Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Першої броварської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна. Позивач зазначав, що він є співвласником квартири за [ADDRESS] . Під час звернення до державного нотаріуса Першої броварської державної нотаріальної контори з питання відчуження квартири [ADDRESS] , вищевказаному співвласнику квартири було повідомлено про обставину перебування вищевказаного об`єкту нерухомого майна під обтяженням у вигляді арешту. Зі змісту інформаційної довідки вбачається, що квартира за [ADDRESS] перебуває під обтяженням у вигляді арешту (архівний запис), який було зареєстровано Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області від 06 серпня 2004 року на підставі хвали Броварського міського суду Київської області від 14 лютого 1995 гаку за № б/н. Реєстраційний номер обтяження об`єктів нерухомого майна: 12223938. Згідно відомостей, які містяться у вказаній інформаційній довідці, власником вищезазначеного об`єкту нерухомого майна, що перебуває під обтяженням у вигляді арешту помилково значиться [PERSON] . Так, вироком Броварського міського суду Київської області від 06 грудня 1994 року у кримінальній справі № 1-135 [PERSON] ( [INFO] ) було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 86-1 КК України (1960 р.) та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що перебувало в особистій приватній власності засудженої особи. Відповідно відмітки, зробленої на копії вищевказаного вироку, останній набрав законної сили 14 грудня 1994 року. Виходячи з інформаційних даних, що містяться у рішенні Броварського міського суду Київської області від 10 квітня 1995 року у цивільній справі № 2-194 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Броварського міського фінансового відділу про визнання права особистої приватної власності та виключення майна з опису, судом під час розгляду вищезазначеної справи було встановлено, що 14 лютого 1995 року судовим виконавцем за місцем проживання засудженого [PERSON] було проведено опис окремого рухомого майна, а саме телевізора, холодильника, дитячого ліжка, письмового столу, саморобної шафи та іншого предметів домашнього побуту, які належали на праві власності зазначеній особі. Натомість, квартира за [ADDRESS] не значиться серед переліку майна, яке увійшло до відповідного опису, складеного судовим виконавцем в межах виконання вироку Броварського міського суду Київської області від 06 грудня 1994 року у кримінальній справі № 1-135. В той же час, як вбачається зі змісту вказаного вище свідоцтва про траво власності на житло від 05 лютого 2002 року № [NUMBER] , виданого Фондом комунального майна Броварської міської ради Київської області, первинне право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку приватизації державного житлового фонду було набуто наступними особами: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, на момент винесення Броварським міським судом Київської області вироку від 06 грудня 1994 року у кримінальній справі А 1-135, квартира [ADDRESS] не являлася предметом конфіскації за вищевказаним вироком суду, а відповідно станом на 14 лютого і 995 року у судового виконавця були відсутні належні правові підстави для знесення зазначеної квартири до опису майна, що підлягає конфіскації, з огляду на обставину перебування даного об`єкту нерухомого майна у комунальній власності, а не у власності засудженої особи. Наявність арешту майна перешкоджає йому в здійсненні права володіння, користування та розпорядження своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, позивач просив суд зняти арешт з об`єкту нерухомого майна квартири [ADDRESS] , накладений Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області від 06 серпня 2004 року (реєстраційний номер обтяження: 1223938) на підставі ухвали Броварського міського суду Київської області від 14 лютого 1995 року № б/н. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Нечипоренко В.В. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Першої броварської\~державної нотаріальної\~конторине з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, завідувач направила до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що співвласниками квартири за [ADDRESS] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 05 лютого 2002 року № [NUMBER] , виданого Фондом комунального майна Броварської міської ради Київської області та зареєстрованого у реєстровій книзі за № 1-15230. Згідно інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна,\~від 09\~квітня 2024\~року №\~373396329,\~накладено арешт\~на майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , власником якого значиться [PERSON] , зареєстроване Броварською міською державною нотаріальною конторою Київської області від 06 серпня 2004 року на підставі хвали Броварського міського суду Київської області від 14 лютого 1995 гаку за № б/н. Реєстраційний номер обтяження об`єктів нерухомого майна: 12223938. Вироком Броварського міського суду Київської області від 06 грудня 1994 року у кримінальній справі № 1-135 [PERSON] ( [INFO] ) було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 86-1 КК України (1960 р.) та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що перебувало в особистій приватній власності засудженої особи. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 05 лютого 2002 року № [NUMBER] , виданого Фондом комунального майна Броварської міської ради Київської області, первинне право власності на квартиру [ADDRESS] у порядку приватизації державного житлового фонду було набуто наступними особами: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] не належить до числа осіб, якими набуто право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] у порядку приватизації державного житлового фонду. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved