Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~23 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства. Позов мотивує тим, що з 27.01.2007 проживав з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних неповнолітніх дітей. У жовтні 2021 року відповідач повідомила його про небажання продовжувати з ним подружнє життя та поїхала до м. Полтави, залишивши його з дітьми. Заочним рішенням Гадяцького районного суду від 06.07.2023 шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу, йому стало відомо, що колишня дружина народила [INFO] сина [PERSON] . Враховуючи те, що дитина народилась до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу, батьком записали його, хоча він не є біологічним батьком дитини, так як з жовтня 2021 року не спілкувався з відповідачем. З цих підстав звернувся до суду з даним позовом та просив суд виключити відомості про нього як батька [PERSON] . [INFO] , із актового запису про його народження. Ухвалою від 06 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 04 липня 2024 року по справі зупинено провадження у справі\~в зв`язку призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи. 02 жовтня 2024 року поновлено провадження у справі. Полтавський НДЕКЦ надіслав повідомленням експерта про неможливість проведення судової експертизи, оскільки для її проведення не з`явилась [PERSON] та [PERSON] . 01 листопада 2024 року закрито підготовче судове засідання. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, вказавши, що з 2021 року не проживав з колишньою дружиною, яка покинула його разом з дітьми та поїхала до м. Полтави, де згодом народила дитину. Їх шлюб був розірваний лише у 2023 році, тому у документах він вказаний батьком. Для проведення експертизи відповідач не з`явилася, оскільки знає, що він не являється батьком дитини. Відповідач у судове засідання не з`явилась, направила заяву, в якій підтвердила, що [PERSON] не є біологічним батьком сина [PERSON] . Зазначила, що позивача записали батьком дитини, оскільки після розірвання шлюбу з позивачем пройшов незначний час, а біологічний батько дитини відмовився від свого батьківства і зник без пояснень. На експертизу не з`явилась, оскільки [PERSON] не являється батьком дитини. Представник третьої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без участі представника відділу, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Судом встановлено, що згідно заочного рішення Гадяцького районного суду від 06.07.2023, яке набрало законної сили 08.08.2023, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] народився [INFO] в м. Полтава, його батьками згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з повідомлення судового експерта Полтавського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України О.Ю. Канюка від 23.09.2024 №СЕ-19/117-24/12816-БД, судова молекулярно-генетична експертиза за ухвалою суду від 04.07.2024 не була проведена в зв`язку з неявкою для відбору зразків [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1, 2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 1-3 п. 11 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК) - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Таким чином, в силу норм СК України при розгляді справ про оспорювання батьківства доведенню підлягає факт відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За клопотанням позивача у справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза, на проведення якої відповідач не з`явилась та не забезпечила явку дитини - [PERSON] , у зв`язку з чим, експертною установою не було проведено судової молекулярно-генетичної експертизи щодо [PERSON] . Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. При призначені експертизи судом також було роз`яснено наслідки ухилення учасника справи від участі в експертизі. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 9 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Відповідач ухилилася від проведення судової молекулярно-генетичної експертизи щодо дитини сина [PERSON] , надіславши до суду письмові пояснення з даного приводу. Доказів, які б спростовували відомості, на які посилається позивач, як на обгрунтування своїх позовних вимог, відповідачем суду не надано. Окрім того, відповідач [PERSON] підтвердила, що позивач не є батьком її сина [PERSON] . Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про виключення відомостей про [PERSON] , як про батька з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 04.08.2023 року за № 558, зважаючи на поведінку відповідача, яка не забезпечила явку сина [PERSON] для проведення експертизи, розцінюючи такі дії як зловживання правом та визнання нею факту того, що позивач не є батьком дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved