Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-10 00:00:00

25 жовтня 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 лютого 2024 року між відповідачем та ТОВ «Іннова Фінанс» було укладено договір позики №3052350224, за умовами якого відповідач отримав у позику 8\~000,00 грн., на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 2,5% на день. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 58\~200,00 грн. Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Зважаючи на те, що відповідач не подав відзиву на позов, на підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 15 лютого 2024 року між відповідачем та ТОВ «Іннова Фінанс» було укладено договір позики №3052350224, за умовами якого відповідач отримав у позику 8\~000,00 грн., на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування позикою у розмірі 2,5% на день. Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за договором становить 58\~200,00 грн., з яких 8\~000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, а також 50\~200,00 грн. заборгованості за процентами. Оскільки відповідач не надав доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 8\~000,00 грн. слід задовольнити. Що стосується відсотків за користування позикою, суд зазначає таке. Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути відсотки, нараховані за період строку кредитування, який становить 30 днів. Враховуючи визначену сторонами базову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 2,5% на день, з відповідача на користь позивача слід стягнути 6\~000,00 грн. відсотків за користування кредитом, тобто, задовольнити позов частково (8\~000,00 х 0,025 х 30). У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також судовий збір сплачений при зверненні до суду, пропорційно задоволеним вимогам, що становить 582,54 грн. (2\~422,20 х (14\~000 / 58\~200)). На підставі наведеного та

Outcome: partial