Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

В серпні 2024 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з тих підстав, що [INFO] в шлюбі з відповідачем народилася донька [PERSON] , про що складено актовий запис № 398 від 04 квітня 2014 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені ще рік тому. На даний час з відповідачем майже неспілкується, спільного господарства не ведуть, допомоги фінансової відповідач не надає, домовленостей з приводу сплати аліментів не має. Вважає, що відповідач має змогу платити аліменти, оскільки працює на ПІІ "Макдональдс Юкрейн ЛТД", фізично здоровий, інших дітей не має, відповідно аліменти не сплачує. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою, як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У звязку з цим, просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. 15.11.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження, призначено судовий розгляд з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належно, у відповідності до норм ЦПК, підтверджено АТ "Укрпошта" рекомендований лист 0610211064555, без повідомлення причин. Заперечень (відзив) проти позову не надав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено частиною 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлено, сторони [PERSON] та [PERSON] , перебувають в шлюбі з 12 жовтня 2013 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 29.12.2023 року, місце державної реєстрації Виконавчий комітет Старосільської сільської ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 6 від 12.10.2013 року. В шлюбі, [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , що підтверджуєються актовим записом № 398 від 01.04.2014 року, згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] . Як зазначає позивач, сторони мешкають окремо, разом із нею проживає дочка [PERSON] , що не оспорюється відповідачем. Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дитину встановлюється кожен рік Законом України "Про бюджет України". Розмір аліментів визначається у часті від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні способу стягнення аліментів, суд враховує положення ч. 1 ст. 182 СК України, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також встановлені фактичні обставини в справі, та виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька, та погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Суд, при визначенні розміру аліментів враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. При цьому, відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання дитини. Таким чином, враховуючи викладене, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи із дати звернення у суд із даним позовом, до досягнення дитини повноліття. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved