Jurisdiction: civil
Date: 2024-12-17 00:00:00

У липні 2024 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів платника аліментів щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який 16 травня 2009 року зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис №392 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що дитина проживає з позивачем, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] . Особистого доходу позивача не достатньо для забезпечення матеріальних потреб неповнолітнього сина. Відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18 липня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідач, згідно відповіді №697093 з Єдиного державного демографічного реєстру від 18.07.2024 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач повідомлявся судом про розгляд справи за вказаною адресою, на адресу суду надійшло повідомлення про вручення поштового відправлення особисто відповідачу. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 16 травня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №392, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно до наданих суду доказів, а саме копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2009 року Буцькою селищною радою Маньківського району Черкаської області, актовий запис №16, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно відомостей, наявних у витязі з реєстру територіальної громади від 08.07.2024 р., [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно відомостей, наявних у витязі з реєстру територіальної громади від 08.07.2024 р., [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Як вбачається з відповіді №697093 з Єдиного державного демографічного реєстру від 18.07.2024, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 Сімейного Кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 року» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для дітей віком від 6 років до 18 років становить 3 196,00 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є повнолітньою працездатною особою, батьком, який за законом зобов`язаний утримувати свою дитину до повноліття, відомості про хвороби відповідача, а також те, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб відсутні, а відтак є необхідність визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, як і просить позивачка, 1/4 частка на дитину. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ст. ст.141,430 ЦПК України, суд стягує з відповідача 1 211,00 грн судового збору на користь держави, рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved