Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Кот Т.В., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до СТОВ «КОЛОС», в якій просила розірвати договори оренди землі за №67, укладений 01 жовтня 2006 року між СТОВ «КОЛОС» та [PERSON] та за №211 укладений 12 листопада 2004 року між СТОВ «КОЛОС» та [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що у період з 2017 по 2018 роки позивач, успадкувавши після смерті [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0382, площею 6,5871 га, і з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0364, площею 5,8621, набув права власності на них. І, як запевнила у позові адвокат Кот Т.В., маючи припущення, що вказані вище земельні ділянки можуть перебувати в оренді відповідача СТОВ «КОЛОС», [PERSON] звертався письмово до останнього з проханням надати на йому копії чинних договорів оренди землі на успадковані ним земельні ділянки, проте таких договорів СТОВ «КОЛОС» йому не надано. Крім того представник позивача зазначила, що 06 лютого 2024 року [PERSON] отримано інформацію з Державного земельного кадастру, з якої вбачалося, що жодних речових прав на вказані вище земельні ділянки не зареєстровано, з огляду на що, 19 лютого 2024 року між позивачем [PERSON] та ТОВ «Агротор» 78» укладені договори оренди землі, відповідно до умов яких позивач передав вказаному підприємству в оренду належні йому на праві приватної власності земельні ділянки з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0382, площею 6,5871 га, і з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0364, площею 5,8621 га, після чого проведена їх реєстрація в Державному реєстрі речових прав. Також представник позивача у позові вказала, що в подальшому СТОВ «КОЛОС» звернулося до Міністерства юстиції України з відповідною скаргою на дії державного реєстратора, який здійснив державну реєстрацію речових прав на підставі договорів оренди землі, укладених 19 лютого 2024 року між ТОВ «Агротор» 78» та [PERSON] , і зі змісту вказаної скарги, а також із додатків до неї позивачу дізнався про існування діючих договорів оренди земельних ділянок, успадкованих позивачем, які укладені між СТОВ «КОЛОС» та [PERSON] та [PERSON] (спадкодавицеми позивача). Крім того, адвокат Кот Т.В., обґрунтовуючи заявлені вимоги, запевнила, що 03 вересня 2024 року Міністерством юстиції України за результатами розгляду вказаної скарги рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договорів оренди землі, укладених 19 лютого 2024 року між ТОВ «Агротор» 78» та [PERSON] , скасовано, а 06 вересня 2024 року здійснено державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договорів оренди землі за №67, укладеного 01 жовтня 2006 року між СТОВ «КОЛОС» та [PERSON] та за №211 укладеного 12 листопада 2004 року між СТОВ «КОЛОС» та [PERSON] . Такі дії відповідача, на думку представника позивача, свідчать про недобросовісність СТОВ «КОЛОС», позаяк останнє не повідомило позивача за його відповідним зверненням про існування діючих договорів оренди успадкованих ним земельних ділянок, а також не сплачувало орендну плату за користування ними, що, в свою чергу, призвело до виникнення у позивача хибного уявлення про відсутність будь-яких орендних правовідносини. Також представник позивача вказала, що з часу набуття позивачем права власності на земельні ділянки та по день звернення до суду із цим позовом відповідач, використовуючи земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0382, площею 6,5871 га, і з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0364, площею 5,8621 га, орендну плату позивачу не сплачував, а тому, вважаючи несплату СТОВ «КОЛОС» орендної плати за 2018-2023 роки істотним порушенням умов договору, представник позивача адвокат Кот Т.В., діючи від імені та в інтересах [PERSON] , просила суд розірвати договір оренди землі за №67, укладений 01 жовтня 2006 року між СТОВ «КОЛОС» та [PERSON] та договір оренди за №211 укладений 12 листопада 2004 року між СТОВ «КОЛОС» та [PERSON] , а також стягнути із відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору. Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 14 жовтня 2024 року, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження за вказаним вище позовом і розпочато підготовче провадження, яке ухвалою, постановленою судом 28 листопада 2024 року, закрито і справу призначено до судового розгляду. 28\~жовтня 2024\~року представником\~відповідача сільськогосподарського товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «КОЛОС» Дригайло А.В. шляхом формування\~відповідного документа\~в системі\~«Електронний суд»\~ до суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, вважала позов необґрунтованим,\~і таким,\~що не\~підлягає задоволенню\~з наступних\~підстав:\~1)\~право оренди на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0382, площею 6,5871 га, і з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0364, площею 5,8621 га, зареєстроване за СТОВ «КОЛОС» належним чином, договори оренди землі не розірвані та не визнанні судом недійсними; 2) орендна плата за користування вказаними земельними ділянками позивачу та попередній власниці сплачувалась відповідачем у наступних розмірах: 25843 гривень 53 копійки за 2017 рік; 29535 гривень 46 копійок за 2018 рік; 33227 гривень 19 копійок за 2019 рік; 33227 гривень 19 копійок за 2020 рік; 31661 гривень 00 копійок за 2021 рік; 43930 гривень 00 копійок за 2022 рік; 43930 гривень 00 копійок за 2023 рік. З огляду на вказані обставини представник відповідача зазначила, що СТОВ «КОЛОС» виконує свої зобов`язання зі сплати орендної плати належним чином. Позивач та\~його представник\~правом,\~передбаченим статтею\~179\~ЦПК України,\~не скористалися,\~ відповіді\~на відзив\~до суду\~не подавали. Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. Представник позивача адвокат Кот Тетяна Вікторівна, діючи від імені та в інтересах [PERSON] , у судовому засіданні повністю підтримала заявлені нею вимоги та наполягла на задоволенні позову, після чого надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідача адвокат Вагоровська Анжеліка Едуардівна, діючи від імені та в інтересах відповідача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС», у судовому засіданні повністю заперечила проти заявлених позивачем вимог і, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позову, після чого надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Вислухавши сторін по справі, врахувавши думки сторін викладені в їх відповідних заявах, дослідивши матеріали справи та оцінивши\~ докази в їх сукупності, суд \~вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За правилами, визначеними ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно імперативних приписів, закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як вбачається із договору оренди землі за № 211 від 12 листопада 2004 року, зареєстрованого у Коломацькому районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 січня 2006 року за № 040669700201, [PERSON] (орендодавець) та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» (орендар) уклали договір, за яким орендодавець передала орендарю земельну ділянку, розташовану на території Шелестівської ради Коломацького району Харківської області, площею 6,59 га ( а.с. 39 зв. сторона - 40, 96-97). Згідно п. 8 вказаного вище договору сторони дійшли згоди про те, що строк його дії складає 20 років. У п.п. 9-13 договору оренди землі сторони закріпили своє волевиявлення про те, що орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року в розмірі 1015 гривень 00 копійок на рік в грошовій формі, або рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем, по її собівартості, але не вище державних закупівельних цін, чи послугами, при цьому обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається один раз на 3 роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Крім того сторони договору дійшли згоди, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, а дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема: за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню; інших підстав, визначених законом, що закріплено у пунктах 36 та 38 укладеної між сторонами угоди. Як вбачається із договору оренди землі за № 67 від 01 жовтня 2006 року, зареєстрованого у Коломацькому районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 травня 2008 року за № 040869700277, [PERSON] (орендодавець) та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» (орендар) уклали договір, за яким орендодавець передала орендарю земельну ділянку, розташовану на території Шелестівської ради Коломацького району Харківської області, площею 5,86 га ( а.с. 41-42, 94-95). Згідно п. 8 вказаного вище договору сторони дійшли згоди про те, що строк його дії складає 20 років. У п.п. 9-13 договору оренди землі сторони закріпили своє волевиявлення про те, що орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься орендарем у строк до 31 грудня кожного року в розмірі 3,01% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 1948 гривень 00 копійок на рік в грошовій формі, або рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем, по її собівартості, але не вище державних закупівельних цін, чи послугами, при цьому обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається один раз на 3 роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Крім того сторони договору дійшли згоди, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, а дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема: за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором; внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню; інших підстав, визначених законом, що закріплено у пунктах 36 та 38 укладеної між сторонами угоди. Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 06 лютого 2024 року (а.с. 11, 13) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6323281000:01:000:0364, розташованої на території Шелестівської ради Коломацького району Харківської області, площею 5,8621 га, а також земельної ділянки з кадастровим номером 6323281000:01:000:0382, розташованої на території Шелестівської ради Коломацького району Харківської області, площею 6,5871 га. Право власності на зазначені земельні ділянки зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 листопада 2017 року Коломацьким районним нотаріальним округом та 21 грудня 2018 року Коломацькою районною державною адміністрацією Харківської області. Водночас будь-які відомості про суб`єкта речового права на вказані земельні ділянки відсутні. Як вбачається зі змісту заяв [PERSON] , датованих 14 лютого 2019 року та 11 квітня 2019 року, адресованих СТОВ «КОЛОС» (а.с. 54-59), [PERSON] повідомив СТОВ «КОЛОС» про те, що він є власником земельної ділянки з кадастровими номером: 6323281000:01:000:0364 та з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0382, а також просив СТОВ «КОЛОС» надати йому завірені належним чином копій діючих договорів оренди землі та додаткових угод до них на вказані земельні ділянки, укладених між ним та СТОВ «КОЛОС». Ці заяви отримані СТОВ «КОЛОС», що підтверджується відповідними даними, відображеними у рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення за №6313100380196 та за №6313100373319 (а.с. 60). За результатами розгляду вищевказаних заяв [PERSON] останньому 13 травня 2019 року направлено відповіді про необхідність надання ним копій документів, які підтверджують його право власності на відповідні земельні ділянки (а.с. 62-63). Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №374840812, сформованої 18 квітня 2024 року, вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину №393, виданого 02 листопада 2017 року приватним нотаріусом Коломацького районного нотаріального округу Харківської області Назарько Н.С., набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0364, розташовану на території Шелестівської ради Коломацького району Харківської області, площею 5,8621 га. Крім того, згідно даних, відображених в цій інформаційній довідці, 01 березня 2024 року державним реєстратором Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Мєдвєдєвою З.О. щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,8621 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0364, зареєстроване інше речове право: право оренди земельної ділянки, яке виникло на підставі договору оренди землі за №217, укладеного 19 лютого 2024 року між [PERSON] і ТОВ «АГРОТОР 78» (а.с. 106). Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №374840819, сформованої 18 квітня 2024 року, вбачається, що [PERSON] на підставі копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №101503, виданого 04 листопада 2004 року Коломацькою районною державною адміністрацією Харківської області та рішення Коломацького районного суду Харківської області від 25 січня 2018 року за №625/406/17, набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0382, розташовану на території Шелестівської ради Коломацького району Харківської області, площею 6,5871 га. Крім того, згідно даних, відображених в цій інформаційній довідці, 01 березня 2024 року державним реєстратором Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Мєдвєдєвою З.О. щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5871 га, кадастровий номер 6323281000:01:000:0382, зареєстроване інше речове право: право оренди земельної ділянки, яке виникло на підставі договору оренди землі за №215, укладеного 19 лютого 2024 року між [PERSON] і ТОВ «АГРОТОР 78» (а.с. 107). 29 квітня 2024 року СТОВ «КОЛОС» до Міністерства юстиції України подано скаргу, в який товариство просило визнати прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення державного реєстратора Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Мєдвєдєвої З.О. щодо реєстрації права оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,8621 га, кадастровий номер: 6323281000:01:000:0364 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5871 га, кадастровий номер: 6323281000:01:000:0382, на підставі договорів оренди землі за №215 та №217, укладених 19 лютого 2024 року між [PERSON] і ТОВ «АГРОТОР 78» (а.с. 14-16). За результатами розгляду вказаної скарги Міністерством юстиції України прийнято рішення про часткове задоволення скарги СТОВ «КОЛОС», та визнано прийнятими з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювані рішення від 05 березня 2024 року №71914076 і № 7191498 державного реєстратора Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Мєдвєдєвої З.О. щодо реєстрації права оренди на вищевказані земельні ділянки на підставі договорів оренди землі за №215 та №217, укладених 19 лютого 2024 року між [PERSON] і ТОВ «АГРОТОР 78» (а.с. 49-52, 98-101). Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з індексним номером 394241358, сформованого 10 вересня 2024 року державним реєстратором Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області (а.с. 92), вбачається, що 06 вересня 2024 року щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,8621 га, кадастровий номер: 6323281000:01:000:0364, на підставі договору оренди землі №67, укладеного між його сторонами 01 жовтня 2006 року, який зареєстрований у Коломацькому районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель 19 травня 2008 року вчинено запис за №040869700277, зареєстроване право її оренди строком 20 років до 19 травня 2028 року. Водночас суб`єктами іншого речового права у цьому витязі у якості орендаря зазначено сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛОС», код ЄДРПОУ:00706786, а у якості орендодавця [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . Крім того, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з індексним номером 394367372, сформованого 11 вересня 2024 року державним реєстратором Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області (а.с. 93), підтверджено, що 06 вересня 2024 року щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,5871 га, кадастровий номер: 6323281000:01:000:0382, на підставі договору оренди землі №211, укладеного між його сторонами 12 листопада 2004 року, який зареєстрований у Коломацькому районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель 11 січня 2006 року вчинено запис за №040669700201, зареєстроване право її оренди строком 20 років до 11 січня 2026 року. Водночас суб`єктами іншого речового права у цьому витязі у якості орендаря зазначено сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛОС», код ЄДРПОУ:00706786, а у якості орендодавця - [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . Обґрунтовуючи позовну заяву представник позивача стверджувала, що з моменту набуття права власності на відповідні земельні ділянки [PERSON] не отримував орендну плату, що є істотним порушенням умов договорів оренди, що, в свою чергу, є підставою для їх розірвання. СТОВ «Колос» у якості доказів на підтвердження сплати орендної плати відповідачу за 2017-2023 рік, надало суду наступні платіжні документи: 1) список згрупованих поштових переказів електронних №000001950 від 21 грудня 2023 року за формою №103-1 на загальну суму 172730 гривень 02 копійки, в якому, крім іншого зазначено про грошовий переказ [PERSON] коштів у сумі 87860 гривень 00 копійок, з яких: «43930 гривень 00 копійок ор. плата 2022 р., 43930 гривень 00 копійок - ор. плата 2023 р.»; 2) список згрупованих поштових переказів електронних №000000833 від 13 січня 2022 року за формою №103-1 на загальну суму 64888 гривень 41 копійка, в якому, крім іншого, зазначено про грошовий переказ [PERSON] коштів у сумі 31661 гривень 03 копійки; 3) дебітове повідомлення, датоване 13 січня 2022 року, згідно якого СТОВ «Колос» перерахувало на рахунок «Укрпошта ПАТ Харківська дирекція» грошові кошти у сумі 64888 гривень 41 копійку, призначення платежу - «Перерахування коштів для виплати паїв за 2021р. зг. ф. 103 від 13.01.2022 р., без ПДВ»; 4) дебітове повідомлення, датоване 11 жовтня 2022 року, згідно якого СТОВ «Колос» перерахувало на рахунок «Укрпошта ПАТ Харківська дирекція» грошові кошти у сумі 83977 гривень 61 копійка, призначення платежу -«Перерахування коштів для виплати паїв за 2022 р., без ПДВ»; 5) дебітове повідомлення, датоване 21 грудня 2023 року, згідно якого СТОВ «Колос» перерахувало на рахунок «Укрпошта ПАТ Харківська дирекція» грошові кошти у сумі 172730 гривень 02 копійки, призначення платежу - «оплата згідно форми №103 від 21.12.2023 р. Без ПДВ»; 6) дебітове повідомлення, датоване 27 січня 2021 року, згідно якого СТОВ «Колос» перерахувало на рахунок «Укрпошта ПАТ Харківська дирекція» грошові кошти у сумі 120910 гривень 77 копійок, призначення платежу - «Перерахування коштів для виплати паїв за 2017-2019 р.р. зг. ф. 103 від 27.01.2021 р., без ПДВ»; 7) дебітове повідомлення, датоване 23 грудня 2019 року, згідно якого СТОВ «Колос» перерахувало на рахунок «Укрпошта ПАТ Харківська дирекція» грошові кошти у сумі 63762 гривні 83 копійки, призначення платежу - «Перерахування коштів для виплати мат. допомоги та орендної плати за паї за 2019 р. зг. ф. 103 від 23.12.2019 р.»; 8) дебітове повідомлення, датоване 27 грудня 2019 року, згідно якого СТОВ «Колос» перерахувало на рахунок «Укрпошта ПАТ Харківська дирекція» грошові кошти у сумі 246427 гривень 49 копійок, призначення платежу - «Перерахування коштів для виплати мат. допомоги та орендної плати за паї за 2019 р. зг. ф. 103 від 27.12.2019 р.»; 9) дебітове повідомлення, датоване 28 грудня 2020 року, згідно якого СТОВ «Колос» перерахувало на рахунок «Укрпошта ПАТ Харківська дирекція» грошові кошти у сумі 60993 гривні 88 копійок, призначення платежу - «Перерахування коштів для виплати паїв за 2020 р. зг. Ф. 103 від 28.12.2020 р., без ПДВ» (а.с.102-105а, 107а-110). Водночас зазначені вище платіжні документи, як кожен із них окремо, так і всі вони у своїй сукупності, беззастережно не свідчать про перерахування відповідачем та отримання [PERSON] орендної плати за 2017-2023 роки за договором оренди землі №67 від 01 жовтня 2006 року та договором оренди землі №211 від 12 листопада 2004 року, укладених між відповідачем та спадкодавицями позивача. Згідно імперативних приписів, закріплених у ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За правилами, визначеними ч.1 ст. 198-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинним договором оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Таким чином, під час судового розгляду належними\~і допустимими\~доказами підтверджені\~обставини,\~на які\~посилалася представник позивача адвокат Кот Т.В.\~у позовній\~заяві,\~щодо того, що [PERSON] , успадкувавши після\~смерті [PERSON] та [PERSON] належні їм за життя земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0382, площею 6,5871 га, і з кадастровим номером: 6323281000:01:000:0364, площею 5,8621 набув прав і обов`язків орендодавця за договорами оренди землі за №67, укладеного 01 жовтня 2006 року між померлою [PERSON] та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» та за № 211, укладеного 12 листопада 2004 року між померлою [PERSON] та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС». З огляду на вказані вище обставини, а також врахувавши те, що відповідні договори оренди землі, про розірвання яких просила представник позивача адвокат Кот Т.В., є чинними весь час із моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] по теперішній час, суд констатує про існування у позивача [PERSON] прав орендодавця, у тому числі і права на отримання орендної плати, за відповідними договорами оренди землі за весь попередній період, який розпочався з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] . Водночас під час розгляду справи було встановлено, що орендна плата за користування земельними ділянками у 2017-2023 роках відповідачем позивачу жодного разу, тобто систематично, не сплачувалася і [PERSON] не отримувалася. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин між сторонами у справі). Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Відповідно до статті 1 Закону «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Частинами першою-третьою статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї із сторін договір відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку. Статтею 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Правовий висновок щодо підстав для розірвання договору оренди землі з урахуванням пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18): «підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». У постанові від 27 листопада 2018 року в справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що оскільки до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, то слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Зазначений підхід до вирішення питання щодо можливості розірвання договору судом з підстави істотності допущеного орендарем порушення договору шляхом систематичної несплати орендної плати є сталим та підтверджується релевантною практикою суду касаційної інстанції. Зокрема, аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 689/1101/18 (провадження\~\~№ 61-10292св 20), від 27 жовтня 2021 року у справі № 573/1833/20 (провадження № 61-7138св 21), від 22 листопада 2021 року у справі № 341/609/20 (провадження № 61-10091св 21), від 24 листопада 2021 року у справі № 357/15284/18 (провадження № 61-13518св 21), від 08 грудня 2021 року у справі № 357/452/21 (провадження № 61-7721св 21). Взявши до уваги всі вище перелічені обставини, з`ясовані за час судового розгляду, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених представником позивача вимог про розірвання договору оренди землі за №211, укладеного 12 листопада 2004 року між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» та [PERSON] , зареєстрованого у Коломацькому районному відділі реєстрації земель 11 січня 2006 року за №040669700201, за умовами якого [PERSON] передала в користування на умовах оренди СТОВ «КОЛОС» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6323281000:01:000:0382, площею 6,5871 га, що розташована на території Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області, а також договору оренди землі за №67, укладеного 01 жовтня 2006 року між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС» та [PERSON] , зареєстрованого у Коломацькому районному відділі реєстрації земель 19 травня 2008 року за №040869700277, за умовами якого [PERSON] передала в користування на умовах оренди СТОВ «КОЛОС» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6323281000:01:000:0364, площею 5,8621 га, що розташована на території Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області, у зв`язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати (два та більше випадки) позивачеві. Водночас до доводів представника відповідача з приводу відсутності підстав для задоволення позову, викладених ним у відзиві на позовну заяву, а також доводів представника відповідача, повідомлених у судовому засіданні про те, що неотримання позивачем орендної плати за користування земельними ділянками пов`язана із недобросовісною поведінкою самого орендодавця, суд ставиться критично, позаяк такі доводи не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами та з`ясованими судом фактичними обставинами справи, а існування повідомлених представником відповідача обставин, якими він обгрунтовував відсутність визначених законом підстав для задоволення позову, не підтверджені належними і допустимими доказами. Крім того, суд за правилами, визначеними ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Суд також вважає за доцільне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved