Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

У поданій в листопаді 2024 року в системі «Електронний суд» заяві представник позивача просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22450 грн. та судові витрати в справі. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 06 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103456841, за яким остання отримала кредит в розмірі 5000 грн. строком на 15 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що призвело до утворення заборгованості. Відповідно до укладеного 29 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» договору відступлення прав вимоги №05Т останнє набуло прав вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором та яке в свою чергу 24 січня 2022 року уклало з ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» договір факторингу №1/15, за яким позивач набув прав кредитора. Невиконання відповідачем умов договору дають право позивачу стягнути з неї заборгованість за кредитом у судовому порядку. У відзиві на позов відповідач з позовними вимогами погодилася частково лише в частині стягнення тіла кредиту в сумі 5000 грн. Нараховані відсотки втричі перевищують розмір кредиту, що призводить до дисбалансу інтересів та прав сторін, а заявлений розмір витрат на правничу допомогу є явно завищеним та неспівмірним. У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача не погодився, вказуючи на те, що нарахування відсотків за користування кредитом понад строки кредитування передбачені умовами кредитного договору та нараховані відповідно до їх положень. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило та відзиву на позов відповідач не подав. Згідно поданого представником позивача клопотання позовні вимоги підтримує повністю та просить розглянути справу без його участі. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що 06 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №103456841, за яким остання отримала кредит в розмірі 5000 грн. строком на 15 днів зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 950 грн. та відсотків за користування кредитом в розмірі 2% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом та 5% - стандартною (базовою) процентною ставкою, з правом пролонгації строку кредитування на пільгових умовах та на стандартних (базових) умовах, який не може перевищувати 60 днів (п.1.2 - 1.6, 2.3 Договору). Позивач свої зобов`язання виконав, надав відповідачу кредитні кошти в межах обумовлених сум, що підтверджується платіжним дорученням №27395025 від 06 травня 2021 року та не заперечується відповідачем. У відповідності до п.3.3.2 договору позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором. 29 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №05Т, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №103456841 відступлено ТОВ «Діджи Фінанс», що підтверджується витягом з додатку до вказаного договору та свідчить про заміну кредитора у спірних правовідносинах. 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» та укладено договір факторингу №1/15, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №103456841 відступлено позивачу, що підтверджується витягом з додатку до вказаного договору та свідчить про заміну кредитора у спірних правовідносинах. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач передбачені кредитним договором обов`язкові платежі по поверненню суми кредиту та відсотків за його користування у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови договору, та досудову вимогу позивача від 02 вересня 2024 року про сплату боргу не виконала. Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Відповідно до ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит. З представленого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором складається з простроченого тіла кредиту 5000 грн., відсотків 16500 грн., нарахованих згідно п.1.5.2 договору за період з 06 травня 2021 року по 21 травня 2021 року (15 днів) та згідно п.1.6 договору за період з 22 травня 2021 року по 20 липня 2021 року (60 днів), та комісії в сумі 950 грн., а всього на загальну суму 22450 грн. Можливість нарахування та стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачено пунктами 2.2.3 та 2.3.1.2 кредитного договору, відповідно до яких строк кредитування у разі продовження позичальником користування кредитом може бути продовжено на строк 60 днів. Зокрема, згідно з п. 2.3.1.2 договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється за кількістю днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) процентною ставкою, наведеною в п. 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, які дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. А тому, доводи відповідача про безпідставне нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування за період з 22 травня 2021 року по 20 липня 2021 року (60 днів) є помилковими. Такі висновки суду узгоджуються з позицією, викладеною Верховним Судом від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20. Разом з тим, з рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Положення ч.2 ст.8 та ч.1 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» не передбачають сплату комісії за надання кредиту, а передбачають сплату комісії пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним Кредитним договором не визначено переліку послуг «за надання кредиту», їх погодження зі споживачем та позивач не надав доказів наявності та переліку таких послуг, а тому в частині стягнення комісії за надання кредиту слід відмовити. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник надала копію договору, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги та детальний опис виконаних робіт, загальний розмір яких складає 6000 грн. Оцінюючи зміст обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару, співмірності послуг категорії складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, неминучості витрат, значенню справи, суд вважає, що гонорар в розмірі 6000 гривень є завищеним, оскільки має відповідати критерію «розумної необхідності» таких витрат. А тому, суд вважає співмірним стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., які відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, та понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог (95,77%) в сумі 2319 грн. 93 коп. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved