Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінансова\~компанія «Кредит-\~Капітал»,\~треті особи:\~ приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу \~Баршацький Ігор\~Віктрович,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~Львівської області\~ Білецький\~Ігор \~Миронович \~ про\~визнання виконавчого\~напису нотаріуса\~ №\~1239\~ таким,\~що не\~підлягає виконанню. Просить суд: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1239, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянина України [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), який є боржником за Кредитним договором №7373918 від 03.03.2019 року, укладеним з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», ідентифікаційний код юридичної особи: 35234236, місцезнаходження: 79018, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, місто Львів, Львівська область, Україна, який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП № 64767855; 2) стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи ЄДРПОУ: 35234236), на користь [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) понесені ним судові витрати а саме: 11 500,00 грн. - витрати на правничу допомогу; 968,96 грн. - судовий збір за подання позову немайнового характеру, 605,60 грн. - судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, з підстав зазначених у позові. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак востаннє 09.10.2024 року представник позивача - Цокало Т.М. подала на адресу суду заяву в якій просить розглядати справу у їх з позивачем відсутності. Позовні вимоги підтримують, просять задоволити. Щодо винесення заочного рішення у справі не заперечують. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, заяв про відкладення судових засідань, відзиву на позовну заяву. Також ним не подавалися на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом учасників справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ч. 1 ст. 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання , не з`явився в судове засідання повторно без повідомлення причин , що згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзив , суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, зважаючи на подану нею заяву про розгляд справи у його відсутності та без участі відповідача та про постановлення заочного рішення у справі. Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини неявки суд не повідомили. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи письмові докази. Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ "МІЛОАН" правонаступником усіх прав та обовязків якого на піставі Договору відступлення права вимоги № 42-МЛ від 28.11.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», було укладено кредитний договір № 7373918 від 03.03.2019 року. Те, що Договір містить ознаки його нотаріального посвідчення, судом не встановлено та відповідачем не надано копію такого. З копії виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Віктровича від 08 січня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1239 (а.с. 25) вбачається, що таким пропонується звернути стягнення з громадянина України [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), який є боржником за Кредитним договором №7373918 від 03.03.2019 року, укладеним з ТОВ "МІЛОАН" правонаступником усіх прав та обовязків якого на піставі Договору відступлення права вимоги № 42-МЛ від 28.11.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП № 64767855. З копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 64767855 (а.с. 26) вбачається, що приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович відкрив таке з приводу виконання виконавчого напису № 1239 від 08 січня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Віктровичем. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п.2 Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (в редакції, чинній з 10.12.2014 року зі змінами, внесеними на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями» для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З копії виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Віктровича від 08 січня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за № 1239 (а.с. 25) вбачається, що таким пропонується звернути стягнення з громадянина України [PERSON] , (РНОКПП: [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), який є боржником за Кредитним договором №7373918 від 03.03.2019 року, укладеним з ТОВ "МІЛОАН" правонаступником усіх прав та обовязків якого на піставі Договору відступлення права вимоги № 42-МЛ від 28.11.2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП № 64767855. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконними та нечинними п.1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». 01.11.2017 року Вищим адміністративним судом України вищезазначену постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 було залишено без змін. Відтак, станом на день вчинення виконавчого напису Перелік діяв в редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Достатніх належних та допустимих доказів того, що між позивачем та ТОВ "МІЛОАН" був укладений нотаріально посвідчений кредитний договір, суду не надано. Відтак, приватний нотаріус на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису діяв на підставі пункту Переліку, який був незаконним та нечинним, законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису на зазначеному кредитному договорі в нотаріуса не було, а відтак оспорюваний виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Окрім цього, судом встановлено те, що позивач не визнає та не визнавав станом на день вчинення оспорюваного виконавчого напису розміру заборгованості, відтак заборгованість не могла вважатися безспірною. За таких обставин, позовну вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, потрібно задовольнити. Щодо вимоги позивача про стягнення в його користь 11 500,00 грн. витрат на правову допомогу, про що зазначено у п. 2 прохальної частини позовної заяви, то суд приходить до наступного висновку. З копії договору про надання правничої допомоги від 21.02.2024 року № 891 (а.с.20-22)вбачається, що позивач та адвокат Цокало Т.М. уклали договір про надання позивачу правничої допомоги. З копії акту приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 від 29.04.2024 року до Договору № 891 про надання правничої допомоги від 21.02.2024 року (а.с. 30) вбачається, що позивач отримав послуги з правничої допомоги в даній справі на суму 11500,00 грн. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом встановлено, що розмір витрат на послугу з правової допомоги, що зазначена в акті приймання-передачі наданої правничої допомоги № 1 від 29.04.2024 року до Договору № 891 про надання правничої допомоги від 21.02.2024 року є обгрунтованим та пропорційним до предмету спору, надання таких послуг підтверджується документально в тому числі і квитанцією № 891 від 01.03.2024 року (а.с.31). Такий розмір витрат позивача в даній справі на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони. За таких обставин, враховуючи все викладене вище, заяву про стягнення судових витрат потрібно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 11 500,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 968 грн. 96 коп. судового збору за подання позову, що підтверджується копією квитанції (а.с. 18) та 605,60 грн. - за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується копією квитанції (а.с. 43). Так як суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а тому сума судового збору у розмірі 968 грн. 96 коп. підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. Щодо стягнення з відповідача в користь позивача судового збору в розмірі 605,60 грн. - за подання заяви про забезпечення позову, то суд приходить до висновку, що у такій слід відмовити, оскільки у заяві про забезпечення позову позивачу було відмовлено (а.с.58-59). Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Outcome: dismissed