Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

, Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог, зазначив, що відповідачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 23.02.2013 року по 22.08.2023 року. З липня 2019 року [PERSON] із чоловіком мешкали окремо. [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . Однак, так як мати дитини перебувала у шлюбі з [PERSON] батьком дитини було записано останнього. Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи №404-МГ від 28.02.2024 року, проведеного КЗ «Дніпропетровським обласним бюро судово-медичних експертизи» ДОР, ймовірність того, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , складає 99,9999%. Після отримання експертного висновку позивачу [PERSON] достеменно стало відомо, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позивач, звернувся до суду з позовом. Ухвалою від 01.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 18.11.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав свої повноваження представнику, яка в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] ( [PERSON] )в судове засідання не з`явилась, надала свої повноваження представнику, яка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надав свої повноваження представнику, яка подала заяву про розгляд справи в режимі відеоконференції, але не приєдналась до судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, у період з 23.02.2013 року по 22.08.2023 року, що підтверджено рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області №214/3824/22 від 21.07.2023 року. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), актовий запис №111, серія [NUMBER] . В свідоцтві про народження в графі батько вказано « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб, виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), актовий запис №270, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». До матеріалів справи надано Висновок експерта №404-МГ від 15.02.2024 року, складений КЗ «Дніпропетровським обласним бюро судово-медичних експертизи» ДОР, в якому вказано, що гр. [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999%. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частини другої, пункту 2 частини третьої статі 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з частиною першою статі 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до частини другої статті 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У рішенні Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) на підставі його практики вказав, що в подібних справах має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення (§ 23 рішення). ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» ("Kautzor v. Germany"), та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» ("Ahrens v. Germany")). Передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. ЄСПЛ, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі Калачова проти Російської Федерації). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved