Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

В жовтні 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого вказує, що 11.04.2015 року з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалося, мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. В сім`ї відбувалися постійні сварки, які поступово призвели до того, що стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини припинилися більше року тому. З цього часу спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя, як подружжя є неможливим. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Спір про розподіл майна буде вирішуватися в окремому позовному порядку. За таких обставин, просила суд розірвати шлюб, укладений 11.05.2015 року згідно свідоцтва Серія [NUMBER] , виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 141, визначити місце проживання дитини з позивачем, після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне " [PERSON] ", та судові витрати покласти на відповідача. 15.11.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася. До суду надійшла заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності та відзив не надавав. Про дату, час та місце судового розгляду заявленого позову повідомлений належно, що підтверджено матеріалами справи, як шляхом направлення рекомендованої кореспонденції, так і шляхом розміщення оголошення про виклик до судового засідання на сайті Судова влада України. З огляду на викладене вище та норми ЦПК України, підстав для відкладення прийняття рішення в даній справі не встановлено. Із врахуванням неявки сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не проводилася. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України встановлює, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. За правилом частини 2 статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Із матеріалів справи встановлено, 11 квітня 2015 року за даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (позивач) у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 141. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та жінки " [PERSON] ". Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.2015 року, в сторін [INFO] народився син [PERSON] , який за даними Довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07 жовтня 2024 року проживає разом з матірю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статтей 110 - 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно частини 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач скористалася правом та звернувся до суду з даним позовом. Як зазначено в позові, сторони разом непроживають більше року, спільного господарстване ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, відсутнє взаєморозуміння і довіра, виникають суперечки. Сімя розпалася та існує формально. Судом встановлено, позивач не виявила бажання примиритись, на розірванні шлюбу наполягає. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, так як збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу суд вважає обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи що сімя сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно із частиною 3 статті 115 СК України, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати неповнолітня дитина суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матірю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен розяснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. У звязку із вказаним, після розірвання шлюбу дитину слід залишити із позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved