Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом, у якому просив позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з неї аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Мотивував позовні вимоги тим, що на профілактичному обліку Служби у справах дітей Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області перебуває малолітній [PERSON] . Відповідач є матір`ю трьох дітей, зокрема, [PERSON] , [INFO] , яка згідно характеристики веде аморальний спосіб життя; [PERSON] , [INFO] , яка перебуває в притулку для дітей Львівської обласної військової адміністрації, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах; [PERSON] , [INFO] , який з березня 2022 року по даний час перебуває в приватному закладі «Родинний дім «Жива перлина». Вказав, що з часу перебування малолітнього [PERSON] у вищезгаданому закладі відповідач, як матір, жодного разу не відвідувала дитину, не забирала його на канікули додому, не передавала жодних речей і не цікавилась життям, навчанням та здоров`ям дитини, таким чином, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідач не працює, соціальних виплат не отримує, не перебуває на обліку в центрі зайнятості, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 11 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків, описаних у такій. 18 грудня 2023 року представником позивача [PERSON] подано заяву, якою усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою від 26 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 22 травня 2024 року представником позивача Керницьким В.М. подано клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою від 23 травня 2024 року розгляд справи відкладено. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, викладених у позовній заяві, просила такі задовольнити. Не заперечила щодо ухвалення судом заочного рішення. Представник третьої особи Служби у справах дітей Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області Іванова Я.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила такі задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, не повідомила суд про причини своєї неявки, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у її відсутності не подала. Зі згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши пояснення представників позивача і третьої особи, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Зі змісту ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 8 ст. 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27 січня 2014 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00034327957 від 22 грудня 2021 року вбачається, що відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , вказані матір`ю [PERSON] у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. За ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з довідки № 125 від 10 липня 2023 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою [ADDRESS] , загальна площа якого становить 47 кв.м, зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та її діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З характеристики на жителя с. Городиславичі Львівського району Львівської області [PERSON] від 19 липня 2023 року вбачається, що остання веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, не створила належних умов для повноцінного зростання, виховання та проживання сина. Із акту обстеження умов проживання № 01-36/25 від 18 липня 2023 року вбачається, що за адресою [ADDRESS] , умови проживання незадовільні, в будинку брудно, порушено санітарно-гігієнічні норми. На вікнах розбиті шибки, на стінах кіптява, газопостачання відсутнє через борги. У будинку відсутні дитячі речі, не створені нормальні умови для виховання та розвитку дітей. Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 10 липня 2023 року, комісія зробила висновок, що дана сім`я вважається неблагополучною. Мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя, постійно випиває. У вихованні дітей участі не бере. З акту № 82 оцінки потреб особи від 27 липня 2023 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває в притулку для дітей Львівської обласної військової адміністрації, [PERSON] , [INFO] , перебуває в приватному закладі «Родинний дім «Жива перлина». Розпорядженням № 19 Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області від 03 березня 2022 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано у приватний заклад «Родинний дім «Жива перлина», термін перебування якого продовжувався розпорядженнями Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області № 91/6 від 25 серпня 2022 року, № 31/7 від 15 березня 2023 року. Із відповіді директора приватного закладу «Родинний дім «Жива перлина» № 009/2023 від 06 липня 2023 року [PERSON] встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває у закладі з березня 2022 року по даний час. Матір його жодного разу не відвідувала, не забирала на канікули додому, не передавала жодних речей і не цікавилась життям, навчанням та здоров`ям. Вважає за доцільне розпочати процес позбавлення матері батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із відповіді Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області» № 83 від 28 липня 2023 року, під час візитів жінка мала ознаки алкогольного сп`яніння, у будинку присутній характерний запах тютюну, а його санітарний стан незадовільний. Прибудинкова територія захаращена та є небезпечною для дітей. Окремого місця для сну та занять у дітей немає. Матір не створила умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. [PERSON] не усвідомлює існування проблеми, відповідно не готова до співпраці. З відповіді ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області № 13932/43/01-23 від 17 серпня 2023 року вбачається, що [PERSON] згідно бази даних ІКС ІПНП в період часу з 2016-2023 роки тричі притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків). Висновком Давидівської сільської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав від 04 серпня 2023 року визнано доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Висновок мотивований тим, що відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] , [INFO] , не перебуваючи у шлюбі, оскільки відомості про батька дитини записані до актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, зі слів матері. В житловому будинку антисанітарні умови проживання, розбиті шибки, на стінах кіптява, відсутнє газопостачання через борги. На соціальному супроводі сім`я [PERSON] не перебувала, соціальна робота, яка проводилась, не дала жодних результатів, а мати не готова до співпраці. Під час візитів жінка як правило перебувала в неадекватному стані, а у будинку присутній постійний стійкий запах тютюну. Впродовж двох років малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває в приватному закладі «Родинний дім «Жива перлина», де його матір жодного разу не відвідувала, не забирала на канікули додому, не передавала жодних речей і не цікавилась життям, навчанням та здоров`ям. Частинами 2 та 3 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими позивач мотивував свої вимоги в цій частині, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зі змісту ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В силу ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що аргументи позивача в цій частині частково зайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, індексація аліментів не може бути застосована у даному випадку, оскільки така визначається судом лише при стягненні коштів у твердій грошовій сумі. Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі 2147 грн. 20 коп., від сплати яких звільнена сторона позивача.

Outcome: partial