Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер її син [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 26/300 частин житлового будинку [ADDRESS] (на теперішній час [ADDRESS] , та спадкове майно, яке складається з 12/25 частин житлового будинку [ADDRESS] ). 13/300 частин житлового будинку [ADDRESS] та 2/25 частин житлового будинку [ADDRESS] належало його батьку та чоловіку позивачки [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті якого він ( [PERSON] ) успадкував проте не оформив вказане спадкове майно. Інші по 13/300 частин житлового будинку [ADDRESS] належало спадкодавцю [PERSON] та позивачці на праві спільної сумісної власності. Позивачка спадщину після смерті її сина прийняла, проте оригінал правовстановлюючого документа відсутній. У зв`язку з цим звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за нею право власності на на зазначені частки у спадковому майні в порядку спадкування після смерті сина. Позивачка в судове засідання не з`явилася, просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] (на теперішній час [ADDRESS] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу, Витягом з домової книги щодо реєстрації місця проживання. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 13/300 частин житлового будинку [ADDRESS] (на теперішній час [ADDRESS] ), частка у якому належала йому як власнику відповідно до Свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] від 18.07.1994 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.10.2024. Інші частки, а саме по 13/300 частин вказаного житлового будинку відповідно до вказаного Свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] належали членам сім`ї спадкодавця дружині [PERSON] (позивачці) та сину [PERSON] . Відповідно до технічного паспорта від 10.01.2024 на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. літ. А -Б - житловий будинок (загальна площа 383,6 кв. метра, житлова площа 257,3 кв. метра), літ. В сарай, літ. Г сарай, літ. Д - сарай, літ. Е- вбиральня, літ. Ж гараж, №1-6- надвірні споруди. Також після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 12/25 частин житлового будинку [ADDRESS] ), які належали йому як власнику відповідно до Договору дарування частини житлового будинку від 05.05.2005 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.06.2005. Відповідно до технічного паспорта від 10.01.2024 на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. А- житловий будинок (загальною площею 128,0 кв. метра, житловою площею 45,7 кв. метра), літ. Б- сарай, літ. В- вбиральня, літ. Гсарай, літ. Д сарай, літ. Е сарай, №1-3- надвірні споруди (копія додається). Після смерті [PERSON] вищевказане нерухоме майно успадкував проте не оформив його син [PERSON] , дружина спадкодавця [PERSON] від спадщини відмовилася, про що свідчить матеріали спадкової справи 118/2021. [INFO] помер син позивачки [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] (на теперішній час [ADDRESS] ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.03.2022 року, свідоцтвом про народження, Витягом з домової книги щодо реєстрації місця проживання. Перед смертю [PERSON] заповітів на своє майно не складав, спадкова справа не заводилася, про що свідчить інформаційні довідки зі Спадкового реєстру. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з 13/300 частин житлового будинку [ADDRESS] (на теперішній час [ADDRESS] ), які належали йому як власнику відповідно до Свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] від 18.07.1994, а також 13/300 частин вказаного житлового будинку і 12/25 частин житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , які він успадкував, але не оформив після смерті батька [PERSON] . Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті сина прийняла, який в свою чергу прийняв спадщину, проте не оформив, після смерті батька, якому належало на праві власності у вигляді часток зазначене спадкове майно, вищенаведене спадкове майно дійсно належало на праві власності спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] , інші спадкоємці не встановлені. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Позивачка у позові також просила встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Зазначена вимога не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи встановлено, що позивачка від спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] відмовилася, про що надала відповідну заяву до нотаріуса, а [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] прийняв, оскільки проживав разом зі спадкодавцнм за однією адресою, проте не оформив її належним чином у зв`язку зі смертю. Водночас фактом прийняття спадщини є обставини, які підлягають встановленню в судовому рішенні в описовій його частині, які підтверджуються достатніми та допустимими доказами. Такими є звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою (ст. 1269 ЦК України) та постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Вказане у цій справі встановлено, та не потребує зазначення у резолютивній частині рішення, оскільки не є належним способом захисту невизнаного права та норми чинного ЦК України від 16 січня 2003 року не передбачають встановлення факту прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: partial