Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

ПрАТ «Харківенергозбут» звернулося до Близнюківського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути на їх користь заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 3833 грн. 76 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що ухвалою від 26.08.2024 в справі № 629/4920/24 Лозівського міськрайонного суду Харківської області було задоволено заяву ПрАТ «Харківенергозбут» про забезпечення доказів, щодо витребування у приватного нотаріуса Завади Марини Володимирівни, Лозівського районного нотаріального округу Харківської області, належним чином засвідчену копію спадкової справи № 84/2023, заведеної після смерті громадянина [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] , померлого [INFO] . 18.09.2024 до Лозівського міськрайонного суду Харківської області від приватного нотаріуса Завади М. В., Лозівського районного нотаріального округу Харківської області, надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи № 84/2023, заведена після смерті громадянина [PERSON] , яка судом була долучена до справи № 629/4920/24. За адресою: [ADDRESS] з особовим рахунком [NUMBER] , згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 р. [PERSON] , був побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут». Про це також свідчить копія договору № 006313 про користування електричною енергією укладеного 04.08.2008 між [PERSON] і АТ "Харківобленерго" (попереднім електропостачальником, а зараз нинішнім надавачем послуги з розподілу електроенергії). За період часу з 01.02.2023 по 30.06.2024 за вказаною адресою згідно переданих у відповідності до вимог п. 11 Постанови № 312, п. 4.3 ПРРЕЕ, п. 1.1 Розділу ІХ Кодексу комерційного обліку від оператора системи розподілу АТ «Харківобленерго» показань приладу обліку проведено нарахування за електричну енергію на суму 3833 грн 76 коп. За вказаний період часу за виставленими рахунками споживач не сплачувала за спожиту електроенергію, у зв`язку з чим станом на 01.09.2024 виникла заборгованість за електричну енергію в сумі 3833 грн 76 коп., що підтверджується Довідкою про розрахунки за спожиту електроенергію. Враховуючи те, що вказана заборгованість виникла після смерті [PERSON] , спадкоємці є тими самими особами, які по суті мали можливість користуватися майном померлого, або їм відомо, ким та яким чином було спожито електроенергію за адресою: [ADDRESS] . Згідно з інформацією, що міститься в спадковій справі № 84/2023, за вказаною адресою за місцем постійного проживання зареєстрована [PERSON] , яка є спадкоємцем, що постійно проживала разом із спадкодавцем. У вказаній спадковій справі також міститься інформація про другого спадкоємця [PERSON] , яка отримала спадщину в межах розділеного майна спадкоємцями. Згідно з інформацією (номер інформаційної довідки 389365846 дата формування 02.08.2024) із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] є (був) власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Підставою виникнення права власності є рішення Бурбулатівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, серія та номер: 534, видане 05.06.2015. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 863333863206. Це означає, що станом на 02.08.2024 право власності на вказаний об`єкт нерухомості ні на кого з двох спадкоємців зареєстровано не було. В матеріалах спадкової справи Відповідач не відмовилася від спадщини у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а значить і не позбавилася від такого права на спадщину. За особ/рах [NUMBER] , згідно договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 р. по суті [PERSON] є побутовим споживачем електричної енергії, яку постачає ПрАТ «Харківенергозбут» оскільки була зареєстрованою і постійно проживала за вищевказаною адресою і є спадкоємцем майна [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання, повторно, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки відповідач суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.08.2024 по справі №629/4920/24 витребувано у приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи №84/2023, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] . З копії Спадкової справи №84/2023, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , вбачається що спадкоємцями за законом є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка має право на частку у спадщині, та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка має право на частку у спадщині. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужування об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №389365846 від 02.08.2024, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно визначного у ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд зазначає, що вирішення питання про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію повинно відбуватись за участі усіх власників нерухомого майна, а не тільки тих, хто проживав та був зареєстрований разом з спадкодавцем. Так,\~відповідно до\~ч.ч.\~1,\~3\~ст.\~1268\~ЦК України,\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено судом та вбачається з копії спадкової справи, після смерті [INFO] [PERSON] , спадщину в рівних частинах прийняли [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно з вимогами ст.ст. 50, 51 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Як вбачається зі змісту зазначених статей, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Така правова позиція висловлена в постанові Великої палати Верховного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є застосованою у цій справі. Тобто, визначення кола відповідачів, предмета та підстав спору є диспозитивним правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який відповідно до визначеного у ст. 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства щодо справедливого та ефективного розгляду справи виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Пред`явлення позову до неналежного відповідача, або не до усіх відповідачів є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач просив суд стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію з [PERSON] , оскільки вона мешкала та була зареєстрована в домоволодінні спадкодавця, тобто фактично прийняла спадщину. Проте, позивачем не враховано, що спадкоємцем за законом майна померлого є не тільки [PERSON] , а і [PERSON] . Позивач у цій справі клопотань про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача, [PERSON] , не заявляв. При цьому відсутність серед відповідачів іншого спадкоємця, відповідно до принципів змагальності та диспозитивності, передбачених у ст.ст. 12, 13 ЦПК України перешкоджають суду за неповного складу учасників справи розглянути по суті доводи позовної заяви та ухвалити рішення суду по суті позовних вимог. З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed