Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом в суд до Лопушненської сільської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно поданої позовної заяви, [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за заповітом від 27.10.2008, спадщину прийняв своєчасно звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса, однак йому було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно в органах державної реєстрації зареєстровано не було. За таких обставин за захистом своїх спадкових прав позивач змушений звертатися до суду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Гурник В.О. в судове засідання не з`явилися, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача Лопушненської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіславши суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії. Ухвалою судді\~ від 28\~листопада 2024\~року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про смерть № 15. Заповітом від 27.10.2008, посвідченим секретарем Староолексинецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Кучер О.І., [PERSON] , [INFO] , що проживала в селі Старий Олексинець, Кременецького району Тернопільської області, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє нерухоме та рухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті та на що за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт не змінено та не скасовано. Згідно довідки № 550 від 24.06.2016 виданої Кременецьким районним комунальним бюро технічної інвентаризації, станом на 14.06.2016 інвентарна вартість житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 126\~416 (сто двадцять шість тисяч чотириста шістнадцять) гривень. Виготовлена технічна документація на [PERSON] (померла) Право власності на нерухоме майно в Кременецькому БТІ не зареєстровано. Як вбачається з довідки № 635 від 05.07.2016, виданої Староолексинецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, згідно по господарської книги за 2015 рік, власником будинку по [ADDRESS] , значиться [PERSON] . Згідно довідки № 473 від 15.10.2024, виданої Лопушненською сільською радою, вулиця Семеляка Порфира у селі Старий Олексинець, Кременецького району Тернопільської області, перейменована у [PERSON] , згідно рішення виконавчого комітету № 5 від 20.03.2008. З повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.06.2016, виданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайлової Г.В. слідує, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно в органах державної реєстрації зареєстровано не було. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 392\~ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Відповідно до статті 3\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12, постанові Верховного Суду\~від 10 жовтня 2018 року у справі № 557/1209/16-ц. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення»(втратила чинність 30 грудня 2004 року) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося. Належним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Згідно зі статтею 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 2 статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за заповітом є [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією заповіту\~ від 27.10.2008, посвідченого секретарем Староолексинецької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Кучер О.І. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримала за життя правовстановлюючих документів на належне майно, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~На \~підставі \~вищенаведеного \~та \~

Outcome: approved