Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

19 листопада 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Світловодського відділу державної виконавчої служби у Олександрійському районі Кіровоградської області та просить суд звільнити з під арешту все нерухоме майно, який накладений згідно постанови Світловодського відділу державної виконавчої служби у Олександрійському районі Кіровоградської області (на час накладення арешту - Світловодська міська Державна виконавча служба ) серії АЕ №\~313240 про арешт майна боржника за №\~55772144 від 14 лютого 2005 року. В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що є власником нерухомого майна, яким є квартира [ADDRESS] . Під час реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на вказану квартиру було з`ясовано, що на підставі постанови серії АЕ №\~313240 від 08 лютого 2005 року, виданої Світловодською міською Державною виконавчого службою накладено арешт на нерухоме майно, що їй належить. Зазначає, що на її звернення щодо надання роз`яснень про підстави арешту нерухомого майна Світловодським відділом державної виконавчої служби повідомлено про неможливість проведення будь-яких дій, оскільки відомості по завершеним виконавчим провадженням, які знищені, не перенесено до електронних реєстрів, тому для зняття арешту з нерухомого майна, накладеного постановою серії АЕ №\~313240 рекомендовано звернутися до суду. Вказані обставини порушують її права на володіння, користування та розпорядження своєю квартирою, що зумовило звернутися з позовом до суду. (а.с.\~2) Ухвалою судді від 28 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження за вказаним цивільним позовом, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін. (а.с. 15-16) Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Представник позивача адвокат Татарчук О.В та позивач в судове засідання не з`явилися, представником скеровано до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. \~(а.с. 21) Представник відповідача Світловодського відділу державної виконавчої служби у Олександрійському районі Кіровоградської області на розгляд справи не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. (а.с. 19) При таких обставинах, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав відзив, з урахуванням згоди позивача, встановлено сукупність умов для проведення розгляду справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до архівної довідки від 01 липня 2024 року №\~729, виданої Світловодським МБТІ право власності на квартиру [ADDRESS] за архівними даними станом на 01 січня 2013 року зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва №\~ [NUMBER] про право власності на житло 15 жовтня 1993 року, виданого Світловодським міськвиконкомом. (а.с. 4) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав за №\~386010392 від 07 липня 2024 року. 14 лютого 2005 року на підставі постанови серії АЕ №\~313240, виданої 08 лютого 2005 року Світловодською міською Державною виконавчою службою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження за реєстраційним номером 1679217 по виду обтяження: накладення арешту на нерухоме майно, яке належить [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 5) Згідно з відповіддю від 08 листопада 2024 року за №\~41686 Світловодським відділом державної виконавчої служби в Олександрійському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) Петренко В.Л. повідомлено про неможливість проведення будь-яких дій, оскільки відомості по завершеним виконавчим провадженням, які знищені, не перенесено до електронних реєстрів, для зняття арешту з нерухомого майна, накладеного за №\~55772144 від 14\~лютого 2005 року на підставі постанови серії АЕ №\~313240 від 08\~лютого\~2005\~року, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 6-7) Відділом державної реєстрації апарату виконавчого комітету Світловодської міської ради 18 листопада 2024 року за №\~173/15-12 [PERSON] повідомлено, що під час реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] в невід`ємній архівній складовій частині Державного реєстру прав, а саме в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, була встановлена наявність запису про арешт нерухомого майна, з реєстраційним номером 1679217 від 14 лютого 2005 року. Згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме та їх обтяжень даний запис був перенесений до розділу у Державному реєстрі прав. Копія постанови серії АЕ №\~313240 від 08\~лютого\~2005 року, яка видана Світловодською міською Державною виконавчою службою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутня. (а.с. 8) Вирішуючи спір по суті справи, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст.16 ЦК України. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.\~1 ст.\~5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, згідно ч. 1 ст.\~13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Відповідно до ч.\~3 ст.\~12, ч.\~1 ст.\~81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, враховуючи норми ч.\~3 ст.\~13, ст.\~49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову, - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач [PERSON] зазначила, що про підстави накладення арешту на все нерухоме майно їй невідомо, наявність арешту порушує її права на володіння, користування та розпорядження своєю квартирою. Згідно з абз.\~5 ч.\~1 ст.\~2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обтяження це заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або таких, що виникли з правочину. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.\~1 ст.\~316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст.\~317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. За змістом положень частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України передбачає захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння. Так, вказаною нормою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує, висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду. За змістом положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 № 6 - вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на описане майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім того, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №\~5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Суд переконаний, що продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави наявності арешту нерухомого майна, належного на праві приватної власності [PERSON] не мають місця, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту нерухомого майна порушуються майнові права позивача, що полягають у неможливості розпорядитись належним майном на власний розсуд, підстави дії арешту на майно відсутні, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту нерухомого майна, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд, відповідно до ст.\~141 ЦПК України, враховуючи заяву позивача, залишає судові витрати фактично понесеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved