Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова надійшла заява [PERSON] про визнання її сина [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення її опікуном. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що її син є інвалідом з дитинства, мова у нього відсутня, відсутнє спілкування. Син спостерігається в психо-неврологічному диспансері з 2007 року, з приводу хронічного захворювання зі стійкими розладами психічної діяльності, не в змозі осмислювати свої дії, потребує постійного стороннього догляду . [PERSON] , який є батьком неповнолітнього [PERSON] , підтримав подану заяву. Представник Опікунської ради Адміністрації Київського району Харківської міської ради, щодо призначення [PERSON] опікуном [PERSON] зазначила про неможливість задоволення цієї вимоги та надання висновку, оскільки дитина на теперішній час є неповнолітньою, тоді як адміністрація вносить подання про призначення опікуном лише, щодо повнолітніх. Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (Служба у справах дітей по Київському району) у судовому засіданні зазначив, про неможливість надання суду подання, щодо призначення опікуна [PERSON] , оскільки департамент вносить подання лише щодо неповнолітніх осіб, які позбавлені батьківського піклування. У судовому засідання був присутній неповнолітній [PERSON] , проте внаслідок наявних захворювань висловити свою позицію не зміг. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , 1962р.н. та [PERSON] , 1970р.н. є подружжям. Згідно із свідоцтвом про народження [NUMBER] подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно виписки із історії хвороби [PERSON] вбачається, що у нього наявне захворювання - дитячий аутизм. За медичним висновком №24 від 03.10.2013р. є інвалідом дитинства. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 611 від 04.09.2014 року Харківської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» - [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості, внаслідок свого психічного стану не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. Виходячи з вищенаведеного, [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому підлягає визнанню недієздатним. Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає [PERSON] та його тривалість, суд вважає необхідним встановити строк дії рішення про визнання особи недієздатною - два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. При цьому, згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опікуном, відповідно до ч.4 ст. 63 ЦК України, призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним. Згідно пояснень Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради (Служба у справах дітей по Київському району) від 29.11.2024, Департамент служб не має юридичних підстав для взяття на облік недієздатних фізичних осіб, у тому числі неповнолітніх, та впровадження діяльності щодо розгляду питань встановлення над ними опіки. Департамент служб у справах дітей в своїй роботі керується ст.19 Конституції України, ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей і спеціальні установи для дітей», Законом України « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Положенням про Департамент служб у справах дітей. Повноваження та компетенція служб у справах дітей визначена окрім вищезазначених законодавчих актів, також постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866, якою затверджений Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, де визначений порядок призначення опікунів та піклувальників лише дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування. Згідно пояснень Адміністрації Київського району Харківської міської від 18.12.2024р. з метою захисту прав та інтересів недієздатних та обмежено дієздатних осі, які потребують опіки та піклування рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.03.2011 № 156 «Про організацію діяльності, пов`язаної із захистом прав та інтересів недієздатних та обмежено дієздатних осіб, які потребують опіки та піклування» створені у районах м. Харкова опікунські ради Адміністрацій районів Харківської міської ради, до функцій яких віднесено вирішення питань щодо можливості встановлення або припинення опіки (піклування) над недієздатними або обмежено дієздатними громадянами та громадянами, які потребують опіки (піклування) тощо. До повноважень вказаних вище органів відноситься вирішення питань опіки та піклування щодо лише повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Таким чином, Адміністрація Київського району Харківської міської ради не є уповноваженим органом з виконання функцій органу опіки та піклування при розгляді в судах справ, пов`язаних із захистом житлових, майнових та особистих немайнових прав дітей. Враховуючи, що згідно положень ЦК України , судом встановлюється опіка лише за поданням органу опіки та піклування, відповідне подання суду не надано, тому в частині призначення [PERSON] опікуна , слід відмовити. Відповідно до ст. 6 СК України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ст. 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Відповідно до ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та є законним представником останнього до 18 років. При цьому, [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до органів опіки та піклування та суду щодо призначення [PERSON] опікуна, після досягнення дитиною повноліття, у визначеному чинним законодавством порядку. Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Отже, судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок держави, як передбачено ч. 2 ст. 299 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial