Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики від 16.05.2022 року у сумі 3 500 000,00 грн. та судових витрат. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказав, що 16.05.2022 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, у якому він виступає позикодавцем, а [PERSON] позичальником. Відповідно до пункту 2.1 договору позики від 16.05.2022 року сторони погодили, що сума позики по цьому Договору становить 3\~500\~000 (три мільйони п`ятсот тисяч ) гривень 00 копійок. \~ \~ \~ \~У пунктах 3.1, 3.2 договору позики від 16.05.2022 року сторони погодили, що позикодавець передає суму позики у повному обсязі у день укладання сторонами договору. Прийнявши суму позики у повному обсязі від позикодавця позичальник повинен видати позикодавцю розписку про її отримання. Днем передачі сум позики у повному обсязі вважається день видачі позичальником позикодавцю розписки про її отамання. Відповідно до пункту 4.1 договору позики від 16.05.2022 року сторони домовилися, що позичальник поверне позикодавцю суму позики у повному обсязі, не пізніше 30.04.2024 року. Місце повернення суми позики у повному обсязі: [ADDRESS] . Однак, відповідач ігнорує вимоги позивача стосовно повернення боргу, останній змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою від 23.10.2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. З урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд зважає на положення\~статті 206 ЦПК України, відповідно до яких\~\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з частиною третьою\~статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, оскільки воно не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а також підтверджується матеріалами справи. За наведеного суд дійшов висновку про наявність підстав для винесення рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до положень частини четвертої\~статті 206 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.05.2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, що підтверджується самим договором позики та розпискою про отримання грошових коштів. Відповідно до умов договору позики, [PERSON] передав [PERSON] - 3\~500\~000 (три мільйони п`ятсот тисяч ) гривень 00 копійок. У пунктах 3.1, 3.2 договору позики від 16.05.2022 року сторони погодили, що позикодавець передає суму позики у повному обсязі у день укладання сторонами договору. Прийнявши суму позики у повному обсязі від позикодавця позичальник повинен видати позикодавцю розписку про її отримання. Днем передачі сум позики у повному обсязі вважається день видачі позичальником позикодавцю розписки про її отамання. Відповідно до пункту 4.1 договору позики від 16.05.2022 року сторони домовилися, що позичальник поверне позикодавцю суму позики у повному обсязі, не пізніше 30.04.2024 року. Місце повернення суми позики у повному обсязі: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша\~статті 15 ЦК України, частина перша\~статті 16 ЦК України). Тобто сторона в справі сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Відповідно до роз`яснень п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ч. 1\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 18 жовтня 2017 року у справі № 6-1662цс17. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини за договором позики, внаслідок порушення позичальниками умов такого договору утворилась заборгованість. Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тобто відповідач не виконав передбачені договором позики і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість у розмірі 3\~500\~000 (три мільйони п`ятсот тисяч ) гривень 00 копійок. Згідно з ст. 141 ЦПК України, суд стягує судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved