Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначає, що [INFO] померла її баба, [PERSON] . Спадкове майно, що залишилося після її смерті становить: земельна частка (пай) 2,11 в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Золочівської ТГ Золочівського району Львівської області, і яка належала спадкодавцю згідно сертифіката на право на земельну частку (пай). [INFO] помер [PERSON] , єдиний син та спадкоємець [PERSON] , батько позивача. Фактично прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , та маючи намір оформити свої права на спадкове майно, позивач звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва на спадщину у зв?язку з пропущеним строком на подачу заяви та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки позивач не була зареєстрована із спадкодавцем і було рекомендовано звернутися із позовом в суд. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернулася до суду з даним позовом. В підготовче засідання позивач не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у с. Гончарівка Золочівського району Львівської області. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] помер [INFO] у с. Гончарівка Золочівського району Львівської області. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 26.08.2024, [PERSON] та [PERSON] 20.02.1960 уклали шлюб у Скварявській сільській раді Золочівського району Львівської області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у с. Скварява Золочівського району Львівської області, в графі "батько" - відомості відсутні, мати - [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] у с. Гончарівка Золочівського району Львівської області, є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 15.05.1993 серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 15.05.1993 у Скварявській сільській раді Золочівського району Львівської області. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". З копії Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства серії РН № 608512, зареєстрованого 31.01.2024, за реєстраційним №133, [PERSON] на підставі розпорядження голови Золочівської РДА від 16.09.1997, №482 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ССГ ім. Шашкевича, розміром 2,11 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З копії довідки, виданої виконкомом Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області № 509 від 06.09.2023, підтверджено, що останнє постійне місце проживання померлої [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було: [ADDRESS] . Заповіт від її імені в Гончарівській сільській раді Золочівського району Львівської області не посвідчувався. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла її онука - [PERSON] , яка у шестимісячний термін з дня смерті вступила у володіння і управління майном померлої, взявши у користування її речі домашньої обстановки та вжитку, похоронила померлу бабу за власні кошти, не була зареєстрована, але проживала разом із спадкодавицею однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , має на руках сертифікат на земельну частку (пай). Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до п. 15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України земельні частки (паї) можуть бути передані у спадщину. Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ передбачено, що сертифікати, на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд.X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і вразі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином з врахуванням того, що спадщина відкрилася [INFO] , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно зі ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР, Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно до вимог статті 549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців із дня відкриття вчинив одну з дій, передбачених цією статтею: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. З врахуванням того, що представник відповідача позов визнав до проведення підготовчого засідання,таке визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з врахуванням того, що позивач має право на спадкування майна померлої баби, спадщину фактично прийняла, відсутність інформації про осіб, які мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні та/або фактично прийняли спадщину, відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що є перешкодою для реалізації нею свого спадкового права, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved