Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся 16 жовтня 2024 року до Дзержинського районного\~суду м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання розрахунків заборгованості по сплаті аліментів за певний період такими, що не підлягають виконанню внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, на підставі наданих доказів та просив суд визнати витрати, які були понесені [PERSON] за період з 07 вересня 2023 року по 20 квітня 2024 року у якості сплати заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та на особисте утримання [PERSON] , [INFO] , як непрацюючої особи, яка доглядає дитину. Борг у розмірі 53\~313,13 грн. розрахований на підставі документу за обліковим номером виконавчого провадження ВП №75014248 від 10.10.2024 р., наданого Саксаганським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо підтвердження розміру заборгованості за період з 07 вересня 2023 року по 20.04.2024 року, який відповідає часу проживання та перебування неповнолітніх дітей та колишньої дружини разом з позивачем, визнати сплаченим згідно до положень ст. 180 та ст. 181 СК України внаслідок добровільного виконання обв`язку боржником поза межами виконавчого провадження. Борг у розмірі 40024,96 грн. розрахований на підставі документу за обліковим номером виконавчого провадження ВП №75013485 від 10.10.2024 р., наданого Саксаганським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо підтвердження розміру заборгованості за період з 07 вересня 2023 року по 20.04.2024 року, який відповідає часу проживання та перебування неповнолітніх дітей та колишньої дружини разом з позивачем, визнати сплаченим згідно до положень ст. 180 та ст. 181 СК України внаслідок добровільного виконання обв`язку боржником поза межами виконавчого провадження. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з 05.10.2012 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від шлюбних відносин вони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ним та відповідачем не склались, тому він 23.08.2023 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач дізнавшись про звернення з позовом про зівання шлюбу, 07.09.2023 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів на її утримання, у зв`язку з її перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х років. Позивач зазначає, що він не мав можливості слідкувати за перебігом розгляду поданих відповідачем позовів, про існування вказаних справ він дізнався 01.05.2024 року коли отримав рішення ухваленні за результатами розгляду справ. Під час слухання справи в суді про розірвання шлюбу, відповідач зверталась з заявою про надання їй строку на примирення, маючи на руках вже рішення суду про стягнення аліментів від 19.10.2023 року. Крім того, позивач вказав, що відповідач навмисно затягувала пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому виникла значна заборгованість зі сплати аліментів. Після набранням рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2024 року, відповідач не поспішала покидати його квартиру, весь цей час вона разом з дітьми перебувала на його утримання, ним сплачувались комунальні послуги за адресою їх проживання, здійснював перекази на карту відповідача, витрачав кошти на придбання продуктів харчування, ліків, фактично його дружина та діти перебували на його повному грошовому утримання до фактичного виїзду відповідача з дітьми з належної йому квартири, а саме 20 квітня 2024 року. 18 квітня 2024 року позивачем добровільно було перераховано на рахунок відповідача 4000,00 грн. У зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ч. 3 ст. 195 СК України, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. Ухвалою суду від 31 жовтня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. 25 листопада 2024 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, в обґрунтування чого зазначила, що під час спільного проживання відповідача та позивача, ще до ухвалення рішення про розірвання шлюбу, відповідач була обмежена в грошових коштах, оскільки перебувала у відпустці по догляду за дитиною, тому була вимушена звернутись до суду з позовами про стягнення аліментів. Під час ухвалення рішень про стягнення аліментів на утримання дітей та на утримання відповідача, позивач присутній не був, однак, подавав до суду заяви про розгляд справ без його участі та визнання позову. Під час слухання справи в суду про розірвання шлюбу, відповідач дійсно намагалась примиритись з позивачем та зберегти сім`ю, проти її сподівання були марними. Під час проживання за однією адресою після розірвання шлюбу, стосунки між сторонами були напружені, утримувати дітей відповідачу допомагали її батьки, оскільки вона перебуває у відпустці. В липні 2024 року позивач звертався до суду з заявами про визнання виконавчих листів по справі №210/4811/23, 210/4810/23, такими, що не підлягають виконанню. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2024 року по справі №210/4810/23, заяву позивача про визнання виконавчого листа по справі №210/4810/23, такими, що не підлягають виконанню було залишено без задоволення, судом зазначено, що суд критично ставиться до Акту спільного проживання [PERSON] разом із своєю родиною, оскільки це акт не підтверджує в розумінні ст. 77 ЦПК України факт утримання родини. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.09.2024 року по справі №210/4811/23, заяву позивача про визнання виконавчого листа по справі №210/4810/23, такими, що не підлягають виконанню було залишено без задоволення, судом зазначено, що боржником [PERSON] не доведено жодними належними та припустимими доказами, що в період з 2006 року по 20 квітня 2024 року його неповнолітні діти та дружина проживали разом з ними та перебували на його повному утриманні. Ухали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2024 року по справі №210/4810/23 та по справі №210/4811/23, не оскаржені, набрали законної сили. Крім того зазначила, що долучений до матеріалів справи Акт №16 від 11.10.2024 року, викликає питання щодо доцільності його складання та достовірності зазначених у ньому обставин. Підсумкова відомість щомісячних витрат з вересня 2023 року по квітень 2024 року, долучена позивачем не може слугувати належним доказом утримання відповідача та їх спільних дітей до 20 квітня 2024 року, оскільки вказаний розрахунок містить суб`єктивний аналіз витрат, без будь-яких чеків та квитанцій, оплата комунальних послуг є обов`язком позивача як власника квартири, за вересень-грудень 2023 року та січень 2024року, позивачем жодних коштів на утримання дружини не надавались . Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом. Частина 3 ст.\~12\~ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року,\~стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 07 вересня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.19-20). 08.11.2023 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано виконавчий лист у справі №210/4811/23 провадження №2/210/1496/23. 20.05.2024 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Лисечко І.В. винесено постанову про ВП № 75014248 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено на виконання до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Згідно Розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ВП №75014248, виданої Саксаганським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за період з 07.09.2023 по 20.04.2024 боржник [PERSON] сукупний розмір заборгованості становить 53\~313,13 грн. Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2024 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 07.09.2023 року до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок). На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. 01.03.2024 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано виконавчий лист у справі №210/4810/23 провадження №2/210/235/24. 20.05.2024 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Лисечко І.В. винесено постанову про ВП № 75013485 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено на виконання до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Згідно Розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ВП №75013485, виданої Саксаганським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за період з 07.09.2023 по 20.04.2024 боржник [PERSON] сукупний розмір заборгованості становить 40024,96 грн. Відповідно до долученого до матеріалів справи документи під назвою «Підсумкова відомість щомісячних витрат на утримання родини з позначенням цільового призначення витрачених коштів з вересня 2023 р. по квітень 2024 р.» вбачається, що за вказаний період з карткового рахунку [NUMBER] було витрачено: на комунальні платежі, закупка продуктів харчування та господарських товарів, перерахування коштів на особисті потреби дружини, побутова техніка та електроніка, куплена для дружини (чеки в наявності), розваги для дітей, дитячі речі, пампирси, пральні засоби, ліки та інші аптечні засоби. Так загалом на вказані потреби в вересні 2023 року було витрачено 14\~952,13 грн., в жовтні 2023 року 13878,97 грн., в листопаді 2023 року 12918,83 грн., в грудні 2023 року 17398,19 грн., в січні 2024 року 18917,97 грн., в лютому 2024 року 20859,95 грн., березень 16684,32 грн., квітень 2024 року 17533,63 грн. Відповідно до Акту №16 від 11.10.2024, складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , засвідченого головою ЖБК «Прогрес» Рогожиною Т.В., підтвердили, що 20.04.2024 близько 10:00- 11:00 годин ранку гр. [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виїхали з квартири гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Частиною 3 ст. 195 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Згідно з ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів, за яким виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Згідно із ч. 4 ст. 71 цього Закону, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Відповідно до п.4 розділу ХУІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом №512/2 від 02 квітня 2012 року Міністерства юстиції ( далі- Інструкція) виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Тобто, саме державний виконавець наділений повноваженнями на обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів. В разі, якщо сторона виконавчого провадження фактично не погоджується з розміром заборгованості, визначеним державним виконавцем, між сторонами виконавчого провадження існує спір щодо розміру заборгованості, який вирішується в судовому порядку. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07 лютого 2014 року № 6, спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні. Як встановлено судом, розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за період з 07.09.2023 по 20.04.2024 у виконавчому провадженні №7513485 та №75014248, в порядку ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», здійснено за заявою стягувача [PERSON] з урахуванням доходу боржника, що не спростовано позивачем. Водночас боржник [PERSON] зі скаргою на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з приводу неправильності здійснення розрахунку не звертався. Аргументи апелянта про те, що державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості по аліментах, за період, коли ним були сплачені аліменти, не дають підстав для висновку про неправильність здійсненого перерахунку, а відповідно і підстав для звільнення від сплати заборгованості. Частиною 2 статті 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Указана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц. Отже, суд може, за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не спростований розмір нарахованої заборгованості по аліментах і не доведено наявності обставин, які є суттєвими та могли б бути підставою для звільнення його від сплати існуючої заборгованості по аліментах. Посилання позивача на поданий документ під назвою «Підсумкова відомість щомісячних витрат на утримання родини з позначенням цільового призначення витрачених коштів з вересня 2023 р. по квітень 2024 р.», не може слугувати належним доказом понесення позивачем зазначених у ньому витрат. Крім того, суд погоджується з твердженнями представник відповідач, що обов`язок сплати комунальних послуг відповідно до ст. 322 ЦК України покладений на позивача як на власника квартири. Щодо зазначених витрат на придбання продуктів харчування, суд зазначає, що звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначив, що у вказаний період вони разом з відповідачем та їх спільними дітьми проживали разом, тому придбанні ним продукти харчування також використовувались і для власного споживання, тому також не можуть бути віднесенні суду в рахунок сплати аліментів на утримання дітей та дружини. Відповідно до долученої до матеріалів справи заяви від 18.11.2023 року поданої позивачем до справи №210/4811/23, [PERSON] просив суд проводити розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. З вказаного слідує, що твердження позивача про необізнаність про слухання позову про стягнення аліментів на утримання дітей є надуманими та спростовується відповідною заявою. Окрім того, суд зазначає, згідно з частиною першою статті 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Обізнаність позивача про розгляд справи про стягнення з нього аліментів на утримання дітей та дружини надавала йому змогу звернутись до адміністрації підприємства на якому він офіційно працевлаштований з заявою про добровільне перерахування аліментів в ухваленому в рішенні розміру, на картковий рахунок відповідача, щоб позбавило його небажаних наслідків у вигляді виникнення заборгованості зі сплати аліментів. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суд увід 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Щодо наданого позивачем акту №16 від 11.10.2024 року зазначені в ньому обставини лише свідчать про той факт, що 20 квітня 2024 року відповідач разом з дітьми виїхала з квартири позивача, що саме по собі не може підтвердити факт сплати коштів в рахунок аліментних зобов`язань на рахунок відповідача до 20.04.2024 року. Крім того, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом. Згідно зі статтею 71 СК України порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Відповідно до пункту 4 розділу XVI інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", повідомляти про розрахунок заборгованості стягувана і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або\~їх копій)\~про перерахування\~аліментів,\~наданих стягувачем\~чи боржником; заяв та (або) розписок стягувана; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Верховний Суд у своїй постанові від 26.05.2021 у справі №569/11466/20 указав, що норми права не містять заборони для державного виконавця під час визначення розміру заборгованості по аліментам враховувати суми, які сплачені боржником без призначення платежу. А встановленню підлягає наявність або відсутність інших правовідносин між подружжям, які могли б бути підставою для зарахування спірних сум, не в рахунок погашення заборгованості по аліментам, а в рахунок погашення інших зобов`язань. З матеріалів справи встановлено, що звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач не звертався до державного виконавця з заявою про здійснення перерахування розміру заборгованості з наданням квитанцій (або інших доказів) перерахування коштів в рахунок стягнення аліментів на рахунок відповідача. За таких обставин, наведені в позовній заяві доводи не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed