Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, стверджує, що відповідач не має інших неповнолітніх дітей та аліментних зобов`язань, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, він є працездатним, хронічних захворювань не має, батьків на утриманні не має. Стан здоров`я та матеріальний дохід відповідача дозволяє сплачувати аліменти на неповнолітню дитину. Просить стягнути аліменти на дитину щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дати надходження заяви до суду і до повноліття дитини. 29 жовтня 2024 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, встановлено строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав на подачу заяв по суті справи. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату та час була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. (а.с. 24) Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату та час був належним чином повідомлений, що підтверджується реєстрами вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області, трекінгами поштових відправлень із офіційного сайту Укрпошти, поштовими відправленнями з відмітками про повернення «за відсутністю адресата за вказаною адресою», надав суду телефонограму, у якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити без його участі. (а.с. 17-19, 23, 25) Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до інформації про підтверджене зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 12) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 грудня 2020 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 грудня 2020 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 5) Судом встановлено, що у сторін є неповнолітня дитина донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 квітня 2021 року. (а.с 4) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 13 січня 2021 року №05 [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] . (а.с. 7) Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2022/000691336 від 29.09.2022, [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] . (а.с. 8) Малолітня [PERSON] проживає разом із позивачем [PERSON] , що визнано позивачем та відповідачем. Стосовно позовних вимог суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають дітей, донька проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Встановлені обставини відповідачем визнані. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що передбачено\~ст. 81 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст.\~180,\~181 СК України\~\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211, 20 грн.

Outcome: approved