Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-09 00:00:00

12 березня 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , визначивши третьою особою [PERSON] ,\~із вимогою\~про стягнення\~аліментів на\~утримання повнолітньої\~дитини,\~яка продовжує\~навчання (а. с. 1-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] участі в утриманні неповнолітнього сина не приймає, також не приймає участі і в матеріальному забезпеченні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та не досягла 23-х років. Наразі, повнолітня донька - [PERSON] , є студенткою 2 курсу денної форми навчання факультету психології та спеціальної освіти Дніпровського національного університету імені Олесі Гончара, термін навчання 08.09.2022 року - 30.06.2026 року. Відповідно до п. 5.5. договору про надання освітніх послуг у Дніпровському національному університеті імені Олесі Гончара № ДБ-ДС-22-44 від 08.09.2022 року вартість освітніх послуг складає: за перший рік навчання 22000 гривень; за другий рік навчання 30000 гривень; за третій рік навчання 34000 гривень; за четвертий рік навчання 34000 гривень. Враховуючи, що повнолітня донька - [PERSON] , навчається на денному відділенні, стипендію не отримує, навчається за кошти фізичних осіб, тобто платно, тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько зобов`язаний та спроможній надавати таку допомогу, оскільки є працездатною особою та має фізичну можливість надавати таку фінансову допомогу. Тому, прохає суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення [PERSON] 23-х річного віку. Ухвалою суду від 18 березня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а. с. 19), яка надіслана учасникам справи 18 березня 2024 року за вихідним № 7048/24-вих/2/204/1971/24 (а. с. 20). 15 липня 2024 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що позов він не визнає, вважає, що позов не може бути задоволений з огляду на наступне. Адресою реєстрації та проживання позивачки та відповідача є [ADDRESS] , за цією адресою одночасно проживають відповідач, його колишня дружина позивачка, їх спільні діти - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також мати відповідача - [PERSON] , [INFO] . Домоволодіння за вказаною адресою належить його матері - [PERSON] , тому фактично всі проживають у неї. Протягом всього часу проживання у зазначеному домоволодінні позивачка жодним чином не приймала участі в оплаті комунальних та експлуатаційних послуг, а поклала це на його матір, яка є непрацездатною через свій вік, тому відповідач оплачує повністю газопостачання, водопостачання та інтернет в домоволодінні. Протягом 2023-2024 років відповідач сплатив за газ 24995,61 гривень, за воду - 2 791,16 гривень. Тому, доводи позивачки про те, що діти повністю знаходяться на її утриманні не відповідають дійсності. Зазначає, що неодноразово надав грошові кошти безпосередньо доньці, а також його колишній дружині. Саме за рахунок цих коштів сплачувалося навчання їх доньки, оскільки його колишня дружина позивачка, ніде не працює. Крім того, відповідач на сьогодні сплачує аліменти в розмірі 1/4 на їх неповнолітню дитину - [PERSON] , за судовим наказом від 13 березня 2024 року. Зауважує, що вимоги позивачки про стягнення 1/4 частини з усіх видів доходу на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, протирічить ст. 183 СК України, оскільки на двох дітей стягується не більше ніж 1/3 доходу платника аліментів, що протирічить законодавству України. Вказує, що на даний час відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від свого доходу, який становить в середньому 2000 гривень на місяць, оскільки останніми роками він тяжко хворіє. У 2020 році відповідач переніс інфаркт міокарда і наразі вже не може працювати як раніше через стан здоров`я. За наявності багатьох хвороб відповідач потребує постійного лікування та періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні. На придбання ліків останній витрачає велику частину свого заробітку й у разі не лікування або ж неналежного лікування, стан його здоров`я значно погіршиться, що в кінцевому результаті може призвести до інвалідності або взагалі до смерті. Окрім цього, на відміну від того, що відповідач щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання за всіх, хто проживає в домоволодінні по [ADDRESS] , відповідач також витрачає кошти на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що є обов`язковими витратами, які він не може не здійснювати. Також, відповідач допомагає своїй матері - [PERSON] , яка є непрацездатною через свій вік й зараз знаходиться на пенсії, яка є мінімальною і наразі її не вистачає на нормальне харчування та лікування літньої людини. Станом на сьогоднішній день, відповідач не має у власності будь-якого нерухомого майна, цінностей та банківських вкладів. Додатково зауважує, що денне навчання його доньки відрізняється від денного навчання того, яке було до введення карантину та воєнного стану в Україні, тобто, на період карантину, який був встановлений до 01.07.2023 року, навчання здійснювалося у дистанційному режимі. Після скасування карантину та подовженню воєнного стану, у навчальному закладі доньки була введена змішана форма навчання, яка включає в себе дистанційне навчання та очне за потреби, як визначить рада в університеті, але фактично вона навчається в дистанційному режимі з дому, використовуючи навушники, комп`ютер та інтернет, який наразі оплачує відповідач. У доньки немає жодних витрат на проживання у гуртожитку, оплати проїзду до вузу та в зворотному напрямку, тощо. Тому прохає відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. 13 серпня 2024 року від представника позивачки на адресу суду надійшли додаткові пояснення, у яких зазначає, що позивачка та повнолітній син [PERSON] також приймають участь в оплаті комунальних послуг. Зазначає, що жодного платежу по сплаті аліментів, за судовим наказом, відповідачем станом на дату подання відзиву не було здійснено. Зауважує, що відповідачем не було надано доказів які підтверджували витрати на його лікування та надання матері відповідача матеріальної допомоги самим відповідачем. Крім того, зазначає, що відповідачем не надано доказів підтвердження, що [PERSON] є його матір`ю, що їй необхідна матеріальна допомога та доказів, що розмір пенсії не забезпечує її потреби на харчування, лікування, придбання одягу та ліків, оскільки з наданої відповідачем виписки по рахунку його матері неможливо встановити джерело походження грошових надходжень. Вказує, що наразі повнолітня донька сторін має певні медичні діагнози, у зв`язку з чим позивачка також несе витрати на діагностування для дитини та її лікування. Зважаючи на те, що у зв`язку з навчанням повнолітньої дитини на денному відділенні вона не має можливості працевлаштуватись, отримувати дохід та витрачати його у тому числі на власне лікування, повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає. Тому, вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 03 жовтня 2024 року від представниці відповідача на адресу суду надійшли заперечення, у яких зазначено, що додаткові пояснення сторони позивача повинні бути залишені без розгляду, оскільки відповідь на відзив повинна бути подана у встановлений законом строк, який відповідач пропустив. Зазначає, що позивачка добре знає мати відповідача, яка є хворою людиною і що джерелом походження її коштів є пенсія, яка є мінімальною, що підтверджується наданими роздруківками. Зауважує, що відповідач сплачує аліменти на малолітню дитину і це підтверджується наданими квитанціями. Крім того зауважує, що позивачка не працює й отримує гроші від відповідача готівкою, з тих що були ним збережені. Надані квитанції позивачкою про сплату страшим сином [PERSON] електроенергії підтверджують, що позивачка не приймає участі в утриманні домоволодіння та оплати комунальних послуг, оскільки воду, газ та його транспортування, послуги інтернету сплачує відповідач, а електроенергію - син відповідача. Квитанції, надані відповідачем, нічого не спростовують, натомість вони підтверджують, що відповідач приймає активну фінансову участь у підтриманні нормального проживання всіх своїх дітей та навіть позивачки. Тому прохає відмовити у задоволені позову. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, прохала позов задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснила, що офіційно не працює, постійного доходу не має. Донька навчається дистанційно, за інтернет та інші комунальні сплачує відповідач, а також частково їх повнолітній син. Представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, прохав відмовити у задоволенні позовної заяви. Додатково пояснив, що працює офіційно у благодійній організації. Представниця відповідача у судовому засідання позовні вимоги не визнала, прохала відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про залишення позовних вимог без задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 березня 2006 року (а. с. 9). [PERSON] навчається на денній формі навчання у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара з 08 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року, що підтверджується довідкою № 375-68-1 від 04 березня 2024 року (а. с. 13), а також договором № ДБ-ДС-22-44 про надання освітніх послуг у Дніпровському національному університеті імені Олеся Гончара від 08 вересня 2022 року (а. с. 14-15) та типовим договором про навчання в ДНУ № ДБ-ДС-22-44/1 від 08 вересня 2022 року (а. с. 16 та на звороті). З матеріалів справи вбачається, що відповідач має низку захворювань, діагноз стенокардія напруги з прогресуючою течиєю, постінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба III ступеню хронічний стеатогепатоз та остеоартроз колінного суглобу I-II ступеню та гомілково-стопних суглобів III ступеню, захворювання потребують постійного лікування та періодично знаходження на стаціонарному лікуванні, що підтверджується: випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 135-32, випискою із медичної картки амбулаторного хворого № 2931, випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 7402, випискою із медичної картки амбулаторного хворого № 3430, випискою із медичної картки амбулаторного хворого № 3615 (а. с. 85-86,87,88,89,90 та на звороті). Крім того, відповідач несе витрати на лікування, що підтверджується квитанціями (а. с. 156-169). Листом № 1VA-000403 від 16 травня 2024 року підтверджується, що відповідач [PERSON] є співробітником Міжнародної Благодійного Фонду Взаємодопомоги «Беркана» з 01 квітня 2024 року, у зв`язку із проблемами здоров`я Власова не можуть прийняти на повну ставку, останній працює близько 30 годин на місяць, винагорода за його роботу не перевищує 200 доларів США на місяць (а. с. 104,105). Як вбачається з матеріалів справи 13 березня 2024 року судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі частини від усіх його доходів, щомісячно, починаючи з 12 березня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01 серпня 2024 року за відповідачем мається заборгованість по сплаті аліментів на суму 13194 гривні 57 копійок, що підтверджується листом з МЮУ № В-15 від 01 серпня 2024 року (а. с. 130). Платіжними інструкціями № ПН2993273 від 07 серпня 2024 року та №ПН 2997036 від 26 серпня 2024 року підтверджується, що відповідач здійснює сплату аліментів відповідно до ВП №74769140 (а. с. 170,171). Позивачка у письмових поясненнях додатково зазначила, що повнолітня донька має певні медичні діагнози, у зв`язку з чим позивачка також несе витрати на надання діагностування дитини та її лікування, на підтвердження чого надала суду медичну документацію, однак суд не приймає їх до уваги, оскільки витрати на лікування дитини не відносяться до предмета спору. Приписами ст.\~198\~СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Так, позивачкою не доведено, а відповідачем спростовано той факт, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з вимогами ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~р.\~№ 3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» вказано, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Нормами ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, заважаючи на те, що під час судового розгляду позивачкою не доведено всіх обов`язкових підстав для задоволення її вимог щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, зокрема, можливість відповідача сплачувати аліменти, а відповідачем обґрунтовано неможливість сплачувати кошти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено, через що у їх задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed