Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. У лютому 2024 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовувала його тим, що 7 вересня 2017 року вона передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 58000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався відчужити позивачу будинок в ЖК «Бельведер сіті» до липня 2021 року або повернути грошові кошти у вказаному розмірі. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконав свої зобов`язання, позивач пред`явила до Бориспільського міськрайонного суду позов (справа №359/628/22), в якому просила визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу будинку, укладений 7 вересня 2017 року між нею та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на її користь авансовий платіж в розмірі 1578046 гривень 60 копійок, суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 44572 гривень 76 копійок, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 23735 гривень 55 копійок та моральну шкоду в розмірі 90000 гривень 00 копійок. З метою\~забезпечення вказаного\~позову, ухвалою\~судді Бориспільського\~міськрайонного суду\~від 24\~січня 2022\~рокубув накладений арешт на належні [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 3220882600:04:001:1781 та 3220882600:04:001:1787, а також заборонено йому вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна. Однак, незважаючи на наявність грошового зобов`язання перед позивачем та обтяження спірної земельної ділянки, 9 вересня 2022 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір дарування, за яким [PERSON] безоплатно відчужив у власність [PERSON] садовий будинок по [ADDRESS] в урочищі «Перший шлюз» Гнідинської сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,0189 га з кадастровим номером 3220882600:04:001:1787 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Рішенням приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Гадуп`яка С.М. №64757053 від 9 вересня 2022 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на придбані нею об`єкти нерухомого майна. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2022 року позов, пред`явлений [PERSON] , був задоволений частково: визнано недійсним попередній договір купівлі-продажу будинку, укладений 7 вересня 2017 року між нею та [PERSON] ; з відповідача на користь [PERSON] стягнуто авансовий платіж в розмірі 1578046 гривень 60 копійок, суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 44572 гривень 76 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 23735 гривень 55 копійок; у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення моральної шкоди відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року рішення Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2022 року було скасовано в частині визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу будинку та стягнення з [PERSON] суми інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в частині цих позовних вимог, а рішення суду в іншій частині було залишено без змін. Позивач посилається на те, що договір дарування земельної ділянки та садового будинку боржник [PERSON] та його матір [PERSON] вчинили недобросовісно, з метою уникнення звернення стягнення на майно в рахунок виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі розписки від 7 вересня 2017 року. Тому [PERSON] просила суд визнати недійсним договір дарування земельної ділянки та садового будинку, укладений 9\~вересня 2022\~рокуміж [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Гадуп`яком С.М.та зареєстрований в реєстрі за №577, а також скасувати рішення вказаного приватного нотаріуса №64757053 від 9 вересня 2022 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на садовий будинок по [ADDRESS] в урочищі «Перший шлюз» Гнідинської сільської ради Бориспільського району та на земельну ділянку площею 0,0189 га з кадастровим номером 3220882600:04:001:1787 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 2. Процесуальні дії по справі. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 лютого 2024 року (а.с.49 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 5 лютого 2024 року (а.с.8-10 провадження №2-з/359/19/2024) був накладений арешт на садовий будинок по [ADDRESS] в урочищі «Перший шлюз» Гнідинської сільської ради Бориспільського району та на земельну ділянку площею 0,0189 га з кадастровим номером 3220882600:04:001:1787 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 лютого 2024 року (а.с.56 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року (а.с.172 т.1) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 10 вересня 2024 року (а.с.201 т.1) було витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Гадуп`яка С.М. копію оспорюваного договору від 9 вересня 2022 року та копії всіх документів, на підставі яких був складений та посвідчений договір. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Представник відповідачів\~ [PERSON] \~заперечує проти\~задоволення позову\~та посилається\~на те,\~що позивачем\~не доведено\~наявність умислу\~у відповідачів\~на укладення\~фіктивного правочину.\~Станом на\~день укладення\~оспорюваного правочину\~відповідачі не\~були обізнані\~про наявність\~пред`явленого до [PERSON] позову про стягнення боргу. Зокрема, виклик відповідача у цивільній справі був здійснений через оголошення на сайті судової влади України, ухвалу про відкриття провадження та позов [PERSON] не отримував. Вже після укладення договору дарування представник відповідачів [PERSON] дізнався про існування цивільної справи №359/628/22 та ознайомився з позовними вимогами [PERSON] . Крім того, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було зареєстровано будь-яких обтяжень земельної ділянки з кадастровим номером 3220882600:04:001:1787. Тому [PERSON] є добросовісним набувачем спірних об`єктів нерухомого майна. Укладений між позивачами договір був спрямований на настання реальних наслідків та є дійсним. У власності [PERSON] є транспортний засіб та інша земельна ділянка, за рахунок яких може бути погашена заборгованість перед позивачем. Тому представник відповідачів [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову. Приватний нотаріус Бориспільського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Гадуп`якС.М. не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.70), в якій просив розглянути справу за його відсутності. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 7 вересня 2017 року [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти в розмірі 58000 доларів США, а [PERSON] зобов`язався відчужити позивачу будинок в ЖК «Бельведер сіті» до липня 2021 року або повернути грошові кошти у вказаному розмірі. В грудні 2021 року [PERSON] пред`явила до Бориспільського міськрайонного суду позов, в якому вона просила визнати недійсним попередній договір купівлі-продажу будинку, укладений 7 вересня 2017 року між нею та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на її користь авансовий платіж в розмірі 1578046 гривень 60 копійок, суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 44572 гривень 76 копійок, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 23735 гривень 55 копійок та моральну шкоду в розмірі 90000 гривень 00 копійок. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 24 січня 2022 року з метою забезпечення позову, пред`явленого [PERSON] , був накладений арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами 3220882600:04:001:1781 та 3220882600:04:001:1787, а також заборонено [PERSON] вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна. 9 вересня 2022 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір дарування (а.с.12-13 т.1), за яким [PERSON] безоплатно відчужив у власність [PERSON] садовий будинок по [ADDRESS] в урочищі «Перший шлюз» Гнідинської сільської ради Бориспільського району та земельну ділянку площею 0,0189 га з кадастровим номером 3220882600:04:001:1787 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Рішенням приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Гадуп`яка С.М. №64757053 від 9 вересня 2022 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на придбані нею об`єкти нерухомого майна. Ця обставина підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №356164276 та №356165065 від 28 листопада 2023 року (а.с.46, 47 т.1). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2022 року (а.с.14-18 т.1) позов, пред`явлений [PERSON] , був задоволений частково: визнано недійсним попередній договір купівлі-продажу будинку, укладений 7 вересня 2017 року між нею та [PERSON] ; з відповідача на користь [PERSON] стягнуто авансовий платіж в розмірі 1578046 гривень 60 копійок, суму інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 44572 гривень 76 копійок та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 23735 гривень 55 копійок. У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення моральної шкоди відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року (а.с.19-23 т.1) рішення Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2022 року було скасовано в частині визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу будинку та стягнення з [PERSON] суми інфляції за час прострочення виконання грошового зобов`язання, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в частині цих позовних вимог. Рішення суду в іншій частині було залишено без змін. Спірні правовідносини регулюються главою 16 «Правочини» розділу IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно з ч.2, ч.3 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Як роз`яснив Верховний Суд в ухвалі від 24 квітня 2019 року у справі №369/11268/16-ц, цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора. Оскільки укладають договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. Продовжуючи розгляд цієї ж справи, Велика Палата Верховного Суду погодилась з означеними висновками та зазначила, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п.6 ст.3 ЦК України) і недопустимості зловживання правом (ч.3 ст.13 ЦК України). Відтак будь-який правочин, вчинений боржником у період настання в нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам) (постанови Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі №405/1820/17, від 28 листопада 2019 року у справі №910/8357/18). Зокрема, боржник, який вчиняє дії, пов`язані із зменшенням його платоспроможності після виникнення в нього зобов`язання з повернення суми позики, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора (постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №922/1903/18). Відповідно до п.7 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.18 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення. Цей принцип полягає у тому, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Згідно з ч.2 ст.261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Відповідно доч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. а. щодо фраудаторності правочину. Зі змісту мотивувальної частини постанови Київського\~апеляційного суду\~від 22\~червня 2023\~року (а.с.19-23\~т.1)\~вбачається,\~що грошові\~коштив розмірі 58000 доларів США, які [PERSON] передала [PERSON] , за своєю правовою природою є авансом, а не завдатком. Обов`язок щодо повернення авансу виник у [PERSON] в день його отримання, тобто 7 вересня 2017 року, а не в день постановлення рішення Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2022 року чи набрання цим судовим рішенням законної сили. Оспорюваний договір дарування земельної ділянки та садового будинку був укладений між [PERSON] та [PERSON] лише 9 вересня 2022 року, тобто вже після виникнення у [PERSON] грошового зобов`язання. Ці обставини свідчать про те, що вказаний договір має ознаки фраудаторного правочину\~(правочину,\~вчиненого боржником\~на шкоду\~кредитору). Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник відповідачів [PERSON] не подав докази на підтвердження того, що вартість земельної ділянки площею 0,0033 га з кадастровим номером 3220882600:04:001:1781, належної [PERSON] , та його автомобіля марки «Smart» є достатньою для повернення [PERSON] авансового платежу в розмірі 58000 доларів США. У зв`язку з тим, що зобов`язання повернути аванс в розмірі 58000 доларів США виникло у [PERSON] на підставі закону, а саме ч.1 ст.1212 ЦК України, а не на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2022 року, суд критично оцінює посилання представника відповідачів [PERSON] на те, що його довірителю не було відомо про розгляд цивільної справи №359/628/22 станом на день укладення оспорюваного договору. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 січня 1987 року (а.с.229 т.1) вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] . Безоплатне відчуження земельної ділянки та садового будинку на користь близького родича після виникнення у боржника грошового зобов`язання у великому розмірі свідчить про недобросовісну поведінку [PERSON] , яка полягає у зловживанні правом, спрямованому на позбавлення [PERSON] можливості в майбутньому задовольнити свої майнові вимоги за рахунок майна боржника. б. щодо незаконності правочину. Ухвала судді Бориспільського міськрайонного суду від 24 січня 2022 року (а.с.26-28 т.1), якою був накладений арешт на земельну ділянку площею 0,0189 га з кадастровим номером 3220882600:04:001:1787 та заборонено відчужувати цей об`єкт нерухомого майна, набрала законної сили в день підписання судового рішення, тобто 24 січня 2022 року. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №309411627 від 9 вересня 2022 року (а.с.251а-252 т.1) вбачається, що на день укладення оспорюваного договору в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не було зареєстровано обтяжень (арешту, заборони відчуження) вказаної земельної ділянки. Однак ця обставина жодним чином не вплинула на законну силу ухвали судді Бориспільського міськрайонного суду від 24 січня 2022 року, яка була обов`язковою для виконання станом на день укладення договору дарування земельної ділянки та садового будинку. Тому [PERSON] не мав права розпоряджатись його земельною ділянкою, зокрема відчужувати її у власність [PERSON] , укладений ними договір суперечить п.7 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.18 ЦПК України. В пред`явленому позові [PERSON] не заявила вимогу про витребування земельної ділянки та садового будинку з чужого незаконного володіння [PERSON] . Тому при вирішенні спору суд не застосовує правила, передбачені ст.388 ЦК України, та критично оцінює посилання представника відповідачів [PERSON] на те, що його довіритель [PERSON] є добросовісним набувачем вказаних об`єктів нерухомого майна. в. висновки суду. З огляду на це суд висновує про те, що з метою відновлення порушеного права позивача належить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки та садового будинку, укладений 9\~вересня 2022\~рокуміж [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Гадуп`яком С.М.та зареєстрований в реєстрі за №577. Крім того, з метою забезпечення юридичної визначені у спірних правовідносинах слід скасувати рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Гадуп`яка С.М. №64757053 від 9 вересня 2022 року про державну реєстрацію за [PERSON] права власності на садовий будинок по [ADDRESS] в урочищі «Перший шлюз» Гнідинської сільської ради Бориспільського району та на земельну ділянку площею 0,0189 га з кадастровим номером 3220882600:04:001:1787 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при пред`явленні позову до кількох відповідачів одним або кількома позивачами, звільненими від сплати судового збору, він стягується в дохід держави за рішенням суду окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в загальному розмірі 3028 гривень 00 копійок (2422,40 + 605,60). Ця обставина підтверджується квитанціями від 29 січня 2024 року (а.с.11 т.1 провадження №2/359/1427/2024, а.с.5 провадження №2-з/359/19/2024). Пред`явлений нею позов задоволений у повному обсязі. З огляду на це суд висновує про те, що з кожного відповідача на користь [PERSON] належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1514\~гривень 00\~копійок (3028,00 : 2).

Outcome: approved