Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-18 00:00:00

У червні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника, адвоката Фідірко Я. С., засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до [PERSON] , в обґрунтування якого зазначає, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, у справі № 183/4158/16 з нього на корить відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. 19 січня 2019 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу останній змінено прізвище на [PERSON] , від якого [INFO] народився [PERSON] . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 вересня 2023 року позивачем усиновлено дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час він має статус батька багатодітної родини. На утриманні позивача перебуває 4 дитини. Позивач визнає свій обов`язок щодо сплати аліментів, однак в меншому розмірі, ані ж установлено в рішенні суду. У зв`язку з чим, просить зменшити розмір аліментів, установлених рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/4158/16 від 12 серпня 2016 року, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття до 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця. Ухвалою суду від 05 липня 2024 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 07 серпня 2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви. 22 серпня 2024 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача, яка передана судді 25 вересня 2024 року. Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і відкрито провадження у справі. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до такого висновку. Судом установлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій представником позивача копії (а.с. 10). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року у справі № 183/4158/16 з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду 23 серпня 2016 року набрало законної сили та на його виконання виготовлено виконавчий лист (а.с. 8). Судом установлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з відповідачем. З матеріалів справи убачається, що 19 січня 2019 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області було зроблено відповідний актовий запис № 29 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19 січня 2019 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на « [PERSON] » (а.с. 12). У шлюбі з [PERSON] у позивача [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, засвідчену копію якого було надано представником позивача до суду (а.с. 13). З рішення Зарічного суду м. Суми від 11 вересня 2023 року, убачається, що [PERSON] надано дозвіл на усиновлення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Записано [PERSON] батьком останніх та, кожній окремі, змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 12 жовтня 2023 року рішення набрало законної сили (а.с. 14-15). 24 жовтня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , яка народилась [INFO] , батьками якої зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 16). 24 жовтня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , яка народилась [INFO] , батьками якої зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до інформації на запит про склад сім`ї № 14.03-08/128997 від 06 червня 2024 року, за адресою: [ADDRESS] , до складу сім`ї/зареєстрованих/ входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 21). З довідки про доходу убачається, що загальна сума доходу за період з 01 травня 2023 року по 30 квітня 2024 року, без урахування аліментів, становить 452 434,54 грн. (чотириста п`ятдесят дві тисячі чотириста тридцять чотири гривні 54 копійки) (а.с. 22). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з тим, статтею 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями 76, 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При розгляді цієї категорії справ необхідно також врахувати, що стягувані аліменти є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України), а в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (статті 142, 181 СК України), у тому числі й на рівне утримання батьками. У справі "Хант проти України" вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. 11 липня 2017 року Європейським судом з прав людини було ухвалено рішення у справі "М.С. проти України", у якому йдеться визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Статтею 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд зазначає, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, необхідно з`ясувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи впливає ця зміна на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінилися сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Зважаючи на ті обставини, що позивач є працездатним, окрім спільної з відповідачем дитини має на утриманні ще трьох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, суд робить висновок про те, що наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, визначених за рішенням суду. У той же час, беручі до уваги наведені позивачем та установлені судом обставин справи, а також надані позивачем докази щодо зміни його сімейного та матеріального стану,

Outcome: partial