Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальності "ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС" звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 01.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») та відповідачкою укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3866357. Відповідачка отримала кредит у розмірі 19 000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомоги інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачкою електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким вона ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 08.05.2023 року, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://credit7.ua/pro-nas/. Кредитні кошти були перераховані відповідачці 01.08.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Як зазначено, сума кредиту по укладеному кредитному договору, перераховується на карту відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума грошових коштів на вказаній платіжній карті відома тільки відповідачу. Зазначення і блокування на платіжній карті підтверджує, що саме відповідач підтверджує верифікацію платіжної вказаний номер телефону відповідача, в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Таким чином, виключно особа відповідача може отримати кредит після укладення кредитного договору. Крім того, 24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 24/04/24, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 3866357 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Відповідачка не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, що наданий первинним кредитором. Враховуючи вищенаведене, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 24.04.2024 року становить 117 040,00 гривень, яка складається з: 19000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 98 040,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730 % річних) за період з 01.08.2023 року по 24.04.2024 року (включно), а також судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривень 40 коп. та 5000,00 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. Ухвалою від 05.09.2024 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, 18.12.2024 року подав заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності представника банку. Відповідачrf в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду. 01.11.2024 року, представник відповідачки, адвокат Павлюк А.А. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідачка погоджується із вимогами позивача лише частково з огляду на наступне. Відповідачка розуміє і усвідомлює свій обов?язок щодо погашення суми заборгованості за наданими кредитними коштами та не відмовляється від виконання взятого на себе зобов?язання, проте просить суд зменшити розмір заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.4. Кредитного договору за ставкою 2% за кожен день користування кредитом (730% річних) за період з 01.08.2023 року по 24.04.2024 року (включно). Розмір заборгованості за процентами становить 98040,00 гривень, що більше ніж у 5 (п?ять) разів перевищує заборгованість за тілом кредиту. Посилаючись на норми ст. 625 ЦПК України, вказує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79г19) вказано: «Суди попередніх інстанцій встановили, що умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов?язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також пунктом 5.5 договору змінили розмір процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, і встановили її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев?яносто шести відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев?яноста календарних днів. Право суду на зменшення неустойки є проявом принципу пропорційності у цивільному праві. Вирішуючи питання щодо можливості зменшення судом розміру процентів річних, що підлягають стягненню з боржника за прострочення грошового зобов?язання, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання». Позивач просить суд стягнути відсотки у розмірі, що значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту, а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції, при цьому, сума нарахованих в такому порядку відсотків є очевидно непропорційною до суми зобов?язання, та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права і принципам, встановленим у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Згідно з умовами Кредитного договору, факт укладення якого не заперечується відповідачем, реальна річна стандартна відсоткова ставка за користування кредитом становить 730,00% річних, що є непомірним тягарем для споживача фінансових послуг. Враховуючи викладене просить поновити строк на подання візиву, зменшити розмір заборгованості відповідачки за нарахованими процентами до 50 % розміру суми заборгованості за тілом кредиту. Просить стягнути з відповідачки заборгованість за вищевказаним кредитним договором станом на 24.04.2024 року, яка становить 28 500,00 грн., яка складається з: 19 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9 500,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке: 01.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (торгова марка «Credit7») та відповідачкою укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3866357, згідно з умовами вказаного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 19 000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування (730 % річних). (а.с. 17-34) Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС) Первісного кредитора. Кредитний договір підписаний Відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 08.05.2023 року, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://credit7.ua/pro-nas/. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору, відповідно до якого відповідач зареєструвався на ІТС, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідачка, відповідно до умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3866357, п. 6.1.17, 6.1.18 Правил надання коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти Кредитний договір та підписала Кредитний договір 01.08.2023 року о 20:38:24 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором B 194, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачці (а.с. 52-62) Кредитні кошти були перераховані відповідачці 01.08.2023 року на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Сума кредиту по укладеному Кредитному договору, перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що саме Відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору, Первісний кредитор нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2 % від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. кредитного договору становить 360 днів. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п.п. 5.4.1 кредитного договору, відповідач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Приписами ч 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. 24.04.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 24/04/24, відповідно до умов якого право вимоги за договором № 3866357 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 01.08.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» (а.с. 73-81). Відповідно до копії платіжної інструкції № 783 про оплату за Договором факторингу № 3866357 від 24.04.2024 року, ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перераховано ТОВ «ЛІНЕРУА Україна» 2 185 366, 65 грн за договором про відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року (а.с. 87). Згідно копії витягу з Реєстру боржників від 24.04.2024 року Договором факторингу № 3866357 від 24.04.2024 року, вбачається перехід права вимоги за кредитним договором № 3866357 від 01.08.2023 року у розмірі 117 040,00 гривень, яка складається з: 19000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 98 040,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 88). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з розрахунком позивача, який перевірений судом, у відповідачки за кредитним договором станом на 01.08.2023 року наявна заборгованість, яка становить 117 040,00 гривень, яка складається з: 19000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 98 040,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.4. Кредитного договору за ставкою 2 % за кожен день користування кредитом (730 річних) за період з 01.08.2023 року по 24.04.2024 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтверджений Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Твердження відповідача про зміну розміру процентної ставки, про зменшення розміру неустойки, штрафу так і процентів за час затримки розрахунку свідчать про помилкове розуміння правової природи процентів, та стосуються процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування, є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положеньстатті 625 ЦК України. У даному випадку позивачем нараховано проценти у погодженому умовами договору розмірі та в межах визначеного строку дії вищевказаного договору. Отже, наведена відповідачем у відзиві судова практика Верховного Суду є нерелевантною у даній справі, оскільки сторонни погодили, що строк дії договору буде становити 360 днів і визначили відсоткову ставку, яка буде застосовуватись протягом вказаного періоду. Відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання, не повернув надану йому суму кредиту та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, чим порушив права позивача. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідачки в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3866357\~від 01.08.2023\~року в загальному розмірі 117 040 гривень 00 копійок. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК Україниу разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. В зв`язку із задоволенням вимог позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Доказами в цивільному у судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Звертаючись до суду, позивач згідно вимог ст.134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з витрат на професійну правничу допомогу адвоката та становить 5 000,00 грн. На підтвердження факту понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання юридичних послуг від 03.07.2023 року № 03/07/2023, укладений між позивачем та Фізичною особою - підприємцем [PERSON] , акт приймання-передачі наданих послуг №70 від 03.06.2024 р. та реєстр № 1 до нього, підписані між позивачем та ФОП [PERSON] , платіжну інструкцію кредитового переказу коштів № 913 від 06.06.2024 про перерахування позивачем на рахунок [PERSON] коштів за надання юридичних послуг. Суд зауважує, що адвокатська діяльність не є господарською і, зокрема, підприємницькою, у значенні ст. 3 ГК України, а адвокат не є суб`єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність (рішення Ради адвокатів України № 13 від 21.02.2023р.). За наведених обставин, матеріалами справи не підтверджується факт понесення позивачем витрат на послуги правничої допомоги адвоката. На підставі викладеного,

Outcome: approved