Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області, Служба у справах дітей Козелецької селищної ради Чернігівської області про позбавлення батьківських прав (з урахуванням заяви, яка подана в порядку усунення недоліків - а.с. 54-59). Позивач вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області 09 серпня 2008 року. Згідно з рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.08.2018 шлюб [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого 56 Відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками дитини є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Згідно з Витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , та матір?ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] , зареєстрованого с. Білейки Козелецького районна Чернігівської області. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`являлася, відзив на позовну заяву не подала. Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за її відсутності. Позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач, будучи допитаною як свідок, дала показання, що в житті [PERSON] ніколи не приймав участі. Після того як Альоні виповнилося 10 років, він почав висилати гроші в розмірі 2 500 грн. Інколи відповідач [PERSON] пересилав певні речі Новою поштою. Більше будь-якої участі в житті дитини відповідач не приймає. [PERSON] приблизно в 2020 році востаннє приїжджала до неї і до дитини. Де вона проживає позивачу невідомо, зв`язку з нею немає, життям дитини не цікавиться, взагалі ніякої участі у вихованні/навчанні/утриманні дитини [PERSON] не приймає. Коли дитині виповнилося 14 років, постало питання отримання паспорта, проте для цього потрібна була присутність батьків. З [PERSON] зв`язку не було, а [PERSON] відмовився приїжджати. Такі самі питання про присутність батьків виникали і при звернення за медичною допомогою, заключенні декларації з лікарем тощо. [PERSON] свою відсутністю взагалі, а [PERSON] своїм небажанням перетинати блок-пости, оскільки проживає в іншій місцевості, не лише не приймають участі в житті та вихованні дитини, а і створюють перешкоди для задоволення її базових та побутових потреб. Відповідач [PERSON] повідомив суду, що хотів приймати участь у вихованні дитини, але [PERSON] забороняє та не віддає дитину. Він спілкується з класним керівником. В 2020 році позивач вигнала його з двору. Він також приїздив в школу на перший і останній дзвінок. З початком повномасштабного вторгнення він дійсно перестав відвідувати доньку, оскільки проживає в Полтавській області і намагається уникати перетину блок-постів. Останнім часом донька не хоче з ним спілкуватися. Востаннє спілкувалися півтора-два роки тому. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що батьки не приймають участь у житті дитини і те, що дитина весь час проживає з бабусею, від самого її народження. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Служби у справах дітей Козелецької селищної ради Чернігівської області позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Судом було заслухано думку дитини - [PERSON] , яка повідомила, що з народження проживає з бабусею, матір бачила востаннє в 2018 році, коли та з кимось приїжджала. Зв`язок з матір`ю втрачено, коли їй було приблизно 10 років. З батьком контакту в неї не має, він періодично телефонує, але вона не бажає з ним розмовляти. [PERSON] висловила свою думку щодо доцільності позбавлення її батьків батьківських прав відносно неї. Під час судового розгляду цивільної справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 січня 2009 року, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до акту №1 від 15 січня 2024 року про обстеження умов проживання дитини [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , в ході перевірки комісія встановила, що дитина проживає з бабусею [PERSON] , [INFO] , тіткою [PERSON] , [INFO] та двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] . Дитина має свою кімнату, є всі умови для проживання та навчання, добре вихована, ввічлива, завжди гарно одягнута. Дитина має інвалідність з народження. Мати дитини тривалий час не проживає зі своєю сім`є, не приймає ніякої участі у вихованні своєї дитини. Батько дитини надає матеріальну допомогу у сумі 2 500 грн., один раз на місяць, але не приймає участь у вихованні дитини, не цікавиться здоров`ям, навчанням, потребами (а.с.21). Рішенням Козелецької селищної ради від 15 березня 2024 року № 2688-76/VІІІ затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням їх від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 24-26). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України). Учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 січня 2022 року в справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21)). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1-6 частини першої статті 164 СК України). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18) зазначено, що: «тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Судом встановлено, що відповідачі тривалий час не виконують свої батьківські обов`язки стосовно доньки - [PERSON] , не піклуються про її фізичний, духовний і моральний розвиток, не займаються її вихованням, не цікавляться навчанням. Крім того, відповідачем [PERSON] створювалися перешкоди в реалізації дитиною своїх прав, пов`язаних з отриманням паспорту, зверненням за медичною допомогою тощо. Враховуючи той факт, що з 24 лютого 2022 року в Україні триває повномасштабна війна, а відповідач підтвердив намір не перетинати області країни, щоб уникнути блок-постів, будь-які питання, які потребуватимуть особистої участі батька, не зможуть бути вирішені (як то підписання декларації з лікарем, вступ дитини до вищого навчального закладу тощо). При цьому, суд виходить з найкращих інтересів дитини, яка повинна мати безперешкодний доступ до отримання медичної допомоги, освіти тощо. Враховуючи наведене, з метою захисту інтересів дитини та забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до частини четвертої-пятої статті 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки судом приймається рішення про позбавлення батьківських прав обох батьків, а від інших осіб не надійшли заяви про передання їм дитини, [PERSON] , [INFO] , слід передати на опікування органу опіки і піклування Козелецької селищної ради Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved