Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви поданої адвокатом Скржевським Максимом Станіславовичем в інтересах [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей. Позивач просить розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з останнього аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, в розмірі 5000 гривень, тобто по 2500 гривень на кожну з дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексу інфляції на час їх виплати. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 29.08.2008 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у сторін народились спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб існує формально, його збереження неможливе. Щодо вимоги про стягнення аліментів позивач вказує, що для забезпечення належного рівня життя дітей потрібна фінансова участь двох батьків, відповідач є здоровим, працездатним, таким, що отримує дохід та зможу сплачувати аліменти у сумі 2500 грн. на кожного з дітей. Позивач у судове засідання не прибула, представник позивача надав суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі сторони позивача, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом надсилання на адресу місця проживання судової повістки, яка повернута до суду, з причини відсутності адресата за вказаною адресою, а також у спосіб розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб порталі «Судова влада». відзиву на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач не повідомляв суду іншої адреси зареєстрованого місця проживання, аніж та, що зазначена у ЄДДР, а тому він є таким, що повідомлений про розгляд справи у встановленому порядку. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом встановлено, що вимоги, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів дотримані, а підстави для ухвалення заочного рішення існують у сукупності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до положень\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 29.08.2008 зареєстрували шлюб, реєстрацію проведено Міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, про що зроблено відповідний актовий запис №577. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до\~ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Сторони не виявили бажання примиритись, позивач наполягає на розірванні шлюбу, від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, не встановлено фактів, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутися до суду з позовом про\~стягнення аліментів. В матеріалах справи відсутні дані, щодо стану здоров`я та матеріального становище платника аліментів та їх отримувача, дані про працевлаштування відповідача, його доходи та стан його здоров`я, дані, щодо наявності на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, витрат у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Статтею 180 СК України визначено обов`язок батьків утримувати дитину, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, \~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи те, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем, домовленості між сторонами, щодо їх утримання не досягнуто, а відповідач в добровільному порядку належної допомоги на утримання дитини не надає, суд, враховуючи інтереси малолітніх дітей, на утримання яких присуджуються аліменти, за відсутності доказів, щодо майнового стану платника аліментів, стану його здоров`я, приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений позивачем в позовній заяві у розмірі 2500 грн на кожного з дітей, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому позовні вимоги, в частині стягнення аліментів на утримання дітей є підставними і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Водночас, суд роз`яснює сторонам справи, за положеннями\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду,\~може бути\~згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК\~України стягнути з відповідача судовий збір. Відповідно до п.1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, тому, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір сплачений останнім за вимогу про розірвання шлюбу у розмірі 968,96 грн. Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини 1статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду про стягнення аліментів, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved