Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

24.10.2024р. [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON] ), зареєстроване місце проживання якої в с.Концеба, Подільського району, Одеської області, та яка має на утриманні малолітню дитину, звернулася до суду в порядку ч.2 ст.28 ЦПК України з вказаною позовною заявою до [PERSON] , місце проживання якого зареєстровано в с.Петрівка, Подільського (колишнього Любашівського) району, Одеської області, обґрунтовуючи вимоги тим, що 10.12.2021р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем, за час якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , але під час подружнього життя з`ясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, між ними відсутнє взаєморозуміння, в результаті чого вони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, дочка проживає біля позивачки. З огляду на зазначене, позивачка вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, на примирення вона не згодна, а тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Приймаючи до розгляду дану справу, суд виходив з того, що відповідно до положень ч.2 ст.28 ЦПК України щодо підсудності справ за вибором позивача позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти. Враховуючи, що на утриманні позивачки є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 01.02.2023р., в якому в графі «мати» вказана позивачка (а.с.5), та довідкою виконавчого комітету Савранської селищної ради №334 від 17.10.2024р. (а.с.7), з якої вбачається, що дитина [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні, а тому дана справа підсудна Савранському районному суду Одеської області. В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а справу просила розглянути за її відсутності (а.с.17). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання був повідомлений належним чином (а.с.16), про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов та/або заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи неявку відповідача, повідомленого належним чином, приймаючи до уваги згоду позивачки на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановив, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час, а саме з жовтня 2023 року і по теперішній час, проживають окремо, дочка проживає біля позивачки і остання на примирення не згодна. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, у зв`язку з чим перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає, а тому заява підлягає задоволенню. Крім того, суд, враховуючи положення ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України щодо права особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, на вибір прізвища після розірвання шлюбу, та вимогу позивачки залишити після розірвання шлюбу її прізвище незмінним, вважає її такою, що підлягає задоволенню. При зверненні до суду з позовом позивачка є звільненою від сплати судового збору на підставі п.9) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки є особою з інвалідністю II групи (а.с.6), тому суд, з урахуванням положень ч.1, п.п.3) п.1 ч.2 ст.4 цього Закону, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1211,20грн.. Суд також роз`яснює, що згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved