Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Істоміну Катерину В`ячеславівну звернулася в Корабельний районний суд м. Миколаєва з вказаною позовною заявою, в якій просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № 368 від 31.10.2001 року, укладений на Універсальній Товарній Біржі «РіКо-Альянс», зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 12.11.2001 за реєстровим № 18769, відповідно до якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] продали, а [PERSON] купив 3/5 частини квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позову представник зазначила, що 31.10.2001 року був укладений договір купівлі-продажу № 368, за умовами якого [PERSON] , який є чоловіком позивачки, купив у [PERSON] , [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] 3/5 частини квартири [ADDRESS] . Вказаний договір у відповідності до ЗУ «Про товарну біржу» був \~ \~ \~ \~зареєстрований на товарній біржі «РіКо-Альянс» в «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю» за № 368 від 31.10.2001 року. Відповідно до Реєстраційного напису договір купівлі-продажу був зареєстрований в КП ММБТІ за реєстровим № 18769 12.11.2001 року. Вказала, що на даний час позивачу необхідно визнати вказаний договір дійсним у зв`язку з тим, що [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/5 частки квартири, що була предметом цього договору. Позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте отримала відмову через те, що правовстановлюючий документ на спадкове майно не відповідає вимогам законодавства, та рекомендовано звернутись до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивачка на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права, оскільки договір купівлі-продажу квартири не було посвідчено нотаріально. На підставі вищевикладеного позивач звернулася до суду з відповідним позовом. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.10.2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Проте відповідачі: [PERSON] , від імені якого діяв адвокат Білов І.В.; [PERSON] ; [PERSON] надіслали на адресу суду заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти їх задоволення. [PERSON] (продавець за договром № 368 купівлі продажу) помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.08.2020 р. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 31.10.2001 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] , та [PERSON] був укладений договір № 368 купівлі-продажу, згідно з умовами якого відповідачі продали, а [PERSON] придбав 3/5 частини квартири [ADDRESS] . Вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований на Універсальній Товарній біржі «РіКо-Альянс'' у Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 368 від 31.10.2001 р. (відповідно до статті 15 Закону України Про товарну біржу, діючої на момент реєстрації договору) та у подальшому зареєстрований у Миколаївському МБТІ за реєстровим № 18769 від 12.11.2001 року. На час укладення зазначеного договору угоди, які були зареєстровані на товарній біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Саме з цих підстав договір купівлі-продажу був прийнятий КП "Миколаївським МБТІ" в якості правовстановлюючого документу, а за [PERSON] як покупцем зареєстроване право власності на 3/5 частини квартиру [ADDRESS] за реєстровим № 18769 від 12.11.2001 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Матеріалами справи також підтверджено, що [PERSON] на час укладання договору № 368 купівлі-продажу, перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем по справі, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Корабельним райвідділом ЗАЦС м. Миколаєва 15.09.1989 р. серія [NUMBER] . З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.08.2024 р. вбачається, що 07.08.2024 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грудницькою І.М. відкрита спадкова справа № 62/2024 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Отримати свідоцтво\~про право\~на спадщину\~позивач не\~має можливості\~через те,\~що поданий\~позивачем Договір\~купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~який зареєстрований\~ на\~Універсальній Товарній\~біржі «РіКо-Альянс'' 31.10.2001\~р.\~за №\~368 та зареєстрований в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 12.11.2001 року за р. №18769, зареєстрований на Біржі з порушенням законодавства. Згідно з ст. 227 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) договір відчуження житлового будинку (частки), якщо хоча б однією із сторін є громадянин, повинен бути нотаріально посвідчений, а недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до статті 47 Закону України «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір № 368 купівлі-продажу укладений 31.10.2001 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним. З матеріалів справи вбачається, що дана угода була виконана сторонами повністю. За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсним, обґрунтованими, а вимогу такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved