Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні та утриманні сина, який проживає разом з матір`ю, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 9 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради надати висновок щодо заявлених позовних вимог. Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 5 вересня 2024 року задоволено клопотання позивача, витребувано у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України відповідачем у період з 2017 року. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок від 11 жовтня 2024 року відповідно до якого вважає доцільним позбавлення батьківських прав батька [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2024 року (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу судового засідання) суд задовольнив клопотання позивача, викликав свідків. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2024 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи, а також суду повідомили, що фактично з січня 2019 року відповідач жодного разу в Україну не приїжджав, з дитиною не бачився і не спілкувався. По телефону, через інтернет відповідач теж з дитиною не спілкується, участі у вихованні не приймає. Вихованням доньки [PERSON] займається лише позивачка та її теперішній чоловік, якого дитина вважає своїм батьком, вони піклуються про її фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явилась, подала заяву згідно якої просила справу розглядати та виносити рішення у її відсутність, підтримала висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11 жовтня 2024 року №01/00/011/167409. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] , яка є подругою позивача [PERSON] , показала, що познайомилася з [PERSON] у жіночій консультації, після народження дітей у 2017 році часто спільно гуляли, проживають у сусідніх будинках. Біологічного батька дитини [PERSON] - [PERSON] бачила лише двічі, ще до досягнення дитиною одного року, після того його більше не бачила та нічого про нього не чула. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] , яка є подругою позивача [PERSON] , показала, що батько [PERSON] - [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає, дитиною не цікавиться, разом вони не проживають, перебуває за кордоном. Бачила [PERSON] лише кілька разів ще до досягненням дитиною [PERSON] одного року. Дитина [PERSON] вважає своїм батьком чоловіка [PERSON] , який і займається її вихованням останні чотири роки. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] , яка є подругою позивача [PERSON] , показала, що після того як дитині [PERSON] виповнився один рік, її біологічного батька [PERSON] жодного разу не бачила. Вихованням та доглядом за дитиною займається [PERSON] спільно з її чоловіком [PERSON] . [PERSON] жодного контакту з дитиною не підтримує, її життям не цікавиться. Фактично батьківські обов`язки відносно [PERSON] виконує чоловік [PERSON] , якого дитина вважає своїм батьком. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, показання свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом установлено, що громадянка України [PERSON] та громадянин Хашимітського Королівства Йорданія [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.11.2017 (а.с. 12). Згідно відомостей Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 15 листопада 2023 року за №00042296991 щодо актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , державна реєстрація народження проведена відповідно до 126 Сімейного кодексу України за заявою матері та батька дитини про визнання батьківства №335-16.3-45 від 16.11.2017 року, прізвище дитини змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10-11). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.06.2022 у справі №127/2141/21 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини (а.с. 16-18). Згідно Довідки №243/2018 від 02 квітня 2018 року, виданої Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області, дитина [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Вінниця, згідно з рішенням УДМС України у Вінницькій області від 02 квітня 2018 року, набула громадянства України на підставі частини першої статті 7 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з 04 листопада 2017 року (а.с. 9). Дитина проживає разом з матір`ю. Згідно Довідок про реєстрацію місця проживання особи [NUMBER] від 18.08.2022 та [NUMBER] від 23.11.2017 Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] (а.с. 9 зворот). 22 лютого 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №349, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.02.2022. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини - [PERSON] (а.с. 12 зворот). Відповідно до психологічної характеристики від 15.03.2024 року №01-23/230, наданої Вінницьким міським центром соціальних служб Вінницької міської ради, дитина [PERSON] , [INFO] , при розповіді про життя з батьками (мамою та вітчимом) дитина виглядала задоволеною. Про рідного батька дитина нічого не знає і не пам`ятає його. Рідним вважає вітчима і любить його. Дівчинка ставала пригніченою при згадці про її прізвище та не розуміє, чому воно відрізняється від прізвища батьків і звучить дивно. Дитина зазначила, що хотіла б мати прізвище спільне з батьками (а.с. 19). Згідно наданої Комунальним закладом «Дошкільний навчальний заклад №72 Вінницької міської ради» характеристики, вбачається, що [PERSON] , виховується у повній сім`ї, взаємини між членами родини доброзичливі. Дитина проявляє себе активною, життєрадісною, врівноваженою, доброзичливою, комунікабельною дівчинкою. Час від часу, в ігровій формі, проявляє цікавість та занепокоєння з приводу того, що у батьків прізвище не таке як в неї (а.с. 23). Згідно довідки №19-62072/18/24 від 11.09.2024 Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, станом на 11.09.2024 року, громадянин Йорданії [PERSON] , [INFO] , перетинав державний кордон України (виїзд) востаннє 19.09.2019 року (а.с. 50). Згідно висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11 жовтня 2024 року №01/00/011/167409 про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] , батьки дитини проживають окремо, в шлюбі не перебували. Дитина проживає з матір`ю. Дитина зазначила, що чоловіка на ім`я [PERSON] не знає. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 66-68). Згідно довідки виданої Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» від 25.09.2024 року, [PERSON] , за період з 01.01.2019-24.09.2024 не отримувала грошові перекази від [PERSON] (а.с. 73). Згідно довідки від 6 жовтня 2024 року, виданої директором ТОВ «Планмека», [PERSON] працює адміністратором у ТОВ «Планмека», час від часу [PERSON] відвідувала дитина [PERSON] , з [PERSON] (вітчимом). Ніхто інший дитину ніколи не супроводжував до діагностичного закладу, де працює [PERSON] (а.с. 79). Згідно Акту про фактичне проживання від 30 вересня 2024 року голови ОСББ «Келецька-140», [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , [PERSON] (а.с. 80). Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, не бере участі у її вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний їх розвиток, проживає окремо, дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Як слідує з Висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 11 жовтня 2024 року № 01/00/011/167409 про доцільність позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] , батьки дитини проживають окремо, в шлюбі не перебували. Дитина проживає з матір`ю. Дитина зазначила, що чоловіка на ім`я [PERSON] не знає. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька [PERSON] , щодо дитини [PERSON] , [INFO] . При цьому суд звертає увагу, що [PERSON] не брав участь у засіданні Органу опіки та піклування Вінницької міської ради, в судові засідання не з`являвся та жодних доказів суду не надав. Дитина [PERSON] також висловила свою думку Органу опіки та піклування, зазначила, що чоловіка на ім`я «[PERSON]» не знає. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення громадянина Хашимітського Королівства Йорданія [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Щодо розподілу судових витрат, позивач просила залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved