Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-11 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивач звернулась до суду з позовом та просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з нею. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 25.05.2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.11.2015 року по справі №320/8371/15-ц розірвано шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу, син залишився проживати із матір?ю. 06.08.2019 року позивачка уклала шлюб з гр. [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». До лютого 2022 року, позивачка разом зі своєю сім?єю проживали за адресою: [ADDRESS] . Відповідач на час початку війни також проживав в м. Мелітополь, залишився на окупованій території, звідки виїхав та не бажає повертатися до України (фактичне місце знаходження відповідача їй не відоме). У позивачки виникає ряд питань, які не можливо вирішувати без письмової згоди відповідача, а тому виникла необхідність у зверненні до суду з питання визначення місця проживання дитини із матір?ю. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 24.09.2024 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог він не заперечував, додатково надав копії авіаквитків, проїзних документів, спільних фотознімків та грошових переказів на підтвердження того, що він продовжує бачитись з сином та піклуватись про нього. 01.10.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника [PERSON] , в якому наполягала на задоволенні позовних вимог та судові витрати просила покласти на відповідача. У судове засідання позивач не з`явилась, від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає повністю та не заперечує проти визначення місця проживання дитини разом з позивачем. Від представника третьої особи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить суд ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів, а також врахувати висновок органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою судді від 02.09.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.11.2024 року по справі проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд на 12.12.2024 року. ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. 25.05.2012 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мелітололю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 22.05.2013 року, актовий запис №596. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.11.2015 року по справі №320/8371/15-ц шлюб між сторонами розірвано. 06.08.2019 року позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №517. Як вбачається з довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 31.08.2023 [PERSON] та син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №44 від 31.05.2024 року, наданої Мелітопольською гімназією №23 Мелітопольської міської ради Запорізької області, [PERSON] навчається в гімназії з 4 класу. За час навчання зарекомендував себе як старанний, відповідальний та цілеспрямований учень. Навчальним матеріалом володіє на високому рівні та має високий рівень мотивації до отримання нових знань. Навчається в повну міру своїх сил та демонструє високий рівень розвитку пізнавальних процесів, добре запам`ятовує матеріал, виявляє логічне мислення та критично оцінює інформацію. Крім того, під час роботи мережевої школи із задоволенням відвідує заняття, які відбуваються тричі на тиждень, на уроках завжди активний, має добрий фізичний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Скромний, доброзичливий, ввічливий. Цілеспрямований та наполегливий у досягненні мети. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Підтримує дружні стосунки з однокласниками. Користується повагою вчителів. Матір приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться його навчанням. Згідно з довідкою Семенівської сільської ради від 14.06.2024 №172, [PERSON] , працює в Семенівській сільській раді на посаді провідного спеціаліста служби у справах дітей з 01.09.2023 по теперішній час, отримує щомісячну заробітну плату. Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 14.11.2024 року №01-13/2118 складено висновок, відповідно до якого вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім того, ч. 3 ст. 9 Конвенції проголошує правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Натомість Конвенція про права дитини є міжнародним договором і саме її норми застосовуються в даному випадку судом, як частина національного законодавства. При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини в своїй практиці керується саме вищезгаданими приписами Конвенції та покладає в основу своїх рішень принцип дотримання "якнайкращих інтересів дитини". Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, враховуючи висновок органу опіки та піклування, яким рекомендовано визначити місце проживання дитини з матір`ю, створення матір`ю належних умов для проживання, виховання та забезпечення дитини, також те, що відповідач не заперечив проти визначення місця проживання їхньої малолітньої дитини разом з позивачем, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Тому, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 грн., з урахуванням повернутих з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved