на експертизу. Ухвалою суду від 18.06.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Наголошував на тому, що відповідач на експертизу не з`явилася, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечували щодо задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, заяв та клопотань до суду не подавала. У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у судовому засіданні було оголошено перерву, після завершенні якої до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов такого висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі, але мали стосунки від яких народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Згідно зі Свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м. Полтави, та актового запису від 22.08.2003 року №674 у книзі реєстрації актів про народження батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (т.1, а. с. 24). Відповідно до Заяви про визнання батьківства, поданої 22.08.2003 року до Октябрського РАГС м. Полтави від [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] у громадянки [PERSON] (т. 1, а.с. 161). Відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 2-4795/05 від 22.07.2005 року за позовом [PERSON] до [PERSON] стягнуто із [PERSON] аліменти в розмірі частини доходу щомісячно, на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 01.07.2005 року та продовжувати до повноліття дитини (т.1, а.с.25). Вказані обставини не оспорюються сторонами у справі. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сімейний кодекс України (далі \~СК\~України) набрав чинності з 01.01.2004 року, а Кодекс про шлюб та сім`ю України 1969 року (далі КпШС України) втратив чинність. Разом із тим застосовується закон, який діяв на час спірних правовідносин. За правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01.01.2004 року. Як роз`яснено у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року\~ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. \~До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. Статтею 56 КпШС України у редакції, яка діяла на момент виникнення сімейних відносин, які є предметом спору, визначено, що особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач [PERSON] народилася [INFO] про, що у книзі реєстрації актів про народження 22.08.2003 року було зроблено запис №674, за спільною заявою позивача [PERSON] та [PERSON] , тоді як з позовом до суду позивач звернувся у кінці серпня 2021 року (т. 1, а.с. 161). Як вбачається, після народження дитини з позивача на користь матері відповідача сплачувались аліменти на утримання [PERSON] . Позивач [PERSON] згідно з рішенням Октябрскього районного суду м. Полтави від 22.07.2005 року про стягнення аліментів на утримання дитини позовні вимоги визнав, що свідчить про визнання позивачем свого батьківства відносно відповідача [PERSON] . Доказів про те, що позивач не знав чи не міг знати про те, що в актовому записі про народження [PERSON] значаться відомості щодо нього, як батька дитини, матеріали справи не містять. 27.12.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави клопотання позивача про призначення судової генетичної експертизи задоволено. Призначено судову генетичну експертизу, виконання якої доручено експертам Відділення судово-медичної генетики Дніпровського обласного бюро судово-медичної експертизи (49005, м. Дніпро, площа Соборності, 14). Зобов`язано [PERSON] та [PERSON] з`явитись на виклик експертної установи для відібрання зразків за адресою: 49005, м. Дніпро, площа Соборності, 14. 26.04.2024 року до Октябрського районного суду м.Полтави повернулися матеріали цивільної справи №554/8096/21 без виконання ухвали Октябрського районного суду м.Полтави. Як вбачається з листа Дніпровського обласного бюро судово-медичної експертизи в зв`язку з неявкою обох сторін 05.02.2024, 18.03.2024 та неявкою [PERSON] разом з дитиною 01.04.2024 року на експертизу генетична експертиза не проводилася (т.1, а.с. 237). Відповідно до вимог\~ст. 109 ЦПК України\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Судом встановлено, що Дніпровським обласним бюро судово-медичної експертизи призначалися дати для проведення експертизи на 05.02.2024, 04.03.2024, 18.03.2024, 01.04.2024 року, та до суду надходили відповідні листи експертної установи з вимогою повідомити сторони про дату та умови проведення експертизи. Копії цих листів суд направляв сторонам рекомендованою кореспонденцією для виконання. Проте вказані листи, що направлялися позивачу та відповідачу, поверталися до суду за терміном зберігання. Отже, суд не може стверджувати, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухилялися від явки до експертної установи, тому суд не може зробити однозначний про те, що експертиза не була проведена з вини відповідачів. Враховуючи положення ст. 56 КпШС України, а також те, що актовий запис про дитину проведено на підставі спільної заяви сторін, позивачем не спростовано вказану заяву про визнання ним батьківства дитини [PERSON] , [INFO] , а також не надано інших доказів, які б доводили позовні вимоги, суд відмовляє у визнанні факту, для з`ясування якого судом була призначена генетична експертиза попри неявку відповідачів на вказану експертизу 01.04.2024 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, то відсутні підстави для стягнення на користь позивача судових витрат. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: dismissed