Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] \~23.09.2024\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~про розірвання\~шлюбу з\~відповідачем [PERSON] \~та стягнення\~з останнього\~на її\~користь аліментів\~на утримання\~малолітньої дитини\~ сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що вона з відповідачем [PERSON] 01 березня 2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, відсутності взаємопорозуміння та поваги один до одного, у зв`язку з чим відбувалися часті сварки, шлюбні відносини з ним фактично припинено, при цьому відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхньої спільної дитини, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць. \~ \~ \~ \~02.10.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження у справі, визначено порядок її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] та її представник у судове засіданні не з`явилися, представник позивачки надав заяву про підтримання позовних вимоги та розгляд справи у їхню відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, надав відзив на позов в якому позовні вимоги позивачки визнав частково, а саме просив винести рішення, яким визначити аліменти у розмірі 1/4 частини та просив розгляд справи провести у його відсутність. В обгрунтування свого відзиву відповідач вказав, що наразі перебуває у лавах Збройних Сил України та його заробітна плата складає близько 25 000 гривень. На його утриманні також перебуває його батько [PERSON] , який є особою пенсійного віку та особою з інвалідністю 3-ї групи. Його мати [PERSON] померла [INFO] . Також, просив врахувати обставини того, що його дружина та син проживають у їхньому спільному помешканні в с. Дячкове та користуються всіма пільгами по сплаті комунальних платежів, які йому надані законами України як військовослужбовцю. Заперечень щодо позовних вимог про розірвання шлюбу відзив не містить. \~ \~ \~ \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони по справі 01 березня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). \~ \~ \~ \~Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). \~ \~ \~ \~Також, судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаємопорозуміння між ними. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, відновлювати їх сторони наміру і бажання не мають. Спільне господарство сторони не ведуть. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статтей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Положеннями ст.110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. \~ \~ \~ \~Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати. \~ \~ \~ \~Крім цього, судом встановлено, що відповідач по справі є батьком дитини, що проживає з позивачкою, належного матеріального забезпечення на утримання малолітнього сина не надає, хоча згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач як батько дитини зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідач працездатний, перебуває в лавах ЗСУ, отримує заробітну плату, на утриманні має непрацездатного батька, який є інвалідом ІІІ-ї групи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~У ст. 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, а також той факт, що малолітня дитина фактично знаходиться на утриманні матері позивачки [PERSON] , часткове визнання відповідачем вимог про стягнення аліментів, суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити частково у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial